ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року Справа № 904/3631/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів:Широбокова Л.П., Чоха Л.В.

При секретарі Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник, довіреність №415 від 14.05.2015 р.;

від відповідача: Іванова Н.А., представник, довіреність б/н, б/д

від третьої особи: представник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року у справі № 904/3631/15

за позовом Фізичної - особи підприємця ОСОБА_5, м. Кривий Ріг

до Криворізької міської ради Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради

про визнання договору укладеним

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р., визнано договір оренди земельної ділянки, площею 0,2216 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, для розміщення господарського двору, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 строком на 5 років, між Криворізькою міською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 укладеним 23.01.15р., з викладенням пункту 7 розділу "Орендна плата" в наступній редакції: "7. Річна орендна плата вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 3 відсотків нормативно грошової оцінки, а саме, у розмірі 25 299,69грн. (2 108,31грн. у місяць).

Постановою Вищого господарського суду України від 29.12.2015 р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 р. у справі № 904/3631/15 скасовано, а справу направлено для нового розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України виходив з того, що зазначаючи про наявність підстав для визнання укладеним спірного пункту 7 договору в редакції позивача, якою визначено орендну плату у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки (мінімальному розмірі), суди не дослідили належним чином розмір нормативної грошової оцінки орендованої позивачем земельної ділянки, оскільки витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1517, складений станом на 21.07.2009 для Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ЕВЕРЕСТ". Натомість, судами попередніх інстанцій не досліджено доказів, які б підтверджували визначення розміру нормативної грошової оцінки саме для земельної ділянки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з кадастровим номером НОМЕР_1, проведеної при укладенні сторонами договору оренди.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року ( суддя Рудовська І.А.) позовні вимоги Фізичної - особи підприємця ОСОБА_5 задоволені.

Суд визнав договір оренди земельної ділянки площею 0,2216 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, для розміщення господарського двору, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 строком на 5 років, між Криворізькою міською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 укладеним 23.01.2015р., з викладенням пункту 7 розділу "Орендна плата" в наступній редакції:

"7. Річна орендна плата вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 3 відсотків нормативно грошової оцінки, а саме, у розмірі 25 299,69грн. (2 108,31грн. у місяць) ".

Не погодившись з рішенням суду, Криворізька міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення господарського суду першої інстанції скасувати та відмовити у позові.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав чіткої правової оцінки тому, що відповідно до Наказу міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958 затверджені нормативні строки пересилання поштових відправлень, а тому отримання адресатом ( відповідачем) 09.02.2015 року листа, відправленого позивачем 23.01.2015 року, суперечить цим нормативам, і свідчить про те, що позивач не звернувся в строк для урегулювання розбіжностей.

Крім того, на думку апелянта, суд безпідставно погодився з визначеною у договорі нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, яка була затверджена рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004 року за № 2494, оскільки термін її дії закінчився, а втрата чинності рішенням міської ради № 3884 від 14.05.2010 року обумовило втрату чинності і рішення від 22.12.2004 року.

Оскільки у місті Кривому Розі не проведена нормативна грошова оцінка земель періоду 2014-2015 рік, а Законом України « Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, то неможливо застосування нормативної грошової оцінки, встановленої у 2004 році.

Всі ці обставини є підставою для скасування рішення суду та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 березня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 18 квітня 2016 року, колегію суддів у складі : Березкіна О.В., (головуючий суддя -доповідач); судді: Дармін М.О., Чус О.В.

15 квітня 2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів , у зв"язку з відрядженням судді Чус О.В. призначено для розгляду справи № 904/3631/15 колегію суддів у складі : Березкіна О.В., (головуючий суддя -доповідач); судді: Чоха Л.В., Дармін М.О.

18 квітня 2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів , у зв"язку з відрядженням судді Дарміна М.О. призначено для розгляду справи № 904/3631/15 колегію суддів у складі : Березкіна О.В., (головуючий суддя -доповідач); судді: Чоха Л.В., Широбокова Л.П.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та відмовити у позові.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі ( а.с.209-2100, т.1).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

24.09.2014 р. рішенням Криворізької міської ради від № 2972 "Про затвердження документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місці) меж земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на них та надання їх у оренду" Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та надано в оренду без змін цільового призначення земельну ділянку.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки робочою комісією передано, а Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 прийнято в оренду земельну ділянку промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,2216 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для розміщення господарського двору на АДРЕСА_1 в Дзержинському районі міста Кривого Рогу, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна.

06.01.2015 р. позивачем отримано від Криворізької міської ради редакцію договору оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 7 якого, річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 р. № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу".

Орендна плата починаючи з 01.01.2015 р. вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 р. № 2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 р. № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції".

Надану Криворізькою міською радою редакцію договору оренди від 23.01.2015 р. підписано позивачем зі застереженням протоколу розбіжностей, відповідно до якого пункт 7 договору оренди викладено в редакції: "7. Річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки, а саме, у розмірі 25 299,69 грн. (2 108,31 грн. у місяць)."

Звертаючись із позовом до Криворізької міської ради із позовом, позивач посилався на те, що дія рішення міської ради від 14.05.2010р. № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", на підставі якого здійснено розрахунок орендної плати, припинена з 01.01.2014р., проте договором оренди земельної ділянки від 23.01.15р. передбачена річна орендна плата у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, яка суперечить вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, господарський суд першої інстанції виходив з того, що земельним законодавством передбачено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1517, складений станом на 21.07.2009 р. для Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ЕВЕРЕСТ" розповсюджує свою дію і для позивача, оскільки предметом договору купівлі-продажу від 20.02.2013 року є комплекс, розташований на земельній ділянці площею 0,2216 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, для розміщення господарського двору, місцезнаходження земельної ділянки м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 , тобто витяг про нормативну грошову оцінку надавався саме на спірну земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 181 ГК України визначений загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір, за загальним правилом, викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною третьою вказаної статті 181 також передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні, а відповідно до частини четвертої зазначеної статті за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Також, частиною п'ятою статті 181 ГК України передбачено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував проти укладання договору оренди земельної ділянки, проте спір виник з приводу окремого пункту договору щодо визначення розміру орендної плати, і відповідач не передав до суду розбіжності, які залишились не врегульованими сторонами з цього питання, чим порушив право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим звернення позивача саме із таким позовом з метою захисту свого права.

