ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 907/1159/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт, м. Ужгород №01/09.03.16 від 09.03.2016р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 18.02.2016р.

у справі № 907/1159/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт, м. Ужгород

до відповідача-1: Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача-2: Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про зобовязання укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 директор;

від відповідачів-1,2: не зявились,

17.03.2016р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт на рішення господарського суду Закарпатської області від 18.02.2016р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_3 При цьому, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 21.03.2016р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.04.2016р.

У звязку з перебуванням у відрядженні судді члена колегії Мирутенка О.Л. розпорядженням в.о. керівника апарату суду №94 від 05.04.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.04.2016р. до складу колегії входять: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді: Кравчук Н.М., Якімець Г.Г.

Рішення може прийматись тільки тим суддею (суддями), який брав участь у розгляді справи з його початку. В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений п. 3 ч. 4 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів принцип незмінності судді, слід починати з початку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 ГПК України строків вирішення спору.

У судовому засіданні 05.04.2016р., за участю представників сторін, оголошено перерву до 12.04.2016р.

У судове засідання 12.04.2016р. зявився представник позивача, якому розяснено його права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України та який надав суду усні пояснення.

Відповідачі не забезпечили явки у судове засідання свого уповноваженого представника, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про оголошення перерви в судовому засіданні від 05.04.2016р.

Враховуючи, що у судовому засіданні 05.04.2016р. представником відповідачів було надано усні пояснення, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідачів.

Представником позивача подано клопотання б/н і дати (вх.№01-04/2831/16 від 12.04.2016р.) в якому просить відкласти розгляд справи, у звязку з неотриманням відзиву відповідачів.

Оцінюючи подане представником позивача клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 96 ГПК України сторона у справі, отримавши апеляційну скаргу, має право надіслати відзив на неї апеляційній інстанції і особі, яка подала скаргу. Отже, надсилання відзиву на апеляційну скаргу суду апеляційної інстанції та скаржнику є правом сторони, а не обовязком. Спільний відзив на апеляційну скаргу від відповідачів по справі був поданий до суду 05.04.2016р. до початку судового засідання, а його зміст повідомлено представником відповідачів під час дачі пояснень у судовому засіданні 05.04.2016р. З огляду на викладене, та те, що відкладення розгляду справи є обовязком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, колегія суддів в задоволенні клопотання представника апелянта відмовляє.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.02.2016р. у справі №907/1159/15 (суддя Журавчак Л.С.) в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт до відповідача-1 Ужгородської міської ради до відповідача-2 Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобовязання укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю І Контракт оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи, у звязку з чим просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги та зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року на новий (той самий) строк на тих самих умовах. Посилається на те, що позивач сплачував орендну плату після закінчення строку договору до липня 2013р., а відповідачі протягом місяця після закінчення строку договору оренди не заперечували щодо продовження його строку. Зазначає, що судом не взято до уваги лист позивача від 15.02.2013р. про пролонгацію договору оренди, оскільки він не підписаний, однак даний лист є примірником позивача і згідно розписки підтверджує вручення листа з додатком представнику відповідача. Стверджує, що згідно ст. 33 Закону України Про оренду землі договір оренди є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а тому вимагає підписання додаткової угоди до договору.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу б/н і дати (вх. №01-04/2643/16 від 05.04.2016р.) Ужгородська міська рада та Департамент міського господарства Ужгородської міської ради доводи скаржника спростовує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 18.02.2016р. у справі №907/1159/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2006 року між Управлінням майнової політики Ужгородської міської ради, правонаступником якого є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради (орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю І Контракт (орендар) укладено договір оренди землі, з наступними змінами (надалі Договір), згідно п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 18000 кв.м, яка знаходиться у м. Ужгороді, вул. Загорська для будівництва багатоквартирного житлового будинку. Договір зареєстровано Закарпатською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 березня 2006 року № -037.

Згідно п. 8 договору передбачено строк його дії - 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Товариство з обмеженою відповідальністю І Контракт листом №3 від 20.02.2013р. виявило намір пролонгувати укладений 23.03.06 договір оренди землі на той самий строк (7 років). Такий лист зареєстрований Ужгородською міською радою 24.04.2013р. за №1158/03-20.

02.08.2013р. рішенням ХІХ сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради №993 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" Товариству з обмеженою відповідальністю І Контракт відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 1,8 га, яка знаходиться по вул. Загорській строком на 2 роки до 2 серпня 2015 року. Згідно листа Ужгородської міської ради №03-17/438/1 від 30.11.2015р. станом на 26.11.2016р. рішення є чинним, в судовому порядку не оскаржується.

03.08.2015р. Департамент міського господарства Ужгородської міської ради листом №24.1-12/1703 повідомив орендаря про невиконання ним пункту 20 договору щодо повернення орендодавцеві земельної ділянки після закінчення строку його дії.

У відповідь на вищевказаний лист Товариством з обмеженою відповідальністю І Контракт 05.09.2015р. направлено проект додаткової угоди з вимогою її укладення для подальшого договірного користування обєктом оренди.

Департамент міського господарства Ужгородської міської ради 25.09.2015р. листом №1367/24.01-12 з посиланням на невиконання орендарем вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" в підписанні додаткової угоди відмовив та рекомендував для поновлення договірних відносин звернутися до Ужгородської міської ради через Центр адміністративних послуг з відповідним клопотанням, повідомивши про прийняте рішення департамент в двотижневий термін.

Позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області з вимогою зобовязати Департамент міського господарства Ужгородської міської ради підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року на новий (той самий) строк на тих самих умовах.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так у частинах першій - п'ятій статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 ЦК України.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, при поновленні договору оренди землі згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.06.2011 №6 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин також роз"яснено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011).

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Договір оренди землі від 23 березня 2006 року був укладений строком на 7 років, тобто до 23.03.2013р.

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт №3 від 20.02.2013р. воно виявило намір пролонгувати укладений 23.03.2006р. договір оренди землі на той самий строк (7 років). Однак, такий лист зареєстрований Ужгородською міською радою 24.04.2013р. за №1158/03-20, тобто не протягом місяця, а після закінчення місячного терміну встановленого пунктом 8 договору. Також до листа не було доданого проекту додаткової угоди.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом не взято до уваги лист позивача від 15.02.2013р. про пролонгацію договору оренди, оскільки він не підписаний, однак даний лист є примірником позивача і згідно розписки підтверджує вручення листа з додатком представнику відповідача.

Зазначені вище скаржником обставини колегією суддів відхиляються, зважаючи на наступне.

З наявної в матеріалах справи копії листа Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт №001 від 15.02.2013р. щодо пролонгації договору оренди землі вбачається, що такий лист не підписаний директором товариства, зазначено про його отримання представником за дорученням Ужгородської міської ради 15.02.2013р. З доданої копії доручення №02-18/2 від 05.01.2013р. на імя ОСОБА_4 не вбачається повноважень щодо прийняття та реєстрації вхідної кореспонденції Ужгородської міської ради. На даному листі також відсутній штамп та реєстраційний номер з датою реєстрації в службі діловодства. Не вказаний даний лист і у архівних базах АІС «Діловодство» за період з 01.01.2013р. по 29.03.2013р.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належних доказів повідомлення орендодавця до 23.02.2013р. про бажання скористатись своїм переважним правом матеріали справи не містять.

Крім цього, слід зазначити також, що рішенням ХІХ сесії 6-го скликання Ужгородської міської ради №993 від 02.08.2013р. "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" Товариству з обмеженою відповідальністю І Контракт відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 1,8 га, яка знаходиться по вул. Загорській строком на 2 роки до 2 серпня 2015 року. Дане рішення позивачем не оскаржувалось та згідно листа Ужгородської міської ради №03-17/438/1 від 30.11.2015р. станом на 26.11.2016р. рішення є чинним.

Також, позивач звернувся з позовом до суду лише 05.11.2015р., в той час як договір між сторонами припинив дію 23.03.2013р. згідно листа Головного управління ДФС у Закарпатській області від 17.08.2015р. №3726/10/07-01-23 товариство з 2-го кварталу 2013 року податкові декларації з плати за землю не подавало, орендну плату за землю не сплачувало.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт до відповідача-1 Ужгородської міської ради до відповідача-2 Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про зобовязання укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року.

У відповідності до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи скаржника спростовуються викладеними вище аналізом обставин справи, долучених до матеріалів справи доказів та чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Закарпатської області належним чином досліджені обставини справи та оцінені докази, що мають значення для справи, при прийнятті рішення правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 18.02.2016р. у справі №907/1159/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю І Контракт залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Якімець Г.Г.

Повний текст постанови

виготовлено 15.04.2016р.