РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/3336/16 19.04.16 р.

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Аутдор"

про стягнення 2 495 988,86 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Макаренко Д.В. за довіреністю № 196-109/КД/1 від 12.01.2016 р.;

від відповідача: Васильєв В.А. за довіреністю № б/н від 12.11.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Аутдор" про стягнення 2 495 988,86 грн.

Ухвалою суду від 01.03.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.03.2016 р.

18.03.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

22.03.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У судовому засіданні 22.03.2016 р. представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 22.03.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 22.03.2016 р. оголошувалась перерва до 19.04.2016 р.

15.04.2016 р. від позивача надійшли пояснення на відзив.

19.04.2016 р. від відповідача надійшли пояснення по справі.

У судовому засіданні 19.04.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково та подав письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 19.04.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.04.2006 р. між Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» (надалі - Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Аутдор» (надалі - відповідач, Рекламодавець) укладено договір від № 100 про надання місць для розміщення реклами (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що згідно з умовами цього Договору та з метою виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2430 від 28.12.2005р. «Про розміщення реклами на транспорті комунальної власності м. Києва», Балансоутримувач зобов'язується надавати Рекламодавцю місця для розміщення реклами на об'єктах, спорудах Балансоутримувача надалі - «місця», у обсязі, кількості та за адресами згідно з додатками до Договору, які є невід'ємною частиною Договору, а Рекламодавець, у свою чергу, зобов'язується надавати Балансоутримувачу оформлену належним чином документацію (погодження на розміщення реклами), надалі - «Погодження», а також здійснювати платежі у сумі, порядку та терміни, передбачені цим Договором.

За умовами п. п. 2.1. - 2.5. Договору, вартість оплати за надані місця для розміщення реклами зазначена у Додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору. Додаток складений на підставі Погоджень на розміщення реклами з урахуванням ПДВ 20%. Умови оплати: попередня, за 10 днів до початку оплачуваного періоду. Платником податку з реклами до бюджету є Рекламодавець. Розрахунок за Договором здійснюється у безготівковому порядку. Після надання Балансоутримувачем місць для розміщення реклами складається щомісячно двосторонній акт, на підставі Додатку, який підписується вповноваженими представниками Сторін. При зміні кількості місць для розміщення реклами та/або їх адреси (Додаток №1) складається новий додаток та оформлюється Сторонами, належним чином.

Додатковою угодою від 31.10.2011 р. №1 до Договору сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2016 з правом пролонгації.

Адресна програма надання місць для розміщення реклами на об'єктах Балансоутримувача закріплена у Додатку №1 до Договору.

У Додатку №2 зафіксовано перелік споруд, що знаходяться на балансі КП "Київавтошляхміст", на яких ТОВ "СВ Аутдор" надаються місця для розміщення реклами.

У період з 28.07.2006р. по 01.10.2012 р. сторонами укладено Додатки №3-29 до Договору, в яких закріплено адресні програми надання місць ТОВ "СВ Аутдор" для розміщення реклами на об'єктах КП "Київавтошляхміст".

23.12.2013 р. між КП «Київреклама» (позивач) та КП «Київавтошляхміст» на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 37/6253 «Про затвердження Порядку розміщення реклами в м. Києві» та Рішення Київської міської ради від 08.02.2013 № 3/9060 «Про бюджет міста Києва на 2013 рік» укладено договір № 03/12/13 про заміну первісного кредитора у зобов'язанні за Договором № 100 від 25.04.2006 р., згідно якого КП «Київавтошляхміст» з 01.01.2014 р. відступило, а позивач набув прав та обов'язків первісного кредитора.

Листом від 31.12.2013 р. № 196-19317/КР позивач повідомив відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні з 01.01.2014 р., а також повідомив про необхідність підписання додаткової угоди до Договору у зв'язку із зміною розміру плати.

21.05.2012 р., з метою упорядкування розміщення реклами та в межах функцій органу місцевого самоврядування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано розпорядження №838 "Про питання визначення розміру плати за розміщення реклами в місті Києві", яким затверджено Порядок визначення розміру плати за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів зовнішньої реклами, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, та відповідно до додатку №4 якого встановлюються базові тарифи, що відповідають видам рекламних засобів, які розміщуються на території та зовнішніх і внутрішніх поверхнях транспортних засобів підприємств транспорту загального користування комунальної власності.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 р. у справі № 910/3272/14 задоволено позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" та внесено зміни до договору від 25.04.2006 №100, а саме: викладено додаткову угоду від 16.01.2014 №2 до договору у новій редакції.

Затвердженою судом редакцією додаткової угоди від 16.01.2014 №2 до договору внесено зміни, зокрема, щодо розміру плати за користування місцями для розміщення реклами.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач у даному позові просить стягнути донарахований розмір плати за користування місцями для розміщення рекламних засобів у розмірі 2 495 988,86 грн.

Відповідач позовні вимоги визнає частково у розмірі 253 044,86 грн. (донарахована плата з моменту прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 р. у справі № 910/3272/14.

Статтею 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 632 Кодексу, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Судом встановлено, що зобов'язання сторін за Договором у заявлений позивачем період, до моменту винесення постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 р. у справі № 910/3272/14, являються виконаними, про що свідчать підписані обома сторонами Акти приймання-передачі, копії яких містяться у матеріалах справи.

Відтак, з урахуванням приписів ст. ст. 632, 653 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про можливість стягнення донарахованим позивачем платежів з моменту прийняття вищевказаної постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/3272/14, тобто, у розмірі 253 044,86 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 253 044,86 грн. обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та визнаними відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Аутдор» (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 80, літ. А; ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама» (04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8; ) 253 044 (двісті п'ятдесят три тисячі сорок чотири) грн. 86 коп. заборгованості та 3 795 (три тисячі сімсот дев'яносто п'ять) грн. 67 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна