ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________ УХВАЛА
14 квітня 2016 року Справа № 4/16-09
Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу приватного підприємства "Тайрос" на дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоноблагрошляхбуд" м.Херсон
до приватного підприємства "Тайрос" м. Херсон
про стягнення 1851грн. 73коп.
за участю представників сторін:
від позивача - не прибули
від відповідача - директор ОСОБА_1
від ВДВС Дніпровського РУЮ - уповноважена особа, головний державний виконавець Виноградча Н.О., довір. від 04.01.2016р.
Рішенням господарського суду Херсонської області (суддя Ємленінова З.І) від 03.02.2009 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з приватного підприємства "Тайрос" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоноблагрошляхбуд" 1.730грн.43коп. основного боргу, 57грн.10коп. пені, 8грн.48коп. 3% річних, 55грн.72коп. втрат від інфляції, 102грн.00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн.00коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення 19.02.2009 р. судом видано відповідний наказ.

17.03.2016р. від відповідача надійшла заява, якою він просить надати оцінку діям Виноградчої (покарати її) та обласне управління юстиції, допомогти стягнути з них грошову компенсацію за моральну та ін. шкоду в сумі 5000грн. та зняти арешт з розрахункового рахунку приватного підприємства "Тайрос".

Відповідач посилається, зокрема, на те, що юридичну особу позивача (стягувача) - товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоноблагрошляхбуд" припинено, але арешт з рахунку відповідача не знятий.

У зв'язку із звільненням судді Ємленінової З.І. розпорядженням керівника апарату від 17.03.2016р. № 37 призначено автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу передано судді Ярошенко В.П.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

З огляду на викладене, враховуючи, що заява подана у зв'язку з виконанням наказу господарського суду Херсонської області, заява відповідача була розцінена як скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України та ухвалою від 21.03.2016р. призначена до розгляду в засіданні суду 29.03.2016р.

Ухвалою суду від 29.03.2016р. розгляд скарги було відкладено на 14.04.2016р.

Позивач в засідання суду не прибув і витребуваних судом доказів не надав. Ухвали суду від 21.03.2016р. та 29.03.2016р., надіслані позивачу за адресою: м. Херсон вул. 40 років Жовтня 132А, повернулись до суду з відміткою пошти "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійсненого господарським судом Херсонської області, вбачається, що 03.12.2012р. до реєстру внесено запис про припинення юридичної особи позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Херсоноблагрошляхбуд" за судовим рішенням господарського суду Херсонської області, у зв'язку з визнанням його банкрутом, від 27.11.2012 у справі № 5024/2353/2011; даних про правонаступників позивача немає.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, яка діяла на час внесення запису до ЄДР) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідачем надано суду копію його заяви від 29.12.2014р., якою він просив начальника виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зняти арешт з його рахунку, накладений постановою ВДВС від 12.05.2009р., з посиланням на те, що він не був присутній при розгляді справи судом та дізнався про рішення суду дуже пізно, коли вже закінчились строки на оскарження. Зазначена заява отримана ВДВС Дніпровського РУЮ 29.12.2014р.

Крім того, відповідачем надано копії його скарг від 12.06.2015р., 31.07.2015 р. та 23.10.2015р., які були отримані Головним управлінням юстиції в Херсонській області.

Однак, ні відповідач, ні представник органу Державної виконавчої служби не надали суду відповідей на вищезазначені заяви та скарги відповідача.

Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні надано суду постанову від 23.03.2009р. про відкриття виконавчого провадження, а також постанову від 30.08.2009р. про закінчення виконавчого провадження щодо виконання наказу суду у справі № 4/16-09 від 19.02.2009р., у зв'язку з тим, що боржник знаходиться на території Суворовського району м. Херсоні. У п. 2 постанови від 30.08.2009р. зазначено, що виконавчий документ підлягає направленню до виконання до ВДВС Суворовського РУЮ. Зазначені постанови роздруковані з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Постанови про арешт рахунку відповідача ні скаржником, ні ВДВС Дніпровського РУЮ м. Херсона суду не надано.

У відзиві відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні вважає заяву відповідача необґрунтованою та зазначає, що не може надати матеріалів виконавчого провадження, оскільки відповідно до п. 9.9, 9.10 наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. №2274/15 "Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби" виконавче провадження знищене.

Згідно з п. 9.9, 9.10. наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. №2274/15 "Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби" строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Наприклад, виконавчі провадження з трирічним строком зберігання, завершені у 2009 році, можуть включатися в акт, що буде складений не раніше 1 січня 2013 року.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено, що постанови повинні бути надіслані сторонам виконавчого провадження (зокрема, ст. 19, 49 Закону). Аналогічні положення існували і в редакції Закону України "Про виконавче провадження", яка діяла на момент винесення постанов ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні.

З огляду на викладене, враховуючи, що матеріали виконавчого провадження знищені, а ВДВС і відповідач не надали доказів, неможливо встановити, коли надсилались постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні відповідачу та чи отримував він їх.

Відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналогічні положення діяли і в редакції Закону України "Про виконавче провадження", яка була чинна на момент винесення постанов ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні.

Отже, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні обґрунтовує свій відзив тим, що закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надісланням виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби не тягне за собою обов'язку ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні щодо зняття арешту з рахунку відповідача.

Як зазначалось вище, враховуючи, що заява подана відповідачем у зв'язку з виконанням наказу господарського суду Херсонської області, то заява була розцінена як скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України та ухвалою від 21.03.2016р. призначена до розгляду в засіданні суду.

Відповідно до п. 9.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 7 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Подана відповідачем заява була розцінена судом як скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України, але у зв'язку з її невідповідністю зазначеним нормам права, суд надав відповідачу можливість виправити її недоліки і ухвалами від 21.03.2016р. та від 29.03.2016р. зобов'язав відповідача надати суду: документальне підтвердження повноважень директора (копію наказу про призначення), докази надіслання скарги позивачу та відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні (поштові квитанції та описи вкладення), письмово уточнити вимоги за скаргою відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 121-2 ГПК України, з нормативним обґрунтуванням, документальне підтвердження дати, коли відповідачу стало відомо про оскаржувані дії, копія постанови про накладення арешту на рахунок відповідача.

Однак, відповідач не виконав вимог суду, викладених в зазначених ухвалах. Зокрема, відповідач не виклав своїх вимог відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 121-2 ГПК України, а саме: не зазначив, які саме дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби він оскаржує.

Відповідач в засіданні суду підтримав вимоги, які викладені ним в заяві від 17.03.2016р., відповідно до якої він просить суд надати оцінку діям Виноградчої (покарати її) та обласне управління юстиції, допомогти стягнути з них грошову компенсацію за моральну та ін. шкоду в сумі 5000грн. та зняти арешт з розрахункового рахунку приватного підприємства "Тайрос".

Згідно з п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

З огляду на викладене, господарський суд не має повноважень вирішувати питання щодо оцінки дій державного виконавця Виноградчої (покарати її) та обласне управління юстиції, допомогти стягнути з них грошову компенсацію за моральну та ін. шкоду в сумі 5000грн. та зняти арешт з коштів на рахунку відповідача, який був накладений органом Державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав вимог суду і не виклав своїх вимог відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 121-2 ГПК України, тому неможливо встановити коли він дізнався про вчинення оскаржуваної дії або день, коли йому стало відомо про неї, чи пропустив він строк для звернення зі скаргою, оскільки він взагалі не зазначив, які саме дії (бездіяльність) органу Державної виконавчої служби ним оскаржуються.

З огляду на викладене, заява (скарга) приватного підприємства "Тайрос", подана до господарського суду Херсонської області 17.03.2016р., задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні скарги приватного підприємства "Тайрос" від 17.03.2016р. на дії відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Суддя В.П. Ярошенко