РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/3027/16

За позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
проКомунальне підприємство "Київський метрополітен" визнання договору продовженим (пролонгованим)
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачане з'явився
від відповідача від третьої особиЗахарченко К.П. (представник за довіреністю від 04.01.2016) Швед Я.О. (представник за довіреністю від 26.01.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору продовженим (пролонгованим.)

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/3027/16, залучено до участі у ній третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київський метрополітен", призначено розгляд справи на 22.03.2016.

Ухвалою від 22.03.2016 розгляд справи відкладено на 12.04.2016.

В судове засідання 12.04.2016 з'явилися представники відповідача та третьої особи.

Позивач в судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи підтримав позиції відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент комунальної власності м. Києва, (орендодавець), та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар), а також Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (отримувач коштів, балансоутримувач) був укладений договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду № 519 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 03.07.2012 № 122 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроет», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро «Мінська», Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроет», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 13,35 кв.м та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 9.1 Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 12.05.2012 по 10.05.2012. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

У п. 9.4 Договору визначено, що він припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання умов Договору орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв в орендне користування об'єкт оренди за Договором, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 20.07.2012.

Листом № 359 від 06.04.2015 позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити дію Договору, який отримано останнім 07.04.2015.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна, а між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як вбачається із п. 9.1 Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 12.05.2012 по 10.05.2012

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Статтею 26 цього ж Закону визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

З наведених вище норм законодавства випливає, що можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки.

Тому, будь-яке документальне підтвердження факту здійснення такої заяви на адресу контрагента припиняє договір оренди, без урахування того, чи отримано іншою стороною цю заяву, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку орендодавців доводити факт отримання орендарями листів (заяв, повідомлень тощо) про припинення дії договорів оренди або ж пересвідчуватися в тому, чи отримував орендар повідомлення (заяви тощо) про припинення дії договору, які надсилаються, зокрема, в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а передбачений лише обов'язок довести факт належного направлення такого повідомлення-заяви орендарю, яке буде свідчити про відсутність волевиявлення на продовження орендних правовідносин.

За змістом п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору

Як підтверджується поданими доказами, орендодавець повідомив про припинення Договору та необхідність повернення орендованого майна шляхом надіслання позивачу повідомлення №062/07/14-4827 від 29.04.2015, яке ним було отримано.

Відтак, з урахуванням того, що дія Договору закінчилася 10.05.2015, а до того часу у позивача був наявний лист орендодавця про припинення дії Договору, відповідачем були дотримані вимоги ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в частині вчасного попередження орендаря про закінчення строку дії договору.

Отже, оскільки орендодавець фактично заперечив проти продовження терміну дії договору, про що повідомив орендаря у встановлені законом строки, Договір припинив свою дію 10.05.2015, у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

З урахуванням викладених обставин, доводи позивача, покладені в основу позовних вимог, спростовуються встановленими фактами, інших доводів на підтвердження позовних вимог не наведено, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.04.2016

Суддя О.М. Ярмак