Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ
19 квітня 2016 року Справа № 927/204/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО",

вул. Горького, буд. 40, м. Чернігів, 14000

відповідач: 209 Управління начальника робіт,

вул. Староказармена дільниця, 2, м. Чернігів, 14029

предмет спору: про стягнення 49679,56 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
від позивача: Пушко Л.О., довіреність №28/1216 від 17.03.2016, представник;

від відповідача: Шматуха О.М., довіреність №40 від 08.07.2015, представник;

Кутовой В.К., керівник - тимчасове виконання обов"язків, (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви, з 05.04.2016 по 19.04.2016, на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:
Позивачем Публічним акціонерним товариством "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" подано позов про стягнення з відповідача 209 Управління начальника робіт 27649,86 грн боргу за активну електроенергію за квітень 2014, жовтень, листопад, грудень 2015; 14924,12 грн боргу за перевищення договірної величини електроспоживання за квітень, жовтень, листопад 2015; 5476,89 грн пені; 1300,58 грн інфляційних нарахувань та 3% річних в розмірі 329,00 грн, за неналежне виконання умов договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 з додатками до нього.

В судовому засіданні 17.03.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги.

Відповідач в поданому 17.03.2016 відзиві на позов щодо заявлених позовних вимог заперечував та зазначив про те, що у 1972 відповідач передав електричну підстанцію ТП-325, яка забезпечує постачання електроенергією житловий район по вул.Волковича-Староказармена дільниця, військова частина та виробничі об`єкти, у користування міським мережам. Проте зі сторони міських мереж за фактом одностороннього використання ТП-325. договорів з відповідачем не укладалось. Наразі відповідач має два об"єкта: відділ головного механіка вул.Староказармена дільниця,2 та автопарк по вул.Михалевича (додаток - план об"єктів), з яких використовує в середньому у місяць 753,600 кВт електроенергії на загальну вартість 1146,07 грн. За період з січня 2015 по березень 2016 відповідачем по двох об"єктах було сплачено 14390 грн, що відповідає місячному використанню та оплаті 1106,92 грн. Заборгованість станом на 14.03.2016 складає 520 грн, які сплачені 16.03.2016. Відповідно на 17.03.2016 заборгованість перед позивачем за використану електроенергію відсутня. Крім того, відповідач гарантує помісячну оплату дійсно використаної електроенергії за розрахунками у середньому 1146,75 грн, відповідно показань розрахункових засобів обліку з двох об"єктів: ВГМ, Автопарк. Претензію позивача на суму 49679,56 грн відповідач не визнає, а його розрахунки вважає недійсними та не зрозумілими.

В судовому засіданні 05.04.2016 представником позивача було подано письмову заяву про зменшення позовних вимог у розмірі 1500,00 грн у зв`язку з оплатою.

Представники відповідача щодо даної заяви про зменшення позовних вимог на суму 1500,00 грн не заперечували.

Подана заява позивача про зменшення позовних вимог на суму 1500,00 грн прийнята судом, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Представником позивача було подано письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив. Документи залучені до матеріалів справи.

Одночасно позивачем в судовому засіданні 05.04.2016 подано для залучення до матеріалів справи копій документів, а саме: рахунок №2612_12-2015 від 29.12.2015 за активну електроенергію, акт про використану електричну енергію від 25.10.2014, акт про використану електричну енергію від 25.04.2014; акт про використану електричну енергію від 25.11.2014; обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2014 рік; обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2015 рік. Дані копії документів судом залучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 05.04.2016 суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечував та просив у позові відмовити.

В поданому клопотанні про залучення до матеріалів справи додаткових документів, відповідач просив суд: 1) установити контрольний місяць для зняття показів спожитої електроенергії з точок обліку №2, №10, якими користується 209 УНР; 2) укласти новий договір між сторонами 209 УНР Міністерства оборони України та ПАТ «Чернігівобленерго» на постачання електроенергії на точки обліку №1, №2, №10; 3) укласти новий договір на використання сторонами, а саме 209 УНР Міністерства оборони України та ПАТ «Чернігівобленерго» Трансформаторної підстанції 325 за адресою: м.Чернігів, вул. Староказармена дільниця, зі всіма комунікаціями електромереж.

В судовому засіданні 05.04.2016 судом було оголошено перерву до 19.04.2016 до 09:30.

В судовому засіданні 19.04.2016 суд продовжив розгляд справи по суті після оголошеної перерви.

Представник позивача виклав усні пояснення по справі.

Представник відповідача надав письмове клопотання про залучення до матеріалів справи письмової заяви №31 від 11.04.2016 про перезаключення договору. Поданий відповідачем документ залучено до матеріалів справи. Також в поданому клопотанні відповідач просить суд: вплинути на ПАТ «Чернігівобленерго» про надання до 209 Управління начальника робіт копію договору на сумісне використання ТП 325; надати порядок розрахунків втрати електроенергії зі споживачами, які користуються ТП 325; звернути особливу увагу на постанову Кабінету Міністрів України «Про тимчасове підключення приватних підприємств до держустанов»; звернути увагу на постанову Кабінету Міністрів України про скасування Постанови та укладення договорів з поставниками електричної енергії в цілому.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Приймаючи до уваги, що позивачем зменшено позовні вимоги на 1500,00 грн, суд розглядає справу з урахуванням відповідного зменшення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст. 202 та ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється законами України Про засади функціонування ринку електричної енергії України та Про електроенергетику.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 зі змінами та доповненнями, постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

08.05.2007 між відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго», правонаступником якого є позивач відповідно до п. 1.3. Статуту публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго, затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії Чернігівобленерго від 18.04.2011 року, протокол №7 (державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 20.04.2011 року, № запису 0001479) та 209 Управління начальника робіт було укладено договір про постачання електричної енергії № 2612.

Відповідно до умов зазначеного договору позивач (постачальник) взяв на себе зобов`язання продавати електричну енергію відповідачу (споживачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 490кВт, 400кВА, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії: встановлюється згідно Додатків №2,2.1,2.2,2.3 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору.

У відповідності до ст.276 Господарського кодексу України, загальна кількість енергії, що постачається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання електроенергії та обліковий період встановлюється сторонами у договорі.

Відповідно п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Постачальник, відповідно до п.2.2.2. договору, зобов`язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, зокрема, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 договору (додаток №5 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Згідно з п. 7.5. договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов додатка № 4 до цього договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та замірів електричної потужності, проведених в установлені нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистемами України, оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

У відповідності до додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються споживачем за показами розрахункових засобів обліку 26 числа кожного місяця та заносяться в «Акт звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії», який не пізніше наступного дня за підписом відповідальної посадової особи надається постачальнику, після чого споживач отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електроенергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в „Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії та надавати на погодження відповідальній особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

Обсяг спожитої відповідачем активної електричної енергії за період з 26.03.2015 по 25.04.2015 становить 7560 кВтгод, за період з 27.09.2015 по 26.10.2015 7276 кВтгод, за період з 27.10.2015 по 26.11.2015 2852 кВтгод, за період з 27.11.2015 по 26.12.2015 1907 кВтгод, що підтверджується Актами про використану електричну енергію від 28.04.2015, 27.10.2015, 27.11.2015, 29.12.2015, копії яких додано до матеріалів справи.

Пунктом 2.2.4. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 передбачено обов`язок постачальника надавати споживачу рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни визначені в Додатку №3 до договору «Порядок розрахунків».

Позивачем, відповідно до п. 2.2.4. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007, були виставлені рахунки на оплату за активну електроенергію: №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн (отриманий 28.04.2015); №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн (отриманий 27.10.2015); №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн (отриманий 27.11.2015); №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн (отриманий 29.12.2015). Всього по вказаним рахункам відповідачу було поставлено активну електричну енергію на загальну суму 31614,92 грн.

Частинами 6,7 ст.276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п. 2.3.3. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами додатку №3 до цього договору „Порядок розрахунків, додатку №4 до цього договору „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та діючого законодавства.

Додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 сторони, що споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 27 числа попереднього місяця по 26 число наступного місяця включно, плановими платежами, перший плановий платіж, самостійно до 5-го числа поточного календарного місяця у розмірі 100% вартості заявленого обсягу споживання, згідно договору, з врахуванням сальдо на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок не пізніше перших 3-х операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно по рахунку: №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн відповідач зобов`язаний був розрахуватись по 05.05.2015 включно (01,02,03,04.05 вихідні); №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн по 30.10.2015 включно; №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн по 02.12.2015 включно (28,29.11 вихідні); №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн по 04.01.2016 включно (01,02,03.01 вихідні).

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за спожиту активну електроенергію виконав частково, а саме:

-рахунок №2612_04-2015 від 28.04.2015 оплачено на суму 1556,75 грн, що підтверджується банківськими виписками від 30.06.2015 (49 грн), 20.07.2015 (756 грн), 07.10.2015 (401,75 грн), 06.01.2016 згідно платіжного доручення №368 (300 грн); 14.01.2016 згідно платіжного доручення №2008 (50 грн), копії яких додано до матеріалів справи. Залишок заборгованості по вказаному рахунку становить 10097,51 грн.

-рахунок №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн оплачено на суму 2408,31 грн, що підтверджується банківськими виписками від 09.12.2015 на суму 408,31 грн та 2000 грн, копії яких додано до матеріалів справи. Залишок заборгованості по вказаному рахунку становить 2153,15 грн.

-рахунки №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн та №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн відповідачем не оплачені.

Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію на дату звернення до суду 09.03.2016 становила 27649 грн 86 коп.

Відповідач після порушення провадження у справі здійснив часткову оплату за споживання електричної енергії на суму 1500,00 грн (сума, на яку зменшено позовні вимоги), а саме: 1000,00 грн (11.03.2016), 250,00 грн (22.03.2016) та 250,00 грн (23.03.2016), призначення платежу: за споживання електричної енергії, що підтверджується банківської випискою (а.с.150-152).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту активну електроенергію по рахунках, які є предметом розгляду у даній справі, з урахуванням здійснених часткових оплат становить 26149,86 грн (27649,86 грн 1500,00 грн).

Надані відповідачем фіскальні чеки від 02.03.2015 на суму 1000 грн, від 02.05.2015 на суму 400 грн, від 26.06.2015 на суму 403,57 грн, від 10.07.2015 на суму 375,49 грн, від 16.07.2015 на суму 256,08 грн, від 08.12.2015 на суму 2000 грн, від 04.02.2016 на суму 2000 грн, від 10.03.2016 на суму 1000 грн, від 16.03.2016 на суму 520 грн (а.с. 97-99) не можуть бути враховані в оплату по рахунках №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн; №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн; №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн; №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн, оскільки як зазначили представники відповідача в судовому засіданні та як вбачається з відміток на зазначених фіскальних чеках, ці оплати були проведені за інші періоди, які не є предметом розгляду у даній справі.

У відповідності до п. 4.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 зі змінами і доповненнями, відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15% обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору.

Пропозиції споживача щодо необхідного йому обсягу електричної енергії та строків постачання є пріоритетними для оформлення договірних величин споживання електричної енергії за наявності виробничих можливостей у постачальника електричної енергії.

Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Пунктом 5.1. до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу).

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У разі потреби постачальник електричної енергії може вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваного обсягу споживання. У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік встановлюється Постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

Відповідно до п. 5.2. до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007, договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених Споживачем згідно з п. 5.1. Договору обсягів.

Пунктом 5.3. до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 передбачено, що договірні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період визначаються для споживача на години максимуму навантажень енергосистеми окремо для кожної площадки вимірювання з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис.кВт.год. і більше, виходячи із установленого енергосистемою завдання щодо граничного споживання електричної потужності.

Для споживачів, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності визначаються на рівнях заявлених Споживачем згідно з п. 5.1. договору.

Додатком № 5 до договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2014 рік» (а.с.190), підписаного сторонами та скріпленого печатками, на розрахунковий період з 26.03.2014 до 25.04.2014 було встановлено по об`єктах зазначених в додатку очікуваний обсяг споживання на рівні 2900 кВт год; на розрахунковий період з 26.09.2014 по 25.10.2014 1800 кВт год; на розрахунковий період з 26.10.2014 до 25.11.2014 1800 кВт год.

В порушення п.5.1. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 відповідачем (споживачем), у визначені договором строки, не було надано постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії на 2015р.

Доказів встановлення сторонами обсягів постачання електричної енергії споживачу на 2015 рік, а саме укладення додатку № 5 до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2015 рік» суду також не надано.

А тому, відповідно до абз.4 п.5.1. договору розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік 2015 рік було встановлено постачальником на рівні відповідних періодів поточного року, тобто 2014 року.

Так, в розрахунковому періоді з 27.03.2015 по 26.04.2015 відповідачем було спожито 6612 кВТ/г, а відповідно до акту про використану електричну енергію від 25.04.2014, копія якого додана до матеріалів справи, вбачається, що в розрахунковий період з 26.03.2014 по 25.04.2014 обсяг використаної відповідачем електроенергії становив 1517 кВтгод по об`єктах зазначених в додатку № 5, що перевищує договірні обсяги електроспоживання за розрахунковий період на 5095 кВтг;

-в розрахунковому періоді з 27.09.2015 по 26.10.2015 відповідачем було спожито 6624 кВТ/г, а відповідно до акту про використану електричну енергію від 25.10.2014, копія якого додана до матеріалів справи, вбачається, що в розрахунковий період з 26.09.2014 по 25.10.2014 обсяг використаної відповідачем електроенергії становив 1999 кВтгод по об`єктах зазначених в додатку № 5, що перевищує договірні обсяги електроспоживання за розрахунковий період на 4625 кВтг;

-в розрахунковому періоді з 27.10.2015 по 26.11.2015 відповідачем було спожито 2231 кВТ/г, а відповідно до акту про використану електричну енергію від 25.11.2014, копія якого додана до матеріалів справи, вбачається, що в розрахунковий період з 26.10.2014 по 25.11.2014 обсяг використаної відповідачем електроенергії становив 1720 кВтгод по об`єктах зазначених в додатку № 5, що перевищує договірні обсяги електроспоживання за розрахунковий період на 511 кВтг.

Частиною 6 ст. 26 Закону України Про електроенергетику передбачено, що у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період, споживачі сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці.

Пунктом 4.2.2. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 передбачено, що за перевищення, протягом розрахункового періоду договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Позивачем було здійснено нарахування двократної вартості спожитої, понад договірну величину електроенергії за періоди з 26.03.2015 по 25.04.2015; з 26.09.2015 по 25.10.2015; 26.10.2015 по 25.11.2015 та виставлено відповідачу на оплату рахунки за споживання електричної енергії понад договірну величину: № 2D2612_04-2015 від 28.04.2015 року на суму 7124,85 грн за 5095 кВтг (отриманий відповідачем 28.04.2015); № 2D2612_10-2015 від 27.10.2015 року на суму 7022,14 грн за 4625 кВтг (отриманий 27.10.2015); № 2D2612_11-2015 від 27.11.2015 року на суму 777,13 грн за 511 кВтг (отриманий 27.11.2015).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, п.2.3.3. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 та додатку № 3 до нього, відповідач (споживач) по рахунках за споживання електричної енергії понад договірну величину повинен був здійснити оплату не пізніше перших 3-х операційних днів з дня отримання рахунку, а саме:

-по рахунку № 2D2612_04-2015 від 28.04.2015 року на суму 7124,85 грн по 05.05.2015 включно (01,02,03,04.05 вихідні);

-№ 2D2612_10-2015 від 27.10.2015 року на суму 7022,14 грн по 30.10.2015 включно;
-№ 2D2612_11-2015 від 27.11.2015 року на суму 777,13 грн по 02.12.2015 включно (28,29.11 вихідні).

Як свідчать матеріали справи відповідач виставлені позивачем рахунки за споживання електричної енергії понад договірну величину не оплатив. Заборгованість відповідача за споживання електричної енергії понад договірну величину становить 14924,12 грн.

Заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог судом до уваги не можуть бути прийняті з наступних підстав:

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодесу України договір є обов`язковим до виконання.

Актами розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додатки №2.1. в редакції від 10.04.2013 до договору про постачання електроенергії № 2612 від 08.05.2007, сторонни визначили балансову належність електромереж споживача (перелік електроустановок): РП-0,4кВ ТП-325 від Т-1, 2КЛ-0,4кВ від РП-0,4кВ ТП-325 до щитових теплопункту; ПЛ-0,4кВ від ТП-325 до щитової С/Т «Металіст», електрообладнання та прилади обліку після межі відповідальності; КЛ-0,4кВ по щитовій ж.б. по вул.Волковича,2б до приладу обліку споживача, електрообладнання та прилад обліку після межі відповідальності. Межа балансової належності електромереж встановлюється на: відхідних шинах Т-1 в РП-0,4кВ ТП-325; на наконечниках кабелю живлення в щитової ж.б. по вул.Волковича, 2б. Споживач несе відповідальність за: технічний стан та безпечну експлуатацію електрообладнання згідно переліку п.1 абз.2 цих актів. Перелік об`єктів споживача: виробничі приміщення вул. Староказармена дільниця,2; житловий будинок вул. Волковича, 13, перукарня, вул. Волковича, 2б (а.с.24,26).

Із актів розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додатки №2.1. в редакції від 10.04.2013 та схеми електропостачання об`єкта споживача та точки розподілу мереж до договору про постачання електроенергії № 2612 від 08.05.2007, слідує, що ТП 325 знаходиться на межі балансової належності відповідача.

Відповідач у відзиві на позов, вказує на те, що електрична енергія постачалася через комплектну трансформаторну підстанцію (КТП) на ряд об`єктів, які самостійно фіксували фактичні обсяги спожитої електричної енергії протягом розрахункового періоду за показами розрахункових засобів обліку, на підставі яких здійснювалось нарахування оплати за спожиту ними електроенергію. У 1972 році електрична підстанція ТП 325 передана у користування міським мережам.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували передачу відповідачем електричної підстанції ТП 325 у користування позивача суду не надано.

Як вбачається з рахунків №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн; №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн; №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн; №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн, позивачем виставлялись відповідачу рахунки лише на оплату кількості електроенергії використаної по двох об`єктах, а саме: точка обліку № 1 виробничі приміщення Майданчик 2612/ТП-325 по вул. Волковича, 13 та точка обліку 10 осв.сходів Майданчик 2612/ ТП-325 по вул. Волковича, 13.

З іншими споживачами, об`єкти яких приєднані через Майданчик 2612/ТП-325, а саме ПАТ «Чернігівгаз», КП «ЖЕК № 13», садове товариство «Металіст», автокооператив № 48, ПАТ «Облтеплокомуненерго» укладені окремі самостійні договори на постачання електричної енергії, що підтверджується наданими сторонами копіями договорів. Як зазначено у вищевказаних рахунках по об`єктах: перукарня (точка обліку 14) та виробнича база (точка обліку 1) електроспоживання відсутнє.

Судом встановлено, що умовами п. 7.5. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 та додатком № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії сторони погодили, що фактичні обсяги спожитої електроенергії визначаються на підставі показів засобів обліку електричної енергії протягом розрахункового періоду, оформлюються актом про використану електричну енергію та заносяться в «Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії», який за підписом відповідальної посадової особи надається постачальнику, після чого споживач отримує рахунки на оплату спожитої електроенергії. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в „Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії та надавати на погодження відповідальній особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до умов договору, а саме додатку № 4, було самостійно знято покази розрахункових приладів, та відповідно виставлені та вручені відповідачу рахунки на оплату.

Відповідно до п. 6.36. Правил користування електричною електроенергією від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями), у разі виникнення у споживача сумніву в правильності показів розрахункових засобів обліку або визначення суми в пред`явленому до оплати документі щодо оплати електричної енергії споживач подає про це заяву постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації). Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевірити рахунок на оплату, а в разі потреби протягом 20 днів провести технічну перевірку та/або експертизу розрахункових засобів обліку відповідно до встановленого цими Правилами порядку та повідомити споживача про результати.

Відповідач не надав суду доказів та не довів, що ним, відповідно до 6.36 Правил користування електричною електроенергією від 31.07.1996 № 28 були надані позивачу у встановлений Правилами термін заперечення щодо кількості спожитої електроенергії , яка зазначена в рахунках №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн; №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн; №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн; №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16грн, виставлених відповідачу на оплату.

Оплата за спожиту електроенергію здійснюється за показаннями приладів обліку, а не визначається розрахунковим методом, виходячи із кількості об`єктів споживання.

Вимоги відповідача, викладені у клопотаннях про залучення до матеріалів справи додаткових документів, відповідно до яких відповідач просить суд: 1) установити контрольний місяць для зняття показів спожитої електроенергії з точок обліку №2, №10, якими користується 209 УНР; 2) укласти новий договір між сторонами 209 УНР Міністерства оборони України та ПАТ «Чернігівобленерго» на постачання електроенергії на точки обліку №1, №2, №10; 3) укласти новий договір на використання сторонами, а саме 209 УНР Міністерства оборони України та ПАТ «Чернігівобленерго» Трансформаторної підстанції 325 за адресою: м.Чернігів, вул. Староказармена дільниця, зі всіма комунікаціями електромереж; а також вплинути на ПАТ «Чернігівобленерго» про надання до 209 Управління начальника робіт копію договору на сумісне використання ТП 325; надати порядок розрахунків втрати електроенергії зі споживачами, які користуються ТП 325; є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки ст. 83 Господарського процесуального кодексу України визначено права господарського суду щодо прийняття судового рішення, зокрема Господарський суд, приймаючи рішення, має право: 1) визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству; 2) виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони; 3) зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання; 4) стягувати у доход Державного бюджету України із сторони, що порушила строки розгляду претензії, штраф у розмірі, встановленому статтею 9 цього Кодексу або у відповідності до законів, що регулюють порядок досудового врегулювання спорів у конкретних правовідносинах; 5) стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону; 6) відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вимоги відповідача викладені у відзиві та клопотаннях стосуються внесення змін до договору про постачання електричної енергії №2612 від 08.05.2007, а також укладення договору про спільне використання підстанції ТП 325. Зазначені вимоги відповідача можуть бути врегульовані між сторонами лише в порядку, передбаченому ст.181 та ст.188 Господарського кодексу України, а не в межах розгляду даної справи.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5476,00 грн за період з 06.05.2015 по 20.01.2016 за прострочку відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати за спожиту активну електроенергію по рахунках №2612_04-2015 від 28.04.2015 на суму 11654,26 грн; №2612_10-2015 від 27.10.2015 на суму 12583,04 грн; №2612_11-2015 від 27.11.2015 на суму 4561,46 грн; №2612_12-2015 від 29.12.2015 на суму 2816,16 грн., відповідно до п.4.2.1. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платник грошових коштів сплачує на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.2.1. договору про постачання електричної енергії № 2612 від 08.05.2007 сторони передбачили відповідальність споживача за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених в додатку №3 „Порядок розрахунків до цього договору, у зв`язку з чим споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені (а.с.59), суд приходить до висновку, що позивачем правомірно нараховано 5476,89 грн пені за прострочку відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати за спожиту активну електроенергію за період з 06.05.2015 по 20.01.2016.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1300,58 грн інфляційних нарахувань за період з 06.05.2015 по 20.01.2016 та 329,00 грн 3% річних за період з 06.05.2015 по 20.01.2016 за прострочення оплати активної електроенергії.

Вимоги позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань підлягають частковому задоволенню в розмірі 1101,41 грн. за період прострочки з 06.05.2015 по 20.01.2016, оскільки позивачем при розрахунку інфляційних втрат за прострочку оплати не було враховано, що відповідно до п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція), а також рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Також в п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви розрахунку інфляційних нарахувань, позивачем було здійснено вибіркове нарахування інфляційних втрат за місяці (зокрема: травень, червень, вересень, листопад, грудень 2015 та січень 2016), в яких рівень інфляції перевищує 100%, та виключено місяці, в яких була дефляція (рівень інфляції складав менше 100 %, зокрема: липень, серпень, жовтень 2015), що суперечить вимогам ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки вказаною нормою передбачено нарахування інфляційних втрат за весь період прострочки, а не вибірково, де рівень інфляції перевищує 100%.

Крім того, позивачем при розрахунку інфляційних нарахувань (а.с.58) невірно включено день фактичної сплати суми заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань. Аналогічна позиція викладена в п. 1.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати за спожиту активну електричну енергію, тому вимоги позивача щодо стягнення 3% річних в розмірі 329,00 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Приписами ч.1 ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватись перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідач витребуваних документів та доказів повної оплати заборгованості суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за спожиту активну електроенергію своєчасно в повній сумі не розрахувався, а також борг за перевищення договірної величини електроспоживання не сплатив, на час розгляду справи фактичних доказів виконання зобов`язань по сплаті спірних сум не надав, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 26149,86 грн. боргу за активну електроенергію за квітень, жовтень, листопад, грудень 2015; 14924,12 грн боргу за перевищення договірної величини електроспоживання за квітень, жовтень, листопад 2015; 5476,89 грн пені; 1101,41 грн інфляційних нарахувань та 3% річних в розмірі 329,00 грн. В решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1372,33 грн.

Керуючись ст.11, 202, 205, 525, 526, 530, 546, 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.173, 174, 175, 193, 231, 276 Господарського кодексу України, ст. 26 Закону України Про електроенергетику, ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.3, 4 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з 209 Управління начальника робіт, вул. Староказармена дільниця, 2, м. Чернігів, 14029 (, відомості про банківські реквізити відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", вул. Горького, буд. 40, м. Чернігів, 14000 (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553, ) 26149,86 грн боргу за активну електроенергію.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з 209 Управління начальника робіт, вул. Староказармена дільниця, 2, м. Чернігів, 14029 (, відомості про банківські реквізити відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", вул. Горького, буд. 40, м. Чернігів, 14000 (поточний рахунок № НОМЕР_2 в Чернігівському РУ ПАТ КБ „Приватбанк, МФО 353586, ) 14924,12 грн боргу за перевищення договірної величини електроспоживання; 5476,89 грн пені; 1101,41 грн інфляційних нарахувань; 3% річних в розмірі 329,00 грн та 1372,33 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 20.04.2016.

Суддя Л.М. Лавриненко