Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" квітня 2016 р. Справа № 906/117/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участі секретаря судового засідання: Шундрик Т.В.

в засіданні суду присутні:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов., вих. №2122/19 від 12.04.2016;

ОСОБА_2 - представник за дов., вих. №624 від 01.02.2016

- від відповідача: ОСОБА_3 - директор, наказ №513-к від 23.10.2015;

(в засіданні суду 21.04.2016); ОСОБА_4 - представник за дов., вих. №57 від 10.03.2016; ОСОБА_5 - технік електорозв'язку, наказ №76 від 01.10.2003

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)

до Новочорторийського державного аграрного технікуму (Житомирська область, Любарський район, с. Нова Чортирия)

про стягнення 832711,76 грн.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 21.04.2016 було оголошено перерву до 12:00 22.04.2016

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 832711,76 грн за спожитий природній газ.

Ухвалою від 19.02.2016 господарський суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду, зобов'язав сторони надати необхідні документи.

Ухвалою від 10.03.2016 господарський суд відклав розгляд справи з необхідністю надати додаткові докази.

Ухвалою від 25.03.2016 господарський суд відклав розгляд справи, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2016 строк розгляду спору продовжено по 02.05.2016, розгляд справи відкладено, зобов'язано сторони надати документи та провести звіряння щодо об'ємів спожитого газу за спірний період.

В засіданні суду представники позивача підтримали позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях від 14.04.2016 №2270/14 (а. с. 170, 171).

Представники відповідача заперечили проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 09.03.2016 вих. №66 (а. с. 93 - 95); зазначили, що споживачем щомісячно надавалися звіти про обсяги спожитого газу.

Крім того, вказали, що за підсумками опалювального сезону представниками газорозподільного підприємства здійснювалася перевірка лічильників; при цьому, під час звірки розрахунків за 2014 рік та станом на 30.03.2015 заборгованості не існувало.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Протягом 2013-2015 рр. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Житомиргаз (постачальник/позивач) та Новочорторийським державним аграрним технікумом (споживач/відповідач) було укладено Договори на постачання природного газу за регульованим тарифом з додатками, відповідно, №ТП-Б-10-2013-24 від 02.01.2013 (а. с. 12 -15), №ТП-Б-10-2014-24 від 24.02.2014 (а. с.19 - 22), №ТП-Б-10-2015-24 від 21.01.2015 (а. с. 26 -29), №ТП-Б-10-2015-24 від 25.03.2015 (а. с. 35 - 38) (далі - договір).

Додатковою угодою № 1/2015 від 15.06.2015 до Договору № ТП-Б-10-2015-24 від 03.01.2012, сторони змінили термін його дії, зазначивши, що в частині постачання природного газу він діє по 30.06.2015, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (а. с. 39).

Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.1 цих договорів, що договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до кожного договору (а. с. 17, 23, 32, 41 ).

Облік обсягів газу, що постачається здійснюється згідно з Правилами обліку газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618. Кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об"єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору (п.п. 3.2., 3.3. договорів).

Як вбачається з матеріалів справи облік спожитого газу на об"єктах відповідача здійснюється комерційним вузлом обліку газу: 1) GMS-G-50-1 2008 року випуску, заводський номер №56974; побутовими лічильниками газу: 2) РЛ-G-10 1999 року випуску, заводський номер №9055054 та 3) РЛ-G-10 2000 року випуску, заводський номер №11406 (а. с. 16).

Пунктами 4.1, 4.4 договорів сторони погодили, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Також сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договорів, є обов'язковою для сторін з дати набрання нею чинності, а визначена на її основі вартість газу буде застосовуватися сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

Приписами п.п. 2.6 - 2.9 договорів встановлено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформляється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживачу, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання -передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Згідно з п. 4.6 договорів, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. Споживач (відповідач) самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації на ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач (відповідач) проводить остаточний розрахунок не пізніше 3-го (третього) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як зазначає позивач в позовній заяві, в ході проведення службового розслідування відносно не донарахування обсягів природного газу, виявлені розбіжності в фактичному споживанні відповідачем природного газу, про що складено висновок від 13.10.2015 (а. с. 86 - 90), з якого вбачається, що з березня по квітень 2015 року були недораховані 236841 м3 на загальну суму 1769576,00 грн, у зв"язку з внесенням невірних даних про обсяг спожитого газу під час складання акту приймання передачі в грудні 2013. Крім того у письмових поясненнях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 24.09.2015 (а. с. 117, 118) зазначається, що при розрахунках з даним споживачем взято до уваги обсяги газу в робочих умовах не приводячи їх до стандартних умов та не враховано покази двох лічильників газу РЛ-G-10-зав. №9055054 і РЛ-G-10-зав. №11406.

