КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 927/1443/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Дяченко Р.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Громніцький Ю.П. (довіреність № 14-132 від 13.05.2014 р.)

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016р.

у справі № 927/1443/15 (суддя: Лавриненко Л.М.)

за позовом публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до комунальне підприємство «Прилукитепловодопостачання»

про стягнення 821 708,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідача про стягнення з відповідача 821 708,52 грн. пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв'язку з простроченням сплати відповідачем суми заборгованості за спожитий газ за договором купівлі-продажу природного газу № 2745/14-КП-39 від 31.01.2014 р.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016р. по справі № 927/1443/15 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 36409,56 грн. 3% річних, 553432,90 грн. інфляційних нарахувань, 104324,38 грн. пені. У решті позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати за поставлений газ за період з січня 2014 року по грудень 2014 року. Крім того, судом першої інстанції було задоволено клопотання відповідача в частині зменшення пені та зменшено розмір пені на 50 відсотків.

Не погоджуючись з рішенням суду, публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016р. по справі № 927/1443/15 скасувати в частині зменшення розміру пені на 104 324,37 грн., прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги та стягнути з відповідача 104 324,37 грн., в стягненні яких було відмовлено. В іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказав на те, що в оскаржуваному рішенні в частині зменшення неустойки місцевий господарський суд не врахував жодного аргументу, доводу чи доказу позивача, не зазначивши обґрунтованих мотивів такого неврахування, чим порушив вимоги ст. 42, 43, 85 ГПК України, порушив вимоги ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України і ст. 551 ЦК України, оскільки не врахував, що неустойка у розмірі 208 648,75 грн., яка підлягає стягненню, значено менша заподіяних позивачу неналежним виконанням умов договору збитків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та призначено справу до розгляду на 22.03.2016 рік.

В судовому засіданні 12.04.2016 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині зменшення розміру пені, прийняти нове рішення, яким стягнути 104 324,37 грн. пені, в стягнення яких було відмовлено, в іншій частині рішення залишити без змін.

В судове засідання 12.04.2016 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними у справі доказами

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.01.2014 р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач, продавець) та комунальним підприємством "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області (відповідачем, покупець) було укладено договір № 2745/14-КП-39 купівлі продажу-природного газу (а.с.9-14).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

Пунктом 2.1. визначено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 470,0 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м): січень 2014 року - в обсязі 105; лютий 2014 року - в обсязі 90; березень 2014 року - в обсязі 75; квітень 2014 року - в обсязі 30; травень 2014 року - в обсязі 1; червень 2014 року - в обсязі 1; липень 2014 року - в обсязі 1; серпень 2014 року - в обсязі 1; вересень 2014 - в обсязі 1; жовтень 2014 року - в обсязі 20; листопад 2014 року - в обсязі 60; грудень 2014 року - в обсязі 85. Загалом за І квартал 2014 року - в обсязі 270; за ІІ квартал 2014 року - в обсязі 32; за ІІІ квартал 2014 року - в обсязі 3; за ІV квартал 2014 року - в обсязі 165.

Згідно з п. 5.1., 5.2. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб.м. газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; - податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн, крім того ПДВ - 20% - 57,40 грн, всього з ПДВ - 344,40 грн (триста сорок чотири гривень 40 коп.).

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3462,26 грн, крім того ПДВ - 20% - 692,45 грн, всього з ПДВ - 4154,71 (чотири тисячі сто п'ятдесят чотири гривні, 71 коп) гривень.

Відповідно до п. 5.5. договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до розділу 11 договору №2745/14-КП-39 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами №1 від 25.04.2014, №2 від 20.05.2014, №3 від 13.06.2014, №4 від 09.09.2014 та №5 від 19.11.2014 до договору №2745/14-КП-39 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014, сторони вносили зміни до п. 5.2. статті 5 "Ціна договору", відповідно до яких, зокрема, з 01.04.2014 ціна за 1000 куб. м. газу без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу становила 4020,00 грн, крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 287,00 грн без ПДВ; з 01.05.2014 - ціна становила 4724,00 грн, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 355,00 грн без ПДВ; з 01.06.2014 - ціна становила 4724,00 грн, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн без ПДВ; з 01.09.2014 - ціна становила 4874,00 грн, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн без ПДВ; з 01.11.2014 - ціна становила 5100,00 грн, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн без ПДВ (а.с.15-19).

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору №2745/14-КП-39 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014 та додаткових угод до нього, позивач поставив відповідачу за період з січня 2014 року по грудень 2014 року природний газ на загальну суму 1903231,69 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: за січень 2014 року від 31.01.2014 на суму 446411,34 грн, за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 380525,92 грн, за березень 2014 року від 31.03.2014 на суму 245925,71 грн, за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 70565,18 грн, за травень 2014 року від 31.05.2014 на суму 1049,18 грн, за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 1020,45 грн, за липень 2014 року від 31.07.2014 на суму 416,89 грн, за серпень 2014 року від 31.08.2014 на суму 839,99 грн, за вересень 2014 року від 30.09.2014 на суму 416,39 грн, за жовтень 2014 року від 31.10.2014 на суму 62078,76 грн, за листопад 2014 року від 30.11.2014 на суму 167588,91 грн, за грудень 2014 року від 31.12.2014 на суму 526392,97 грн, які підписані та скріплені печатками сторін, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 20-31).

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, не заперечується відповідачем, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, за поставлений позивачем природний газ розрахувався повністю, але платежі здійснив з порушенням строків оплати:

- за природний газ, поставлений у січні 2014 року: 07.11.2014 - на суму 56,10 грн; 10.11.2014 - на суму 599,29 грн; 11.11.2014 - на суму 4553,61 грн; 12.11.2014 - на суму 380,46 грн; 13.11.2014 - на суму 855,72 грн; 14.11.2014 - на суму 367,83 грн; 17.11.2014 - на суму 72,07 грн; 18.11.2014 - на суму 1677,41 грн; 19.11.2014 - на суму 1618,36 грн; 20.11.2014 - на суму 9029,97 грн; 21.11.2014 - на суму 4470,49 грн; 24.11.2014 - на суму 1618,35 грн; 25.11.2014 - на суму 5932,05 грн; 26.11.2014 - на суму 6145,90 грн; 27.11.2014 - на суму 38052,35 грн; 28.11.2014 - на суму 3232,69 грн; 01.12.2014 - на суму 4593,22 грн; 02.12.2014 - на суму 1373,60 грн; 03.12.2014 - на суму 346,75 грн; 04.12.2014 - на суму 2382,76 грн; 05.12.2014 - на суму 8293,57 грн; 08.12.2014 - на суму 3523,15 грн; 09.12.2014 - на суму 2688,96 грн; 10.12.2014 - на суму 10559,48 грн; 11.12.2014 - на суму 14110,67 грн; 12.12.2014 - на суму 3984,65 грн; 15.12.2014 - на суму 3640,24 грн; 16.12.2014 - на суму 1444,91 грн; 17.12.2014 - на суму 778,82 грн; 18.12.2014 - на суму 3218,52 грн; 19.12.2014 - на суму 1250,05 грн; 22.12.2014 - на суму 15342,06 грн; 23.12.2014 - на суму 741,61 грн; 24.12.2014 - на суму 4432,18 грн; 25.12.2014 - на суму 27931,03 грн; 26.12.2014 - на суму 7988,84 грн; 29.12.2014 - на суму 60933,01 грн; 30.12.2014 - на суму 47801,12 грн; 31.12.2014 - на суму 16326,31 грн; 08.01.2015 - на суму 6393,97 грн; 09.01.2015 - на суму 2400,00 грн; 12.01.2015 - на суму 8463,17 грн; 13.01.2015 - на суму 38889,69 грн; 14.01.2015 - на суму 3107,36 грн; 15.01.2015 - на суму 5081,31 грн; 16.01.2015 - на суму 56944,43 грн; 17.01.2015 - на суму 9838,38 грн, яким були виконані зобов'язання січня та частково оплачено зобов'язання лютого 2014 року;