За приписами статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором про оренду землі.

Згідно з приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За приписами статті 21 названого Закону орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди. Строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються Податковим кодексом України.

За змістом пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу орендна плата встановлюється в договорі оренди з урахуванням мінімальних та граничних обмежень її розміру, наведених у зазначеному пункті. Для визначення розміру земельного податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (частина 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України), а центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки, на який індексується нормативна грошова оцінка за станом на 1 січня поточного року за відповідною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України)..

За приписами статті 5 цього ж Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про оцінку земель" проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог про визначення орендної плати саме виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивачем надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1517, складений станом на 21.07.2009 р. для Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ЕВЕРЕСТ", між яким та відповідачем по справі був укладений Договір оренди земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1, площею 0,2216 га (2216 кв.м.), кадастровий номер: НОМЕР_1, для розміщення господарського двору.

Відповідно Договору купівлі-продажу комплексу від 20.02.2013 року, комплекс за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1 був реалізований ТОВ "Науково-виробнича фірма "ЕВЕРЕСТ", а саме укладено з позивачем Договору купівлі-продажу комплексу від 20.02.2013 р. в п. 1.4. якого зазначено, що предмет договору розташований на земельній ділянці площею 0,2216 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, для розміщення господарського двору, місцезнаходження земельної ділянки м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1517, складеним станом на 21.07.2009 р. для Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ЕВЕРЕСТ" підтверджується розмір нормативної грошової оцінки саме для земельної ділянки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з тим же кадастровим номером НОМЕР_1, тієї ж самої площі, адреси, цільового призначення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме нормативна грошова оцінка є підставою для визначення розміру орендної плати, а не земельний податок, як вказав відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 року, в якій зазначено, що Вищий господарський суд України дійшов передчасного висновку, що для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель не є обов'язковою, застосувавши до спірних правовідносин норми Податкового кодексу України, які регламентують встановлення земельного податку, до розрахунку орендної плати за землі державної власності, оскільки земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування.

Доводи апелянта про те, що позивач не звернувся в строк для урегулювання розбіжностей, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.15р. позивачем отримано від Криворізької міської ради редакцію договору оренди земельної ділянки (а.с. 9-12), яка підписана позивачем зі застереженням протоколу розбіжностей.

Згідно протоколу розбіжностей до договору оренди земельної ділянки від 23.01.2015 року (а.с. 19), п .7 договору оренди ввикладений в новій редакції орендаря, а саме:

„7. Річна орендна плата вноситься „Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі 3 відсотків нормативно грошової оцінки, а саме, у розмірі 25 299,69 грн. (2 108,31грн. у місяць)."

Згідно з ч.4 ст. 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Судом встановлено, що 23.01.2015 року, своєчасно, тобто до спливу двадцятиденного строку, супровідним листом направлено оригінал договору оренди земельної ділянки підписаний із застереженням щодо протоколу розбіжностей та протокол розбіжностей засобами поштового зв'язку на адресу Криворізької міської ради (а.с. 20, 21), що підтверджується довідкою Дніпропетровської дирекції ПОШТАМТ-ЦПЗ№2, касовим чеком та описом вкладення.

Таким чином, факт отримання відповідачем оригіналу договору оренди лише 9.02.2015 року, тобто, із порушенням нормативних строків пересилання поштових відправлень, передбачених Наказом міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958 не свідчить про те, що позивач не звернувся в строк для урегулювання розбіжностей, оскільки позивачем дотримані всі необхідні умови для укладання договору оренди, а законодавство пов'язує строк направлення заперечень щодо окремих умов договору не з датою отриманням протоколу розбіжностей іншою стороною, а з моментом надсилання протоколу.

Колегія суддів вважає також необґрунтованими доводи апелянта про неможливість застосування у договорі нормативної грошової оцінки, яка була затверджена рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004 року за № 2494 з тих підстав, що термін її дії закінчився, а втрата чинності рішенням міської ради № 3884 від 14.05.2010 року обумовило втрату чинності і рішення від 22.12.2004 року.

Як встановлено судом, рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.10р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. по справі №2а-423/10/0408, а тому рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 року за № 2494 в частині визначення нормативної грошової оцінки продовжило свою дію.

Будь-яких інших підстав для скасування вищезазначеного рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 року № 2494 не існує.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відносно строків, передбачених ст. 18 ЗУ "Про оцінку земель", оскільки вона передбачає лише періодичність проведення нормативно грошової оцінки земель, а не строк дії вже затвердженої оцінки.

Як роз'яснено у Листі Державного комітету України з питань земельних ресурсів від 10.03.2009 р. N 14-22-7/2191, періодичність проведення нормативної грошової оцінки земель повинна відповідати вимогам Закону України "Про оцінку земель". Разом з тим, враховуючи відсутність коштів на проведення робіт з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів як у державному, так і в місцевому бюджетах, Держкомзем вважає за можливе продовження видачі витягів з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, термін дії яких відповідно до законодавства закінчився (у разі відсутності рішення відповідного органу місцевого самоврядування про припинення її дії).

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 1 березня 2016 року у справі № 904/3631/15- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 квітня 2016 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя Л.В.Чоха