РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/3486/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч»
до За участю про Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача 1. Приватного підприємства «Віктор і К»; 2. Первинної профспілкової організації Приватного підприємства «Віктор і К»; 3. ОСОБА_1 визнання зобов'язання припиненим
Представники:

від Позивача: Кириленко Ю.Г. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: ОСОБА_2 (представник за Довіреністю);

Від Третьої особи - 1: не з'явились;

Від Третьої особи - 2: не з'явились;

Від Третьої особи - 3: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Світловодський завод «Луч» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (надалі також - «Відповідач») про визнання зобов'язання припиненим.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 04.08.2010 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) було укладено Кредитну угоду №20105, відповідно до умов якої Банк надав Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на термін по 03 серпня 2013 року включно з лімітом кредитної лінії в сумі 3 000 000 грн. 00 коп. Станом на 24.12.2015 року заборгованість Позивача становить 573 000 грн. 00 коп. Крім того, 17.07.2003 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та Приватним підприємством «Віктор і К» (Клієнт) було укладено Договір на здійснення розрахунково - касового обслуговування поточних рахунків №1776, за умовами якого було відкрито банківські рахунки. 12.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та Первинною профспілковою організацією Приватного підприємства «Віктор і К» було укладено Договір банківського рахунку НОМЕР_1, згідно з яким Банк відкриває Клієнту рахунок та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України/іноземній валюті, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявою Клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено Договір про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_2, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4 в національній валюті України та видає Клієнту платіжну картку. 15.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено Договір про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_3, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний (картковий) рахунок НОМЕР_5 в національній валюті України та видає Клієнту платіжну картку. 24.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Новий кредитор) та Приватним підприємством «Віктор і К», Первинною профспілковою організацією Приватного підприємства «Віктор і К», ОСОБА_1 (Первісний кредитор) були укладені Договори про відступлення права вимоги, за умовами яких Первісний кредитор передав Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору і стає кредитором по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на загальну суму 329 190 грн. 60 коп. і 2 275,23 доларів США, про що було повідомлено Банк. 24.12.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про зарахування суми у розмірі 381 514 грн. 72 коп. в рахунок погашення заборгованості по Кредитній угоді №20105 від 04.08.2010 року, проте до теперішнього часу відповіді не отримано. Таким чином, просить Суд визнати боргове зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», яке виникло згідно з Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року, припиненим в частині боргу на загальну суму 381 514 грн. 72 коп. у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/3486/16, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Приватне підприємство "Віктор і К", Первинну профспілкову організацію Приватного підприємства "Віктор і К", ОСОБА_1, судове засідання призначено на 17.03.2016 року.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.03.2016 року.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

17.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-3 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

17.03.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Інші представники в судове засідання не з'явились. Представник відповідача про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.03.2016 року не виконав.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Третіх осіб про розгляд справи за відсутності уповноважених представників.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.03.2016 року відкладено розгляд справи на 30.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

30.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.03.2016 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду.

13.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника Відповідача в судове засідання.

13.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року представник Позивача підтримав доводи та вимоги позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд зупинити провадження у справі до розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представники Третіх осіб в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року у справі № 910/3486/16, надали клопотання про розгляд справи за відсутністю уповноважених представників Третіх осіб, які Судом розглянуті та задоволені.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Треті особи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Що стосується Клопотання представника Відповідача про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статті 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане Відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника відповідача в судове засідання, задоволенню не підлягає, оскільки чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді та зважаючи на те, що про дату судового засідання Відповідача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Суд, розглянувши клопотання Відповідача про зупинення провадження по справі до розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про зупинення провадження у справі до розгляду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки Заявником не надано жодних доказів порушення провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» про стягнення заборгованості за кредитним договором та наведено належних обґрунтувань неможливості розгляду даної справи.

Приймаючи до уваги, що Треті особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Третіх осіб не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

04.08.2010 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) було укладено Кредитну угоду №20105, відповідно до умов якої Банк надав Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на термін по 03 серпня 2013 року включно з лімітом кредитної лінії в сумі 3 000 000 грн. 00 коп.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» було укладено Іпотечний договір №20105 від 05.08.2010 року та Договір застави №20105 від 04.08.2010 року.

Додатковою угодою №11 про внесення змін до Кредитної угоди №20105 від 04.08.2010 року Сторони узгодили надання Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на термін по 04 лютого 2016 року з лімітом кредитної лінії в сумі 2 120 000 грн. 00 коп.

Станом на 24.12.2015 року заборгованість Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» за Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року становить 573 000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою №499/5 від 24.12.2015 року, виданою Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк».

17.07.2003 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та Приватним підприємством «Віктор і К» (Клієнт) було укладено Договір на здійснення розрахунково - касового обслуговування поточних рахунків №1776, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточні рахунки та здійснює їх обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України та внутрішніх документів Банку.

12.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та Первинною профспілковою організацією Приватного підприємства «Віктор і К» було укладено Договір банківського рахунку НОМЕР_1, згідно з яким Банк відкриває Клієнту рахунок та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України/іноземній валюті, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявою Клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено Договір про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_2, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4 в національній валюті України та видає Клієнту платіжну картку.

15.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено Договір про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_3, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний (картковий) рахунок НОМЕР_5 в національній валюті України та видає Клієнту платіжну картку.

24.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Новий кредитор) та Приватним підприємством «Віктор і К» (Первісний кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги №24121506, за умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору і стає кредитором по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» по зобов'язаннях, що виходять з Договору банківського рахунку НОМЕР_6 від 17.07.2003 року та Договорів про внесення змін та доповнень на суму 47 893,81 доларів США та 2 275,23 доларів США.

Додатковою угодою №1 до Договору про відступлення права вимоги №24121507 від 24.12.2015 року Сторони домовились, що відступлення за Договором є платним. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну відступлення за Договором в розмірі 104 774 грн. 56 коп.

24.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Новий кредитор) та Первинною профспілковою організацією Приватного підприємства «Віктор і К» (Первісний кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги №24121506, за умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору і стає кредитором по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» по зобов'язаннях, що виходять з Договору банківського рахунку НОМЕР_1 від 12.09.2011 року та Договорів про внесення змін та доповнень на суму 156 750 грн. 55 коп.

Додатковою угодою №1 до Договору про відступлення права вимоги №24121507 від 24.12.2015 року Сторони домовились, що відступлення за Договором є платним. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну відступлення за Договором в розмірі 156 750 грн. 55 коп.

24.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Новий кредитор) та ОСОБА_1 (Первісний кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги №24121508, за умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору і стає кредитором по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» по зобов'язаннях, що виходять з Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_3 від 15.07.2014 року на суму 54 829 грн. 89 коп.

Додатковою угодою №1 до Договору про відступлення права вимоги №24121508 від 24.12.2015 року Сторони домовились, що відступлення за Договором є платним. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну відступлення за Договором в розмірі 54 829 грн. 89 коп.

24.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Світловодський завод «Луч» (Новий кредитор) та ОСОБА_1 (Первісний кредитор) був укладений Договір про відступлення права вимоги №24121509, за умовами якого Первісний кредитор передав Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги та інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору і стає кредитором по відношенню до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» по зобов'язаннях, що виходять з Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_2 від 11.07.2014 року на суму 69 716 грн. 35 коп.

Додатковою угодою №1 до Договору про відступлення права вимоги №24121509 від 24.12.2015 року Сторони домовились, що відступлення за Договором є платним. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну відступлення за Договором в розмірі 69 716 грн. 35 коп.

24.12.2015 року Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» було повідомлено про відступлення прав вимоги Приватному акціонерному товариству «Світловодський завод «Луч» за зобов'язаннями, що виникли з Договору банківського рахунку НОМЕР_6 від 17.07.2003 року та Договорів про внесення змін та доповнень, Договору банківського рахунку НОМЕР_1 від 12.09.2011 року та Договорів про внесення змін та доповнень, Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_3 від 15.07.2014 року, Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_2 від 11.07.2014 року, що підтверджується вхідними штампами про отримання Банком вказаних повідомлень.

24.12.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі статті 606 Цивільного кодексу України в сумі 381 514 грн. 72 коп. в рахунок погашення заборгованості по Кредитній угоді №20105 від 04.08.2010 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що у зв'язку з укладанням Договорів про відступлення права вимоги він набув право вимоги до Відповідача за укладеними з його клієнтами договорами банківських рахунків на загальну суму 381 514 грн. 72 коп., а тому він виступає кредитором Відповідача. Таким чином, просить Суд визнати боргове зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», яке виникло згідно з Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року, припиненим в частині боргу на загальну суму 381 514 грн. 72 коп. у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. (частина 1 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що у зв'язку з укладанням Договорів про відступлення права вимоги він набув право вимоги до Відповідача за укладеними з його клієнтами договорами банківських рахунків на загальну суму 381 514 грн. 72 коп., а тому він виступає кредитором Відповідача. Таким чином, просить Суд визнати боргове зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», яке виникло згідно з Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року, припиненим в частині боргу на загальну суму 381 514 грн. 72 коп. у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобов'язання.

Так, статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. (частина 1 статті 601 Цивільного кодексу України)

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі, що кореспондується зі ст. 204 Господарського кодексу України, де зазначено про припинення господарського зобов'язання у разі поєднання управненої та зобов»язаної сторін в одній особі.

Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

Основною умовою припинення зобов'язання за даною підставою є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутністю якої зобов'язання, не може бути припиненим.

Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь - якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Тобто, зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Отже, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року у справі № 6-29171св13, від 16 вересня 2015 року у справі 6-43цс15, у постановах Вищого господарського суду України від 18 березня 2015 року у справі №916/2438/14, від 19 січня 2015 року у справі №922/3316/14.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 606 Цивільного кодексу України, оскільки Приватне акціонерне товариство «Світловодський завод «Луч» є кредитором Відповідача, а Банк є боржником Позивача за Договором банківського рахунку НОМЕР_6 від 17.07.2003 року, Договором банківського рахунку НОМЕР_1 від 12.09.2011 року та Договорів про внесення змін та доповнень, Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_3 від 15.07.2014 року, Договору про відкриття поточного (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки НОМЕР_2 від 11.07.2014 року, в той час, як Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» є кредитором, а Позивач боржником за Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року.

Таким чином, в даному випадку поєднання боржника і кредитора в одній особі в тому самому зобов'язанні не відбувається.

Крім того, Суд зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у Публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25 грудня 2015 р. до 24 березня 2016 р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22 березня 2016 р. № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 березня 2016 р. № 385, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» з 23 березня 2016 року до 22 березня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «УКРІНБАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу Ірину Володимирівну на два роки з 23 березня 2016 року до 22 березня 2018 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на вищевикладене, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», спірні правовідносини сторін не регулюються Цивільним кодексом України, оскільки визначаються спеціальним законом - Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до ч. 5 ст. 36 якого під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про визнання боргового зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», яке виникло згідно з Кредитною угодою №20105 від 04.08.2010 року, припиненим в частині боргу на загальну суму 381 514 грн. 72 коп. у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог, задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Світловодський завод «Луч» до Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про визнання зобов'язання припиненим - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18 квітня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин