ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2016 р.Справа № 2з-16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста", м.Харків, про вжиття запобіжних заходів до подання позову

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт.Пісочин Харківського району Харківської області,

за участю представників:

заявника - не з'явився;

особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

13.04.2015р. до господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" (вх. № 2з-16) про вжиття запобіжних заходів до подання позову до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якій заявник просить суд вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на майно, що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, а саме об'єкт житлової нерухомості двокімнатну квартиру загальною площею 65,7 кв.м., яка належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та заборони йому відчужувати це майно будь-яким способом та вчиняти будь-які юридичні дії щодо цього майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2016р. заяву про вжиття запобіжних заходів було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.04.2016р. о 12:00 год.

У судове засідання, яке відбулося 15.04.2016р., представники ТОВ "Веста" та ФОП ОСОБА_1 не з'явились.

Заявник був повідомлений про час та місце судового засідання телефонограмою.

ФОП ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання повідомлений не був, у зв'язку з відмовою у прийнятті телефонограми.

Враховуючи, що згідно приписів ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів, остання розглядається за відсутності особи щодо якої заявляється вжиття таких запобіжних заходів.

Дослідивши матеріали, додані до заяви про вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.43-1 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка має підстави вважати, що її права порушені чи знаходяться під загрозою порушення, має право до подання позову вжити запобіжні заходи, в тому числі і у вигляді накладення арешту на майно майбутнього відповідача по справі.

Згідно приписів ст. 43-3 ГПК України, однією з вимог до заяви про вжиття запобіжних заходів є зазначення обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів. Такими обставинами є лише вчинені дії та події, а не припущення щодо подій, які можуть статися в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" від 20.04.2007р. № 01-8/251, заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України.

Пунктом 9 вищевказаного листа визначено, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у ст.43-1ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

Відповідно до вимог розділу VІ ГПК України, підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Проте, заявником не доведено необхідність застосування запобіжних заходів.

Зокрема, із змісту поданої заяви про вжиття запобіжних заходів не вбачається та неможливо встановити предмет майбутнього позову.

Таким чином, вищенаведені обставини нівелюють та жодним чином не підтверджують факт наявності необхідності вжиття судом запобіжних заходів по відношенню до осіб, визначених заявником у поданій ним заяві.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги заявника недоведені належними та допустимими доказами, через що не вбачає підстав, встановлених ст. 43-1 ГПК України для застосування запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно, що належить ФОП ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43-1 - 43-5, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" про вжиття запобіжних заходів (вх.№ 2з-16 від 13.04.2016р.) відмовити.

Суддя Н.М. Кухар