ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 911/4057/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Мамонтової О.М.

суддів Могил С.К.

Малетича М.М.

За участю представників сторін:

від позивача Кость О.Г. (дов. № 14-105 від 18.04.14р.)

від відповідача Жадобін В.І. (дов. від 30.12.15р.)

від третьої особи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 (дов. № 119/2015 від 07.12.15р.)

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 (дов. від 04.01.16р.)

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на рішення господарського суду Київської області від 16.11.15р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.16р.

у справі № 911/4057/15

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", м. Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ

про стягнення 18666462, 91 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Київської області від 16.11.15р. у справі № 911/4057/15 (суддя Бабкіна В.М.) позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто 4545020, 11 грн. пені, 4590629, 80 грн. штрафу, 362928,20 грн. 3 % річних та 9167884, 80 грн. інфляційних втрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.16р. (головуючий Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Мальченко А.О.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 16.11.15р. та постанову від 15.03.16р. скасувати в частині стягнення 4590629, 80 грн. штрафу, в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних вимог. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 61 Конституції України, ст. ст. 549, 551 ЦК України, ст. ст. 224, 225, 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.04.16р. розгляд касаційної скарги здійснюється колегією у складі: головуючий суддя - Мамонтова О.М., судді Могил С.К., Малетич М.М.

Заява відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій від 19.04.16р. колегією відхилена з огляду на повноваження суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах поданої скарги, дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступного.

16.12.13р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (Покупець) укладено договір № 14-28-ПР купівлі - продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п. 1.2).

Відповідно п. 2.1, продавець передає покупцеві у період з 01.01.14р. по 31.12.14р. природний газ обсягом до 183000 тис. куб. м, по визначених місяцях кварталів.

За п.3.3, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно п. 3.4, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця та газотранспортного підприємства 3 примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30 % від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше, ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; оплата в розмірі по 35 % від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15 числа поточного місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1).

Відповідно п. 7.2, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору, він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.14р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1).

У виконання умов договору позивач передав відповідачу у січні-травні, листопаді-грудні 2014 року природний газ в обсязі 26778, 455 тис. куб. м на загальну суму 146933084, 47 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 31.01.14р., 28.02.14р., 31.03.14р., 30.04.14р., 31.05.14р., 30.11.14р. і 31.12.14р. (а. с. 21-27, т.1). Відповідач за поставлений газ розрахувався несвоєчасно.

31.08.15р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення 4545020, 11 грн. пені (з 15.12.14р. по 05.03.15р. і з 15.01.15р. по 10.04.15р.), 4590629, 80 грн. 7 % штрафу на підставі п. 7.2 договору, 362928,20 грн. 3 % річних (з 15.12.14р. по 05.03.15р., з 15.01.15р. по 10.04.15р.) та 9167884, 80 грн. інфляційних втрат (за період з грудня 2014р. по березень 2015р. та з січня 2015р. по квітень 2015р.).

Ухвалою від 20.10.15р. до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, на стороні відповідача - Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Заявою від 02.11.15р. відповідач просив зменшити розмір нарахованої неустойки до 10 % від заявленої в позові, а саме: стягнути штраф у сумі 45906, 29 грн. та пеню у сумі 45450, 20 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 16.11.15р. у справі № 911/4057/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.16р., позовні вимоги задоволено повністю.

За приписами ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч. 1 і 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною першою ст. 233 ГК України передбачено, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено судами, відповідач порушив строк оплати поставленого позивачем у 2014 році за договором від 16.12.13р. № 14-28-ПР природного газу, в зв'язку з чим за прострочення платежу понад 30 днів йому у відповідності до п. 7.2 договору було нараховано, зокрема, 4590629, 80 грн. - 7 % штрафу від суми простроченого платежу, розмір якого судами не було зменшено за недоведеністю відповідачем належними доказами виняткових обставин, які є підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій, про що зазначено в мотивувальній частині рішення.

На думку колегії, суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги в частині стягнення штрафу, сплата якого погоджена сторонами п. 7.2 договору (у разі прострочення понад 30 днів), оскільки у випадках порушення виконання зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України.

За таких обставин, колегія вважає, що оскаржені рішення і постанова прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх часткового скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 16.11.15р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.16р. у справі № 911/4057/15 залишити без змін.

Виконання рішення господарського суду Київської області від 16.11.15р. у даній справі поновити.

Головуючий суддя О. М. Мамонтова

Судді: С. К. Могил

М. М. Малетич