- за природний газ, поставлений у лютому 2014 року: 20.01.2015 - на суму 1994,46 грн; 22.01.2015 - на суму 19208,02 грн; 26.01.2015 - на суму 5572,65 грн; 27.01.2015 - на суму 23829,52 грн; 28.01.2015 - на суму 63043,97 грн; 29.01.2015 - на суму 21789,00 грн; 30.01.2015 - на суму 14165,17 грн; 02.02.2015 - на суму 55958,55 грн; 03.02.2015 - на суму 9558,64 грн; 04.02.2015 - на суму 4712,75 грн; 05.02.2015 - на суму 223,34 грн; 06.02.2015 - на суму 30849,63 грн; 09.02.2015 - на суму 45122,84 грн; 10.02.2015 - на суму 16284,56 грн; 11.02.2015 - на суму 2008,16 грн; 12.02.2015 - на суму 1762,70 грн; 13.02.2015 - на суму 595,29 грн; 16.02.2015 - на суму 843,62 грн; 17.02.2015 - на суму 1364,49 грн; 19.02.2015 - на суму 28151,17 грн; 20.02.2015 - на суму 3469,50 грн; 23.02.2015 - на суму 8398,26 грн; 24.02.2015 - на суму 4078,04 грн; 25.02.2015 - на суму 35881,03 грн, яким були виконані зобов'язання лютого та частково оплачено зобов'язання березня 2014 року;

- за природний газ, поставлений у березні 2014 року: 26.02.2015 - на суму 7532,50 грн; 27.02.2015 - на суму 11699,82 грн; 02.03.2015 - на суму 112583,86 грн; 03.03.2015 - на суму 13724,77 грн; 04.03.2015 - на суму 13426,98 грн; 05.03.2015 - на суму 7556,79 грн; 06.03.2015 - на суму 5174,46 грн; 10.03.2015 - на суму 13164,73 грн; 11.03.2015 - на суму 3805,16 грн; 12.03.2015 - на суму 46463,80 грн, яким були виконані зобов'язання березня та частково оплачено зобов'язання квітня 2014 року;

- за природний газ, поставлений у квітні 2014 року: 13.03.2015 - на суму 41361,35 грн; 16.03.2015 - на суму 3018,76 грн; 17.03.2015 - на суму 25575,94 грн яким були виконані зобов'язання квітня - вересня та частково жовтня 2014 року;

- за природний газ, поставлений у жовтні 2014 року: 18.03.2015 - на суму 15814,52 грн; 19.03.2015 - на суму 1226,06 грн; 20.03.2015 - на суму 1192,00 грн; 23.03.2015 - на суму 5919,57 грн; 24.03.2015 - на суму 10287,49 грн; 25.03.2015 - на суму 20283,60 грн, яким були виконані зобов'язання жовтня та частково оплачено зобов'язання листопада 2014 року;

- за природний газ, поставлений у листопаді 2014 року: 26.03.2015 - на суму 10378,09 грн; 27.03.2015 - на суму 56445,49 грн; 30.03.2015 - на суму 15454,76 грн; 31.03.2015 - на суму 38568,81 грн; 01.04.2015 - на суму 2367,29 грн; 02.04.2015 - на суму 2025,37 грн; 03.04.2015 - на суму 1438,91 грн; 06.04.2015 - на суму 30424,54 грн; 07.04.2015 - на суму 31238,25 грн, яким були виконані зобов'язання листопада та частково оплачено зобов'язання грудня 2014 року;

- за природний газ, поставлений у грудні 2014 року: 08.04.2015 - на суму 1473,10 грн; 09.04.2015 - на суму 11616,70 грн; 10.04.2015 - на суму 4316,73 грн; 14.04.2015 - на суму 15312,48 грн; 15.04.2015 - на суму 2955,27 грн; 16.04.2015 - на суму 38764,41 грн; 17.04.2015 - на суму 122292,42 грн; 20.04.2015 - на суму 9742,65 грн; 21.04.2015 - на суму 2047,20 грн; 22.04.2015 - на суму 1993,59 грн; 23.04.2015 - на суму 1371,45 грн; 24.04.2015 - на суму 6521,91 грн; 27.04.2015 - на суму 34167,70 грн; 28.04.2015 - на суму 67029,00 грн; 29.04.2015 - на суму 9870,24 грн; 30.04.2015 - на суму 35013,08 грн; 05.05.2015 - на суму 48197,95 грн; 06.05.2015 - на суму 42280,05 грн; 07.05.2015 - на суму 2738,85 грн; 08.05.2015 - на суму 5088,14 грн; 12.05.2015 - на суму 1451,27 грн; 13.05.2015 - на суму 7582,31 грн; 14.05.2015 - на суму 601,27 грн; 18.05.2015 - на суму 30318,42 грн.

