ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Справа № 925/202/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" с. Беркозівка, Канівський район, Черкаська область

про стягнення 247592 грн. 60 коп.,

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: у засіданні суду, яке відбулося 29.03.2016, ОСОБА_1 за довіреністю від 28.03.2016 № 136; у судове засідання, яке відбулося 14.04.2016 - не зявилися;

від відповідача: не зявилися;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" про стягнення 247 592 грн. 60 коп. помилково перерахованої позивачем відповідачу і безпідставно набутої останнім суми коштів.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 3713 грн. 89 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що помилково (внаслідок збою в програмі компютера) перерахував відповідачу 247592 грн. 60 коп. з призначенням платежу за офісні меблі, журнальні столи, комоди, тумби згідно з рахунком №5-9ФБ від 29.01.2016 року. При цьому за твердженням позивача він господарських відносини з відповідачем не мав і не укладав з ним жодних договорів. Вимогу позивача про повернення вказаної суми коштів відповідач залишив без задоволення.

Ухвалою від 09.03.2016 господарський суд Черкаської області прийняв позовну товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її до розгляду в судовому засіданні на 11 годину 29.03.2016р. у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 29.03.2016р. господарський суд Черкаської області у звязку з незявленням представника відповідача у судове засідання, призначене на 29.03.2016, відклав розгляд справи на 10 годину 40 хвилин 14.04.2016 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 29.03.2016 на 10 годину 40 хвилин 14.04.2016, проте його представник у це судове засідання не зявився, натомість електронною поштою надіслав до господарського суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у ній матеріалами. При цьому представник позивача повідомив про підтримку ним позову.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження господарським судом Черкаської області надсилалися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення вказані вище ухвали від 09.03.2016 та від 29.03.2016. Проте ці рекомендовані листи не були вручені адресату, а були повернені поштою до господарського суду з відмітками пошти: за закінченням терміну зберігання та за зазначеною адресою не проживає, що в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України є підставою вважати, що вказані ухвали вручені відповідачу належним чином і, що він був належним чином повідомлений про дату час і місце засідання суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився і про причини незявлення господарський суд не повідомив. Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Незявлення представників сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" за платіжним дорученням від 02.02.2016р. №374 через Інтернет систему клієнт банк перерахувало із свого поточного рахунку №2765 у філії Дніпропетровське обласне управління АТ Ощадбанк на поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" №3525 в Черкаському ГРУ ПАТ КБ Приватбанк м. Черкаси 247592 грн. 60 коп. із зазначенням у платіжному дорученні такого призначення платежу: за офісні меблі, журнальні столи, комоди, тумби згідно з рахунком № 5-9ФБ від 29.01.2016р., що підтверджується банківською випискою із особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" за 02.02.2016.

За твердженням позивача вказане перерахування коштів відповідачу відбулося помилково внаслідок збою в програмі компютера.

Письмові договори між товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" щодо поставки (купівлі-продажу) офісних меблів, журнальних столів, комодів, тумб не укладалися і фактично такий товар товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" не поставлявся. Рахунок № 5-9ФБ від 29.01.2016 у товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" відсутній.

24 лютого 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" листи від 24.02.20136 № 11 з вимогою повернути помилково перераховану за платіжним дорученням від 02.02.2016р. №374 суму коштів у розмірі 247592 грн. 60 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" помилковість перерахування йому товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" коштів у сумі 247592 грн. 60 коп. не заперечило, але вказану вимогу позивача про повернення йому цієї суми коштів залишило без задоволення.

Станом на день прийняття господарським судом цього рішення відповідач стягувану суму коштів позивачу не повернув.

Частиною 1 ст. 206 Цивільного кодексу України встановлено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Частиною 1 ст. 208 Цивільного кодексу України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З матеріалів справи вбачається, що сторони як у письмовій так і в усній формі не вчиняли між собою правочину (не укладали договору), з якого б у позивача виникло зобовязання щодо сплати відповідачу позивачу 247592 грн. 60 коп., а у відповідача право на одержання від позивача цієї суми коштів.

Отож правових підстав для перерахованої позивачем відповідачу за платіжним дорученням від 02.02.2016р. №374 коштів у сумі 247592 грн. 60 коп. і для набуття їх відповідачем не було.

Таким чином, набуті відповідачем за рахунок позивача кошти у сумі 247592 грн. 60 коп. були набуті ним без достатньої правової підстави, тому відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України мають бути повернуті відповідачем позивачу, але відповідач цього не зробив.

З огляду на викладене позивач вправі вимагати від відповідача повернення безпідставно набутої ним за рахунок позивача суми коштів у розмірі 247 592 грн. 60 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 3713 грн. 89 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Свійтанок" (вул. Шевченка, буд. 125, село Беркозівка, Канівський район, Черкаська область, 19042, ідентифікаційний код 39689155) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Меблі" (вул. Окружна, буд. 31 В, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50045, ідентифікаційний код 38333881) 247 592 грн. 60 коп. безпідставно набутої суми коштів та 3713 грн. 89 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 18.04.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко