КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Справа№ 910/17877/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

При секретарі судового засідання Богатчук К.І.

від представників сторін :

від позивача - Хитрова Л.В.

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі № 910/17877/15 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк

"ПриватБанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 58 682,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі №910/17877/15 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредиту у розмірі 30 383 грн. 15 коп., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 17 240 грн. 60 коп., пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання по поверненню суми кредиту у розмірі 9 068 грн. 04 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1 990 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі № 910/17877/15 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 колегією суддів у складі головуючого судді - Зеленін В.О., суддів: Шевченко Е.О., Синиця О.Ф. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі № 910/17877/15 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2016 колегією суддів у складі головуючого судді Картере В.І., суддів Барицької Т.Л., Губенко Н.М. касаційну скаргу задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 по справі №910/17877/15 скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду на новий розгляд, в іншому складі суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі № 910/17877/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 призначено 29.03.2016.

Представником відповідача, в судовому засіданні 29.03.2016 подано клопотання про огляl доказe за місцем його знаходження в мережі інтернет.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 відкладено розгляд справи до 12.04.2016.

12 квітня 2016 року представником позивача, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, подано відзив на апеляційну скаргу, який долучено судом до матеріалів справи.

12 квітня 2016 року представником відповідача, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, подано додаткові пояснення та клопотання про відкладення розгляду справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі № 910/17877/15 відкладено до 19.04.2016.

Розпорядженням від 18.04.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з участю судді Ропій Л.М. у підготовці для підтримання кваліфікації.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 18.04.2016, в зв'язку з участю судді Ропій Л.М., який не є головуючим суддею, у підготовці для підтримання кваліфікації, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

В судове засідання 19.04.2016 з'явився представник позивача.

Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

10 серпня 2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відкриття поточного рахунку, за змістом якої банк за наявності вільних грошових ресурсів, здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до заяви, відповідач просив відкрити йому поточний рахунок НОМЕР_2 в гривні та картковий рахунок НОМЕР_3 в гривні.

Підписавши заяву, відповідач приєднався і погодився з умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

Зазначені "Умови та правила надання банківських послуг" розміщені в мережі Інтернет на сайті банку.

Враховуючи вищевикладене, заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитком печатки разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір банківського обслуговування.

Пунктом 3.18.1.1 "Умов та правила надання банківських послуг" визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи кліентбанк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишку коштів на поточному рахунку клієнта, за наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов визначено, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умови та правила надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк/інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода") (п. 3.18.1.8).

Положеннями п. 3.18.1.6 Умов у відповідній редакції встановлено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду з тим, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнтбанк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.4.1.4 Умов у відповідній редакції визначено, що під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт - банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або у будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Згідно з п. 3.18.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1). При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2). У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п.3.18.4.1.3).

Відповідно до п. 3.18.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.5 Умов клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.18.4.4.

Згідно з п. 3.18.1.17 Умов при перерахунку клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на інші рахунки або картки, утримувачами якого є або сам власник поточного рахунку або інші зв'язані з ним фізичні особи, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань знімається комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахунків. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, яка підлягає сплаті банку зі свого поточного рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконував свої зобов'язання за Договором банківського обслуговування та надав кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача. Відповідач отриманий кредит у повному обсязі не погасив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 30383,15 грн. процентами за користування кредитом в сумі 17240 грн. 60 коп. та за винагородою (комісією) за користуванням кредитом у сумі 1990 грн. 77 коп., що підтверджується розрахунком позивача, довідкою №9-К.2.3-7.6.010.01-2015 від 14.08.2015 та банківською випискою руху коштів по рахунку відповідача.

13 листопада 2014 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 03.11.2014 №10810К3V7S01О з вимогою про погашення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 10.08.2011, яка залишилась останнім без задоволення.

Посилання апелянта щодо неукладання договору, колегією суддів визнано безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 ст. 640 ЦК України).

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 3.2.1.1.16. Правил встановлено, що при укладанні договорів та угод або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов сторони допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів, таким чином, прирівнюється до їх укладення у письмовій формі.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком

Відповідно до ч. 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Статтею 1069 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги приєднання відповідача до "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", між сторонами по справі фактично укладено змішаний договір, який містить елементи як кредитного договору, так і договору банківського рахунку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містяться в ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість виконання сторонами умов договору.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті, на користь позивача, заборгованості по кредиту, процентів у розмірі та комісії, на підставі Договору. Відповідачем зазначена заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, щодо стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом в сумі 17240 грн. 60 коп. з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справ, на підставі наказу № СП-2014-6780656 від 10.06.2014 з 1 липня 2014 року внесено зміни до Умов та правил надання банківських послуг якими, зокрема, змінено відсоткову ставку за користування кредитом понад 90 днів.

Так, з липня 2014 року, відповідно до п. 3.2.1.4.1.3 "Умов та правила надання банківських послуг", у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При цьому, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.18.4.9).

Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Проте, зміна банком в односторонньому порядку з 01.07.2014 відсоткової ставки не узгоджуються зі змістом заяви відповідача від 15.01.2014 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно з якою відносини між сторонами договору можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодженням по банківському обслуговуванню через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS-ресурс, зазначений банком).

Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що про час вступу в дію нових розмірів відсоткових ставок за користування кредитним лімітом відповідачу надіслано смс-повідомлення. Крім того, банком доводилась інформація через електронні системи Приват24.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів зазначає, що долучення до матеріалів справи у роздрукованому вигляді таких повідомлень не підтверджує факту розміщення цих даних та повідомлення відповідача, в розумінні ст.33-36 ГПК України.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності згоди відповідача на внесення змін, з урахуванням п. 3.2.1.1.16 Умов та Правил.

Подібні висновки викладені в постановах Вищого господарського суду України №915/1189/15 від 30.03.2016, 915/1212/15 від 02.03.2016, 915/1207/15 від 21.03.2016.

В той же час, колегія суддів приймає до уваги, що вказані постанови є правовою позицією певної колегії суддів та, у розумінні положень чинного ГПК України, не є обов`язковими для застосування при розгляді аналогічних спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 29.03.2016 зобов'язано позивача надати відповідний розрахунок відсотків за користування кредитом та пені. Проте, позивач вимоги ухвали не виконав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність здійснення перерахунку розміру заборгованості з відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 15.05.2015, виходячи зі ставки 48%, а не 56%.

Згідно з розрахунком суду, заборгованість з відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 15.05.2015, виходячи зі ставки 48%, становить 13368,57 грн.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч.1ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів приймає до уваги, що пунктом 3.18.5.4 Умов встановлено нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

На підставі вищевикладненого, за розрахунком суду до стягнення підлягає пеня в розмірі 8333,66 грн.

Щодо решти позовних вимог, рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі №910/17877/15 підлягає залишенню без змін.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевим господарським судом невірно застосовані норми матеріального права та ненадана належна оцінка доказам наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі №910/17877/15 - зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі №910/17877/15 задовольнити частково.

2.Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 по справі №910/17877/15.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (02099, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по кредиту у розмірі 30 383 (тридцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 15 коп., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 13368 (тринадцять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 57 коп., пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання по поверненню суми кредиту у розмірі 8333 (вісім тисяч триста тридцять три) грн. 66 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1 990 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовити.»

3.Стягнути Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) з на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (02099, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 157 (сто п'ятдесят сім) грн. 78 коп. - судового збору за подання апеляційної скаргу.

4.Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва

5.Матеріали справи №910/17877/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна