ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Справа № 922/2702/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 05.06.15),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №4061 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 14.07.15 у справі №922/2702/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Велес-Агро", с.Руські Тишки Харківського району Харківської області,

до Селянського (фермерського) господарства "Кучеренко Миколи Миколайовича", с.Циркуни Харківського району Харківської області,

про стягнення 32976,24 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.07.15 (суддя Хотенець П.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 32976,24 грн. майнової шкоди та 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх вимог апелянтом наведено наступні аргументи: судом першої інстанції порушено провадження в даній справі без зясування обсягу повноважень особи, якою підписано позовну заяву (ОСОБА_2П.); суд передчасно дійшов висновку про наявність вини відповідача, ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачеві; витрати позивача, зазначені у бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15, на думку відповідача, не підтверджені документально, зокрема, позивачем не доведено, що відповідні витрати здійснено саме для обробки спірної земельної ділянки №12; до вказаних витрат безпідставно включено витрати з оплати послуг ТОВ "НТЦ Землевласник" в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.15 апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено її розгляд на 08.09.15.

Ухвалою суду від 08.09.15 розгляд справи було відкладено на 08.10.15, запропоновано учасникам процесу надати суду мотивовані пояснення на виконання вимог ухвали суду від 03.08.15 з урахуванням питань, що були предметом розгляду в судовому засіданні 08.09.15.

29.09.15 позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає про наявність у діях відповідача всіх складових цивільного правопорушення в розумінні ст.1166 ЦК України, які є умовою для відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачеві діями відповідача. Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду без змін.

07.10.15 відповідач надав доповнення до апеляційної скарги, в яких зокрема зазначає, що матеріали справи не містять посилання позивача на нормативні документи, відповідно до яких визначено норми внесення мінеральних добрив, нітратів та пестицидів при вирощуванні озимої пшениці, у звязку з чим відповідач вважає, що позивач у бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 завищив показники витрат з метою збільшення суми завданої шкоди.

У судовому засіданні 08.10.15 колегія суддів дійшла висновку про доцільність призначення судової експертизи у справі та оголосила перерву в судовому засіданні до 13.10.15 для надання сторонами своїх міркувань щодо питань, які слід поставити перед експертом, та щодо експертної установи, якій необхідно доручити проведення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.10.15 призначено у справі № 922/2702/15 економічну судову експертизу, на розгляд якої було поставлено наступні питання:

1) Чи обґрунтовано ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" визначено складові виробничої собівартості озимої пшениці в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 (а.с.29)?

2) Чи підтверджується документально наявність на складі ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" насіння озимої пшениці, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, дизельного палива у вказаній в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 кількості на момент їх використання ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро"?

3) Чи підтверджується документально внесення ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на земельну ділянку №12, кадастровий номер :03:019:0321 площею 3,0698 га на території Циркунівської сільської ради Харківського району насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, здійснення витрат дизельного палива, та інших витрат у розмірі, зазначеному в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15?

4) Чи відповідає фактично внесена ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на вказану земельну ділянку 3,0698 га кількість насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, а також розмір витрат дизельного палива та інших витрат, здійснених згідно з довідкою №6 від 14.04.15, середнім загальним нормам та технологіям вирощування зернових культур?

Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4, до якого направлено дану справу. Провадження у справі зупинено до одержання висновку судового експерта.

28.01.16 Харківським апеляційним господарським судом одержано від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 висновок судової економічної експертизи №10337 від 21.01.16, складений судовим експертом ОСОБА_5, а також справу № 922/2702/15 - у зв'язку з чим ухвалою суду від 01.02.16 провадження у справі поновлено та призначено її розгляд на 09.02.16.

У вищевказаному висновку з першого питання експертом зазначено, що складові виробничої собівартості озимої пшениці в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 визначено у відповідності до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 "Витрати".

З другого питання експертом вказано, що дані, зазначені в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 стосовно витрат насіння озимої пшениці, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, дизельного палива, не перевищують наявність цих ТМЦ у ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" згідно з даними бухгалтерського обліку.

В ході розгляду справи апеляційним господарським судом встановлено, що експертом не надано вичерпної відповіді на третє питання, що було поставлено на розгляд судової експертизи ухвалою суду від 13.10.15. Окрім того, у висновку з четвертого питання експертом зазначено, що встановлення фактичних обставин справи по внесенню ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на земельну ділянку №12 площею 3,0698 га насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, здійснення витрат дизельного палива та інших витрат у розмірі, зазначеному в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15, середнім загальним нормам та технологіям вирощування зернових культур не відноситься до компетенції судового експерта економіста. При цьому експертом не наведено обгрунтування підстав, з яких ним зроблено вказаний висновок. Тобто вичерпної відповіді на четверте питання, що було поставлено на розгляд судової експертизи ухвалою суду від 13.10.15, висновок експертизи №10337 від 21.01.16 також не містить.

За таких обставин, з огляду на неповноту висновку експертизи, ухвалою суду від 09.02.16 відповідно до ч.3 ст.42 ГПК України, було призначено в даній справі додаткову економічну судову експертизу, на розгляд якої поставлено наступні питання:

1) Чи підтверджується документально внесення ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на земельну ділянку №12, кадастровий номер :03:019:0321 площею 3,0698 га на території Циркунівської сільської ради Харківського району насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, здійснення витрат дизельного палива, та інших витрат у розмірі, зазначеному в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15, з урахуванням наявних у матеріалах справи актів списання ТМЦ (т.1, а.с.76 - 80, 235 - 237)?

2) Чи відповідає фактично внесена ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на вказану земельну ділянку 3,0698 га кількість насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, а також розмір витрат дизельного палива та інших витрат, здійснених згідно з довідкою №6 від 14.04.15, середнім загальним нормам та технологіям вирощування зернових культур? При наданні висновку зазначити про наявність (відсутність) нормативних актів, в яких закріплено відповідні норми та технології, а також обґрунтувати наявність (відсутність) у судового експерта економіста відповідної компетенції щодо надання висновку із вказаного питання.

Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4. Провадження у справі зупинено до одержання висновку судового експерта відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 ГПК України.

У судовому засіданні 09.02.16 позивач надав додаткові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що апелянтом не заперечується фактичне оброблення спірної земельної ділянки позивачем та здійснення посіву озимої пшениці врожаю 2015 року тобто понесення ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" фактичних витрат ТМЦ, зазначених у бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15.

На виконання ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 09.02.16 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 надіслано суду висновок додаткової судової економічної експертизи №2016 від 18.03.16 разом із матеріалами справи № 922/2702/15.

Відповідно до висновків експерта з першого питання, поставленого судом в ухвалі від 09.02.16, наявними у справі матеріалами документально підтверджується списання ТМЦ (насіння пшениці озимої, мінеральних добрив, дизельного палива тощо) на суми, зазначені в бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15.

З другого питання експертом зазначено, що чинне законодавство з питань бухгалтерського обліку не містить середніх загальних норм списання кількості насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, витрат дизельного палива згідно технологій вирощування зернових культур, тому встановлення відповідності фактично внесених ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" на земельну ділянку №12 насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, а також розмір витрат дизельного палива згідно з довідкою №6 від 14.04.15 середнім загальним нормам та технологіям вирощування зернових культур потребує спеціальних знань у галузі рослинництва та садівництва, що не відноситься до компетенції судового експерта економіста.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.03.16 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 14.04.16.

Присутній в судовому засіданні 14.04.16 представник відповідача підтримав викладену ними письмово правову позицію. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання (відповідне повідомлення відділення звязку долучено до матеріалів справи) не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача на користь позивача 32976,24 грн. майнової шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом вказаної норми, однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають з правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає з неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає у випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкоду заподіяно незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме - наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. Відповідне узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 03.06.15 у справі №6-305цс15.

Як свідчать матеріали справи, вірно встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" (позивач) має в користуванні на умовах оренди земельну ділянку площею 3,0698 га. на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області. Позивач використовує вказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 30.09.14, укладеного із власником земельної ділянки, ОСОБА_6 (т.1, а.с.13) та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.10.14 за №7246741, що підтверджується наданою позивачем суду першої інстанції копією витягу із вказаного реєстру (т.1, а.с.22).

13.04.15 на зазначеній земельній ділянці Селянським (фермерським) господарством "Кучеренко Миколи Миколайовича" (відповідачем) було проведено польові роботи з культивації, що призвело до знищення посівів озимої пшениці, які належали позивачеві. Дану обставину підтверджено актами огляду посівів сільськогосподарських культур станом на 01.04.14 і станом на 14.04.15 (т.1, а.с.27, 28) та не спростовано відповідачем в суді першої та апеляційної інстанції.

14.04.15 за заявою ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" було відкрито досудове кримінальне провадження № 0001382 за фактом самоправства за статтею 356 Кримінального кодексу України. Відповідно до постанови від 16.04.15 (т.1, а.с.26) потерпілим у кримінальному провадженні визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Велес-Агро".

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що польові роботи з культивації земельної ділянки, яка знаходиться у використанні позивача, здійснені за вказівкою керівника Селянського (фермерського) господарства "Кучеренко Миколи Миколайовича", що підтверджено письмовими поясненнями та протоколом допиту ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження. Відповідно до пояснень громадянина ОСОБА_3 (т.1, а.с.24), оброблення вказаної земельної ділянки було здійснено за його розпорядженням із використанням культиватора. Також з протоколу допиту вбачається, що при здійсненні культивації 13.04.15 відповідачеві було відомо про наявність посівів, які не засівались Селянським (фермерським) господарством "Кучеренко Миколи Миколайовича". Однак незважаючи на це відповідач здійснив культивацію, внаслідок чого було знищено посіви, що належали позивачеві та, відповідно, порушено права останнього.

У протоколі допиту зазначено, що, за словами ОСОБА_3, він вважав, що має право обробляти спірну земельну ділянку відповідно до договору оренди від 15.02.15, укладеного із власником вказаної ділянки, ОСОБА_6 Однак в ході судового розгляду даної господарської справи №922/2702/15 відповідачем, Селянським (фермерським) господарством "Кучеренко Миколи Миколайовича", не надано жодних доказів наявності у нього будь-якого речового права на зазначену земельну ділянку (договору оренди, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підтвердження здійснення державної реєстрації відповідного права тощо). Натомість в суді першої та апеляційної інстанції відповідач не заперечував ту обставину, що станом на 13.04.15, тобто на момент здійснення ним польових робіт на спірній земельній ділянці, право оренди даної земельної ділянки належало позивачеві.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом обґрунтовано зроблено висновок про доведеність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме - наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що вироку за вищевказаним кримінальним провадженням не винесено, тому вважати ОСОБА_3 винною особою немає підстав.

Стосовно вказаного твердження колегія суддів зазначає, що законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Відповідне узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 19.08.14 у справі №3-51гс14.

Отже, враховуючи, що в суді першої та апеляційної інстанції представником відповідача не спростовано факт проведення робіт з культивації земельної ділянки, яка знаходиться у використанні позивача, саме за вказівкою керівника Селянського (фермерського) господарства "Кучеренко Миколи Миколайовича" а також факт обізнаності відповідача про наявність на вказаній ділянці посівів, які є власністю іншої особи (позивача) колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено відсутності своєї вини у спричиненні позивачеві шкоди.

Як було встановлено вище, відповідно до змісту ст.1166 ЦК України, за загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду. Даний висновок також відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 19.08.14 у справі №3-51гс14.

Позивачем визначено розмір майнової шкоди від знищення посівів в розмірі 32976,24 грн. як суму витрат, понесених на вирощування посівів озимої пшениці на вказаній земельній ділянці, які підтверджені первинними документами та документами бухгалтерського обліку. Зокрема, у бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15 зазначено загальну собівартість посіву озимої пшениці під врожай 2015 року на земельній ділянці №12 (32976,24 грн.) із калькуляцією її складових: вартості насіння, мінеральних добрив, палива, сум амортизації основних засобів, вартості робіт та послуг виробничого характеру сторонніх організацій (дискування, посів, внесення мінеральних добрив, винесення земельної ділянки в натурі), заробітної плати виробничого апарату з відрахуваннями на соціальні заходи та інших витрат.

Колегія суддів зазначає, що наявними у справі первинними документами, а також висновками судової економічної експертизи в даній справі підтверджено правильність визначення позивачем усіх складових виробничої собівартості озимої пшениці (посіви якої було знищено внаслідок неправомірних дій відповідача), у тому числі і правомірність віднесення до її собівартості витрат на винесення земельної ділянки в натурі в розмірі 10000,00 грн., тому заперечення відповідача стосовно вказаного питання колегія суддів вважає такими, що не узгоджуються з матеріалами справи.

Відповідач в ході апеляційного провадження посилався на завищення позивачем сум вартості насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, дизельного палива, зазначених у бухгалтерській довідці №6 від 14.04.15. Але вказане твердження ним не доведено жодними доказами. Натомість, як зазначено у висновку додаткової судової економічної експертизи №2016 від 18.03.16, чинне законодавство з питань бухгалтерського обліку не містить середніх загальних норм списання кількості насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, витрат дизельного палива згідно технологій вирощування зернових культур.

У судовому засіданні 14.04.16 представником відповідача також підтверджено, що будь-яких законодавчо закріплених норм стосовно даних витрат не існує, а думки фахівців у галузі сільського господарства щодо оптимальної кількості матеріалів, які слід використовувати для отримання врожаю, суттєво різняться між собою та носять рекомендаційний характер.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про завищення позивачем розміру відповідних витрат.

Посилання апелянта на те, що ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" при зверненні з позовом не надало доказів повноважень ОСОБА_2 як директора даного товариства, колегія суддів також не вважає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є керівником ТОВ "Інвестиційна група "Велес-Агро" з 17.07.12.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення обґрунтовано, у відповідності до матеріалів справи та норм чинного законодавства, тому вказане рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, оскільки апелянтом не спростовано висновків місцевого господарського суду про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.49, ст. 99 ГПК України, здійснені позивачем витрати в сумі 8316,00 грн. з оплати проведення судової експертизи (платіжне доручення №168 від 03.12.15, т.1, а.с.227, сплачено згідно з рахунком від 11.11.15, т.1, а.с.205) мають бути покладені на відповідача.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.07.15 у справі №922/2702/15 залишити без змін.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Кучеренко Миколи Миколайовича" (62441, Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вул. Кірова, б. 62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Велес-Агро" (62440, Харківська область, Харківський район, с. Руські Тишки, вул. Липецька, б. 94, ) 8316,00 грн. витрат з оплати проведення судової експертизи.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 18.04.16

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.