КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа№ 910/29819/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Лисенко М.В.,

за участю представників:

від позивача: Грабова І.А. (довіреність від 04.01.2016 №16);

від відповідача: Павличенко В.В. (довіреність від 02.11.2015 № 91/2015/11/02-1);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2016

у справі № 910/29819/15 (суддя Турчин С.О.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до публічного акціонерного товариства "Київенерго",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватне підприємство "Науково-технічне підприємство "Український центр нерухомого майна"

про відшкодування шкоди в розмірі 8 907,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у справі № 910/29819/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального права та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом неповно та невсебічно досліджено дефектний акт огляду майна. Також скаржник, посилаючись на правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, правила технічної експлуатації теплових установок та мереж, зазначений дефектний акт огляду майна, вважає доведеною вину відповідача у настанні страхового випадку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 прийнято апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до провадження та призначено до розгляду на 14.03.2016 за участю уповноважених представників.

Ухвалою суду від 14.03.2016 відкладено розгляд справи на 11.04.2016.

У судовому засіданні 11.04.2016 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити; представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги; представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.12.2013 між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна № 001800/0211/0000087 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані із володінням, користуванням та, у випадках страхування власного майна страхувальника, розпорядженням майном, а саме: власними та орендованими об'єктами нерухомого майна страхувальника згідно з додатком 1 до договору (надалі - застраховане майно), зокрема, нежилим приміщенням площею 80.4 кв.м. (частина першого поверху (40,1 кв.м.) з підвалом (40,3 кв.м.), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5а, включаючи системи та обладнання електро-, газо-, водопостачання, опалення, каналізації, системи пожежогасіння та сигналізації, телефонний, телевізійний, комп'ютерний кабель, санітарно-технічне обладнання (ванни, унітази, раковини, змішувачі, душові кабіни, сауни, радіатори тощо), вбудовані меблі.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є власником нежитлового приміщенням площею 80.4 кв.м. (частина першого поверху (40,1 кв.м.) з підвалом (40,3 кв.м.), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5а, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2000 та договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 19.12.2000.

04.04.2015 відбулося залиття застрахованого нежитлового приміщення, що підтверджується актом обстеження нежитлового приміщення (квартири № 2) будинку №5-А по вулиці Пирогова в зв'язку з залиттям від 23.04.2015, затвердженого комерційним директором ПП "НТП УЦНМ" Деркачем Ю.В., в якому зазначено, що залиття підвального приміщення по вул. Пирогова, 5А сталося внаслідок пошкодження монометра на бойлері, обладнання якого знаходиться на балансі ПАТ "Київенерго".

Представником ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" в результаті огляду пошкодженого майна складено дефектний акт огляду майна.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5а, склала 10516,00 грн., про що зазначено в складеному ТОВ "АЙ ЕКСПЕРТ" звіті за вих. №10/0415 від 29.04.2015 про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку, на підставі якого позивачем визнано даний випадок страховим та складено страховий акт №00165967 від 30.04.2015, згідно із яким, розмір страхового відшкодування складає 8907,97 грн.

На підставі страхового акту №00165967 від 30.04.2015 позивачем у відповідності до умов договору здійснено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" виплату страхового відшкодування у розмірі 8907,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 015678 від 06.05.2015.

Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № ЛВ0018266 від 12.10.2015, у якій просив відшкодувати приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" понесені ним збитки в сумі 8907,97 грн.

Проте, відповідач відповіді на вимогу не надав, суму страхової виплати не відшкодував.

У зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з вимогою про відшкодуванням відповідачем матеріальної шкоди у розмірі 8907,97 грн.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За приписами ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, при цьому, особа звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 623 ЦК України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки): причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

На підтвердження зазначеного докази в матеріалах справи відсутні, та колегією суддів не встановлено наявності вини відповідача у залитті приміщення за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 5А, оскільки не доведено наявності у діях відповідача протиправної поведінки (бездіяльності), причинного зв'язку між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та завданими збитками. Крім цього, також відсутні докази щодо знаходження вказаного приміщення на балансі ПАТ «Київенерго».

Вищенаведене не спростовується також складеним ТОВ «АЙ Експерт» дефектним актом огляду майна від 04.04.2015, на який посилається позивач в апеляційній скарзі і в якому зазначено, що прорив трубопроводу теплопостачання з теплового пункту став причиною залиття приміщення.

Як встановлено судом першої інстанції акт обстеження нежитлового приміщення (квартири № 2) будинку № 5 по вулиці Пирогова в зв'язку з залиттям від 23.04.2015 складено з порушенням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 та за відсутності відповідача, що також не доводить відповідальності ПАТ «Київенерго» за спричинені збитки.

Таким чином, колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що посилання позивача на те, що акт обстеження нежитлового приміщення (квартири № 2) будинку № 5 по вулиці Пирогова в зв'язку з залиттям від 23.04.2015 та дефектний акт огляду майна від 04.04.2015 є належними доказами вини відповідача в залитті приміщення є безпідставними.

Крім того, посилання апелянта на правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, правила технічної експлуатації теплових установок та мереж та те, що згідно даних органів статистики відповідач є виробником електроенергії, не доводять обов'язку саме ПАТ «Київенерго» перевіряти надійність трубопроводу теплопостачання з теплового пункту в будинку № 5 по вул. Пирогова в м. Києві, оскільки не містять відомостей, що зазначений трубопровід теплопостачання з теплового пункту знаходиться на балансі підприємства відповідача.

У судових засіданнях представник відповідача зазначив, що в ПАТ «Київенерго» відсутні відомості щодо перебування на балансі підприємства відповідача обладнання бойлера у будинку № 5 літ. «А» по вул. Пирогова.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги, а тому колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду міста Києва щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка".

Решта посилань сторін та наданих до матеріалів справи доказів наведених вище висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про відшкодування відповідачем на користь позивача шкоди в розмірі 8 907,97 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час, доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами та зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у справі № 910/29819/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у справі № 910/29819/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/29819/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань