РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016№910/1494/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1494/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк», м. Київ,

до приватного підприємства «Енерготехнік», м. Київ,

про усунення перешкод у користуванні майном та виселення,

за участю представників:

позивача - Євченко В.Є. (довіреність від 01.09.2014 №7/14);

відповідача - Крамської Т.М. (довіреність 26.02.2016 №26.02/16).

Публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про усунення перешкод у користуванні нежилими приміщеннями з №1 по №21 (групи приміщень №50) (літ. «А»), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9, шляхом виселення приватного підприємства «Енерготехнік» (далі - Підприємство) з цих нежилих приміщень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

на підставі протоколу проведення електронних торгів від 26.08.2014 №2031, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 15.09.2015 та постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 15.09.2015 приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Волковою С.М. 01.10.2015 видано свідоцтво, яким посвідчено, що Банку належить на праві власності майно, що складається з приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №50) (літ. «А»), що знаходять за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. №9, загальною площею 171,9 кв.м.; вказане приміщення раніше належало Підприємству на праві приватної власності; після оформлення права власності позивач намагався потрапити до належного йому приміщення, проте приміщення було зачиненим, представників відповідача у приміщенні не було; 08.10.2015 позивачем надіслано відповідачу лист, в якому Банк просив звільнити приміщення від майна на передати його позивачу за актом приймання-передачі, проте відповідач не відреагував на вказаний лист; 30.11.2015 позивачем при виїзді за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. №9, складено акт про неможливість потрапити до приміщення; 30.11.2015 позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте 21.12.2015 Банк було повідомлено, що в діях Підприємства не вбачається ознак кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються в судовому порядку; на даний час відповідач приміщення від своїх речей не звільнив, ключі позивачу не передав, контактів з позивачем уникає.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2016 порушено провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 21.04.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, заперечив проти задоволення позовних вимог; просив суд відкласти розгляд справи для надання часу для повернення майна.

Представник позивача категорично заперечив проти відкладення розгляду справи.

Суд відмовив у задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки судом неодноразово відкладався розгляд справи для надання відповідачу часу повернути приміщення Банку, проте відповідач протягом розгляду справи так і не повернув приміщення позивачу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 26.08.2014 №2031 прилюдні торги з продажу нежилих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №50), які знаходять за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9-А, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

На підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 15.09.2015 та постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 15.09.2015, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волковою С.М. 01.10.2015 видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за №1006, яким посвідчено, що Банку належить на праві власності на майно, що складається з нежилих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №50), які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9-А, загальною площею 171,9 кв.м.

Приміщення на праві власності належало Підприємству.

Після оформлення права власності Банк на правах власника, який має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном намагався потрапити до належного йому приміщення, проте доступу до приміщення не було.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 133 Господарського кодексу України встановлено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених ЦК України.

Майно суб'єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна.

Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

У судових засіданням представник відповідача не заперечував факт використання приміщень, які належать на праві власності Банку, проте Підприємство не подало суду доказів правомірності його використання.

08.10.2015 Банком надіслано відповідачу лист від 08.10.2015 №3239/03 з проханням звільнити приміщення та передати його Банку за актом приймання-передачі, факт надіслання вказаного листа підтверджується копіями фіскальних чеків, долучених до матеріалів справи.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надіслав, приміщення не звільнив та не передав його позивачу за актом приймання-передачі.

30.11.2015 начальниками юридичного управління та адміністративного відділу Банку при виїзді за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9, складено акт від 30.11.2015 про неможливість потрапити до приміщення.

У зв'язку із неможливістю користуватися та розпоряджатися своїм майном позивач 11.12.2015 звернувся до Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києва із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у протиправному користуванні відповідачем належним на праві власності Банку приміщенням.

21.12.2015 управлінням поліції Шевченківського району Головного управління Національної поліції у м. Києві було повідомлено позивачу, що в діях Підприємства не вбачається ознак кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються у судовому порядку.

У судових засіданнях представник відповідача зазначав, що Підприємство готове повернути Банку приміщення, але тільки після підписання акта приймання-передачі приміщення. Проте, станом на день винесення судового рішення у даній справі відповідачем не звільнено та не повернуто Банку приміщення з №1 по №21 (групи приміщень №50) (літ. «А»), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Виселити приватне підприємство «Енерготехнік» (03127, м. Київ, просп. Глушкова, буд. 1, пав. 24; ідентифікаційний номер 30856963) з нежилих приміщень з №1 по №21 (групи приміщень №50) (літ. «А»), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 9.

3. Стягнути з приватного підприємства «Енерготехнік» (03127, м. Київ, просп. Глушкова, буд. 1, пав. 24; ідентифікаційний номер 30856963) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 101; адреса для листування: БЦ «Парус», 01601, м. Київ, вул. Мечникова, 2; ідентифікаційний код 34576883) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.04.2016.

Суддя О. Марченко