У зв'язку з прострочкою взятих на себе зобов'язань щодо оплати поставленого природного газу, позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення з відповідача 209 949,12 грн. пені, 36 580,03 грн. 3% річних та 575 179,37 грн. інфляційних втрат.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати за поставлений газ за період з січня 2014 року по грудень 2014 року, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що правомірним є нарахування пені в загальній сумі 208648,75 грн. за прострочку оплати за період з 15.02.2014 по 17.05.2015, трьох процентів річних за період з 15.02.2014. по 17.05.2015 в загальній сумі 36409,56 грн. та 553432,90 грн інфляційних нарахувань. Проте, при прийняті рішення щодо стягнення пені, судом першої інстанції прийнято до уваги, що починаючи з 01 вересня 2014 р. розрахунки за спожитий природний газ здійснювались відповідачем на підставі Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217, тобто починаючи з 01 вересня 2014 року розрахунки за спожитий природний газ здійснювались на підставі нормативів, затверджених комісією, незалежно від волі підприємства; відповідач є комунальним підприємством; за 9 місяців 2015 року збиток підприємства становить 6051 тис. грн., що підтверджується наданим до матеріалів справи звітом про фінансові результати за 9 місяців 2015 року; станом на 17 травня 2015р. відповідач у повному обсязі розрахувався за газ, спожитий в 2014р.; враховуючи важливість повноцінного функціонування підприємства для належного рівня забезпечення тепловою енергією споживачів відповідача в зимовий період, а також ненадання позивачем суду доказів понесення ним будь-яких збитків, саме у зв'язку з неправомірними діями відповідача щодо неналежного виконання останнім умов спірного договору, суд першої інстанції задовольнив частково клопотання відповідача в частині зменшення пені та зменшив розмір пені на 50 відсотків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені на 50 % та вважає за можливе зазначити наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено у ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення наведених норм кореспондуються з п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якої господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту зазначеного вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У випадку нарахування пені, яка є завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право їх зменшувати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 01 вересня 2014 р. розрахунки за спожитий природний газ здійснювались відповідачем на підставі Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217, тобто починаючи з 01 вересня 2014 року розрахунки за спожитий природний газ здійснювались на підставі нормативів, затверджених комісією, тобто незалежно від волі підприємства, у зв'язку з чим відповідачем були порушенні строки виконання грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 2745/14-КП-39 від 31.01.2014 року; за 9 місяців 2015 року збиток підприємства становить 6051 тис. грн., що підтверджується наданим до матеріалів справи звітом про фінансові результати за 9 місяців 2015 року; станом на 17 травня 2015р. відповідач у повному обсязі розрахувався за газ, спожитий в 2014р.; враховуючи важливість повноцінного функціонування підприємства для належного рівня забезпечення тепловою енергією споживачів відповідача в зимовий період.

З огляду на зазначене, враховуючи майновий стан сторін, причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотриманий баланс інтересів сторін та правомірно зменшено належні до стягнення штрафні санкції , а саме пені на 50%, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути лише 104 324,38 грн. пені, а в частині стягнення пені в сумі 104 324,37 грн. слід відмовити

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 19.12.2012 року у справі № 5023/3165/12, постанова від 16.01.2014 у справі № 925/1028/13, в яких визначається винятковість обставин та наявність всіх підстав для зменшення штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, погоджується з розрахунком 3 % річних та інфляційних втрат, який здійснений судом першої інстанції, а тому вимоги в частині стягнення 36409,56 грн. 3% річних та 553432,90 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року у справі № 927/1443/15, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016 року у справі № 927/1443/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016 року у справі № 927/1443/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 927/1443/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко