УХВАЛА

18.04.2016№ 910/3387/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/3387/16

за позовом приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лібріс", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 2 906,93 грн. страхового відшкодування,

за участю представників:

позивача - Лабика Р.Р. (довіреність від 09.07.2015 №47);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Лібріс» (далі - Товариство) 2 906,93 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 29.03.2015 в м. Києві працівник Товариства ОСОБА_1, керуючи належним Товариству автомобілем марки «Тоyота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснила дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем марки «Daewoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів;

- постановою Шевченківського районного суду м. Києва працівника відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення;

- на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Товариства була застрахована в Компанії відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4153054;

- в результаті вчинених працівником відповідача протиправних дій отримав пошкодження автомобіль марки «Daewoo», внаслідок чого заподіяно майновий збиток власнику вказаного автомобіля; вартість відновлювального ремонту встановлено висновком судового експерта та становить 3 488,32 грн. з ПДВ.;

- на підставі заяви на виплату страхового відшкодування Компанія здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі в сумі 2 906,93 грн.;

- відповідач, всупереч приписом підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) протягом 3-х робочих днів з дати ДПТ письмово не надав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу; вказане повідомлення було надано відповідачем лише 08.04.2015 без будь-яких підтверджуючих документів поважності причин невиконання обов'язку з повідомлення страхової компанії;

- відповідно до наказу Товариства від 24.03.2014 №0124/Т ОСОБА_1 є учасником Товариства та виконувала свої посадові обов'язки на службовому автомобілі з метою забезпечення ефективної діяльності Товариства;

- таким чином, оскільки відповідач належним чином, як того вимагає Закон, письмово не повідомив Компанію, про ДТП протягом 3-х робочих днів, то після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2016 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідач та третя особа вимоги ухвал суду від 02.03.2016 та від 28.03.2016 не виконали.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслані позивачу (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; адреса для листування: ТОВ «ЮК «Правова рада», 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 30, офіс 10), відповідачу (03127, м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1) та третій особі (01001, АДРЕСА_1) на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо позивача та відповідача), що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з юридичної адреси та адреси для листування позивача і адреси третьої особи. До матеріалів справи долучено конверти повернення з адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «інши причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення - підпр. не знач.» та «за вказ. адрес. підпр. не знач.», і з адреси третьої особи - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Позивач 18.04.2016 подав суду заяву про відмову від позову у зв'язку з врегулюванням спору у позасудовому порядку, яку представник позивача підтримав у судовому засіданні 18.04.2016 та просив суд її прийняти.

Відповідно до частин четвертої і шостої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову; господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У пункті 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадках відмови позивача від позову господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову у справі №910/3387/16 не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 78 ГПК України заява про відмову від позову повинна бути підписана позивачем; до прийняття такої відмови господарський суд, зокрема, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Подана суду заява про відмову від позову підписана представником Компанії Лабиком Р.Р., якому довіреністю від 09.07.2015 №47 надано у тому числі право відмовлятися від позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе прийняти відмову позивача від даного позову і припинити провадження у справі.

Частиною третьою статті 80 ГПК України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання, зокрема, про розподіл між сторонами господарських витрат.

В судовому засіданні 18.04.2016 представник позивача зазначив, що відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 378 грн. на користь позивача, на підтвердження чого подав суду платіжне доручення від 15.04.2016.

Керуючись статтями 22, 78, пунктом 4 частини першої статті 80, статтею 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" від позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Лібріс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, про стягнення 2 906,93 грн. страхового відшкодування.

2. Провадження у справі № 910/3387/16 припинити.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко