Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" квітня 2016 р. Справа № 906/112/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Котвицька О.Г. - дов. від 04.01.2016

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 24.02.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся-Продукт" (м. Житомир)

до Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

про стягнення 4735,79 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 4735,79 грн заборгованості за договором поставки товару №83519 від 25.11.2014, з яких 3513,34 грн - основна заборгованість; 269,32 грн - пеня; 878,34 грн - 25% штрафу; 18,36 - 3% річних; 56,43 - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов'язань взятих на себе по договору, щодо проведення розрахунку за поставлений позивачем товар (горілчана продукція) за видатковими накладними: №335913 від 24.11.2015; №351719 від 08.12.2015; №351720 від 08.12.2015,а саме у строк, зазначений у договорі, не пізніше 5 календарних днів з моменту прийому товару, який уповноважена особа відповідача - ОСОБА_4 отримувала за видатковими накладними відповідно п. 7.8 договору № 83519 від 25.11.2014.

23.03.2016 представник позивача надав суду письмові пояснення щодо підстав та обставин отримання ОСОБА_4 ТМЦ за спірними видатковими накладними разом з письмовими поясненнями останньої(а.с.38-40).

23.03.2016 представник відповідача надав суду відзив - заперечення на позовну заяву, зазначив недоведеність належними доказами з боку позивача отримання товару відповідачем за видатковими накладними, на які посилається у своїй позовній заяві. (а.с.45-49).

Ухвалою суду у справі №906/112/16 господарський суд в порядку ст. 30 ГПК України викликав в судове засідання ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_3 для дачі пояснень, які в судове засідання, призначене на 19.04.2016, не з'явились.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_4 від 15.04.2016.

19.04.2016 до суду надійшли письмові додаткові заперечення відповідача на позовну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2014 між ТОВ ТК "Полісся -Продукт" (постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (покупець) укладено договір №83519 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими сторонами при складанні заявки. Товар передається партіями.(п.1.1)

Згідно п.1.2 договору асортимент та кількість кожної партії товару визначається в заявці на поставку товару, яка надається покупцем постачальнику і яка з ним узгоджується.

Відповідно до п.2.1 договору поставка (відпуск) товару здійснюється постачальником на підставі отриманої від покупця заявки. Заявка може здійснюватись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв'язок, по електронній пошті або передаватись через представника постачальника.

Згідно з п.2.2 договору асортимент, кількість та ціна товару зазначаються у видаткових накладних постачальника.

Згідно п. 2.3 прийомка товару та тари по кількості та якості проводиться відповідно до вимог інструкції П-6 та П-, покупець зобов'язаний особисто або через довірену особою засвідчити приймання товару підписом у накладній, із зазначенням прізвища, та при наявності скріпити підпис печаткою.

Відповідно до п.2.6 поставка товару здійснюється постачальником за рахунок покупця. Вартість поставки товару вказується в видатковій накладній.

За умовами п.3.1 договору сторони погодили, що покупець зобов'язується перерахувати кошти за товар в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок або внести в касу підприємства постачальника не пізніше 5 календарних днів з моменту прийомки товару.

Згідно п.6.3. договору сторони погодили, що при порушенні терміну оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 25 % від суми неоплаченого товару, загальна сума яких розраховується за весь період прострочення.

Відповідно до п. 7.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, включно у частині поставки та частині оплати - до повного виконання зобов'язань по даному договору.

Згідно п. 7.8 сторони погодили, що керуються ч.3 ст.13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України N 99 від 16.05.1996, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318,який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України N 987 ( z1300-14 ) від 30.09.2014, та вказали, що покупець засвідчує відбиток печатки (штампу), особисті підписи осіб, яким доручає отримання товару від продавця у відповідності з видатковими та (або) товарно - транспортними накладними, а також зазначили, що законодавець дозволяє відповідно до вказаного пункту здійснювати прийом цінностей від постачальника без довіреностей.

Така умова договору не суперечить нормам законодавства та узгоджується із свободою договору, встановленою нормами ст.627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з договору зразки підписів осіб, котрим покупець доручає отримувати товар та підписувати товаросупровідні документи, якими зазначені призвіща директора ОСОБА_4 та бармена ОСОБА_5, в цьому договорі відсутні.

Даний договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками (а.с.11).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товари на суму 1151,78 грн. за видатковою накладною № 335913 від 24.11.2015. за підписом від отримувача ОСОБА_4

Видаткові накладні від 08.12.2015 № 351718 на суму 1 252,52 грн та № 351720 на суму 1 109,04 грн як належний доказ отримання відповідачем в особі ОСОБА_4 товару від позивача суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Перелічені первинні документи мають необхідні реквізити відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (з подальшими змінами), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого Мін'юстом України 05.06.1995 р. за № 168/704, зокрема - містять посилання на договір № 83516 від 24.11..2015, підписані представниками сторін та скріплені печатками позивача, але не є належними доказами того, що фактично відбулась господарська операція (в даному випадку - передача/прийняття товарів за договором поставки) і, відповідно - не є доказами зобов'язання відповідача перед позивачем за ст.509 ЦК України та ст.ст.173-174,193 ГК України на загальну суму 2 361,56 грн.

Як вбачається з нотаріально засвідченої письмової заяви ОСОБА_4 до господарського суду від 15.04.2016 вона 30.11.2015 звільнилась за власним бажанням з посади адміністратора кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_3, що також підтверджується копією наказу відповідача № 12 від 30.11.2015. У зв'язку з цим відповідних змін до договору сторони не внесли.

Таким чином, прийом товару після 30.11.2015 ОСОБА_4 здійснювала без відповідних повноважень посадової особи відповідача.

Відповідач надав суду копію нотаріально завіреної довіреності від 28.10.2014 від ОСОБА_3 на уповноважену ним гр. ОСОБА_4 щодо вчинення за погодженням з довірителем окремих дій, необхідних та доцільних для забезпечення правильного та ефективного здійснення підприємницької діяльності і ведення його справ у його інтересах, але у жодній видаткової накладної від 08.12.2015 вказана довіреність не зазначена, тобто товар отримувала ОСОБА_4, як вбачається з її пояснень, без довіреності від відповідача та після свого звільнення.

Згідно п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88,зареєстрованого: Мін'юстом України, 05.06.1995 за № 168/704 повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо. Який саме товар, на яку суму та від кого, в поясненнях ОСОБА_4 не вказано.

Посилання позивача на те, що згідно видаткових накладних від 09.04.2015 та 20.08.2015, які оформлено як і спірні накладні, на яких стоїть підпис ОСОБА_4 та які оплачені відповідачем без заперечень на підставі договору, підтверджують інший період відносин сторін.

Таким чином, основна заборгованість становить 1151,78 грн.,101,20 грн нарахованої пені,3 % річних в сумі 6,90 грн.,287,95 грн штрафних санкцій та 18.50 грн інфляційних втрат.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Господарський договір згідно зі ст.174 ГК України є однією із підстав виникнення господарського зобов'язання.

На умовах договору поставки № 83519 від 24.11..2015 р. між сторонами склались правовідносини з поставки товару, що врегульовані нормами параграфів 1,3 глави 54 ЦК України та параграфу 1 глави 30 ГК України. Відповідно до ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) в обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.6 ст.265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст.712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст.610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач не виконав оплату за одержаний ним товар у визначений умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість у заявленій позивачем сумі 1566,33 грн.

Докази сплати боргу відповідач не надав суду.

Враховуючи наведені обставини та зазначені вище норми чинного законодавства, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 151,78 грн. основної заборгованості.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов'язання має місце, суд вважає підставною позовну вимогу про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат. Разом з тим, при перерахуванні судом нарахованих сум пені та 3% річних суд вважає, що вимога про стягнення їх стягнення підлягає задоволенню частково в сумі 101,20грн пені та 6,90 грн. 3 % річних..

Підсумовуючи наведене ,суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до норм ч.1-2 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, (АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся-Продукт"(10001, м. Житомир, вул.Кооперативна,12, ):

- 1151,78 грн заборгованості;

- 101,20 грн пені;

- 287,95 грн штрафу;

- 6,90 грн 3% річних;

- 18,50 грн інфляційних втрат;

- 455,76 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.04.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в спрву

2- відповідачу (рек. з пов. )