Так, судом встановлено, що відповідно до акту приймання передачі природного газу від 09.12.2013 обсяг спожитого газу склав 138532 куб.м. (а. с. 44). Сторонами погоджено надання послуг з газопостачання 125788 куб.м. природного газу за період з березня 2014 року по грудень 2014 року, та частково, в об"ємі 9523 м.куб. - за січень 2015 року, про що було підписано акт надання послуг №00014510 від 11.11.2015 на суму 936865,31 грн. Дана сума була сплачена відповідачем в повному обсязі та підтверджується платіжними дорученнями (а. с.105 -109) та актом звіряння станом на 31.12.2014 (а. с. 104).

Проте, як зазначає позивач, по факту згідно з даними облікових пристроїв і відомостей із журналу обліку газу за грудень 2013 року спожито 18502 м.куб.: 14909 м.куб. (облік за лічильником GMS-G-65-50-1) та 3593 м.куб. (разом за лічильниками №9055054 - 727 м.куб. і 11404- 2866 м.куб.). За період з березня 2014 по квітень 2015 акти приймання - передачі газу не складались.

У зв"язку з вищевикладеним, позивачем було направлено вимогу від 29.10.2015 вих. №833, щодо сплати боргу за спожитий природний газ в розмірі 1769576,00 грн (а. с. 45), про що свідчить фіскальний чек від 30.10.2015, проте дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вчасно подавав звіти, з березня 2014 по квітень 2015, в яких зазначений обсяг спожитого газу відповідно до лічильників. На підтвердження чого в матеріалах справи є акти перевірки стану обліку газу та перевірки технічного стану вузла обліку газу, відповідно до яких порушень не виявлено та останні знаходяться в технічно справному стані (а. с. 96 - 103).

Крім того вказав, що 24.02.2014 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та відповідачем укладено договір №2507/14-ТЕ (Т)-10 купівлі продажу природного газу (а. с. 190 -192), відповідно до якого продавець зобов"язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України, а покупець зобов"язується прийняти та оплатити цей природний газ (п. 1.1 договору).

30.04.2014 сторони підписали акт приймання - передачі природного газу на суму 6544,69 грн., який був оплачений 28.04.2014 відповідно до платіжного доручення №246 (а. с. 195,196).

Проте, посилання відповідача на вищевказаний договір, за яким останній розрахувався за поставлений газ, суд не бере до уваги, оскільки підставою даного спору є постачання природного газу ПАТ "Житомиргаз" відповідно до укладених договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Крім того, дану поставку газу (на суму 6544, 69 грн) позивачем не було враховано при розрахунку заборгованості, яка виникла за період з січня 2015 по квітень 2015 року

Яки вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі контрольного журналу обліку споживання природного газу по лічильниках РЛ-G-10 № 11406 та РЛ -G-10 №9055054 та за допомогою Методики приведення об"єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України №116 від 26.02.2004, розраховано обсяг спожитого газу за період січень 2015 - квітень 2015, що становить 832711,76 грн.

30.11.2015 споживачу надано акт надання послуг №00014511 від 30.11.2015 для підписання на суму 832711,76 грн. (а. с. 73), проте від підпису останній відмовився, про що було складено акт про відмову споживача від підпису від 30.11.2015 (а. с. 74).

Таким чином, борг відповідача перед позивачем на день звернення до суду склав 832711,76 грн, що стало причиною звернення позивача до господарського суду за захистом порушеного права.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги, що згідно із ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

У відповідності до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання за ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що за з березня 2014 року по квітень 2015 року позивачем було поставлено 236841 м.куб. природного газу на загальну суму 1769575,58 грн, що підтверджується даними комерційних вузлів обліку газу, відомостями з журналу обліку газу та розрахунком позивача (а. с. 186,187).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач за період березень - грудень 2014 р. та частково січень 2015 р. на підставі акту надання послуг проплатив 936865,31 грн.

Проте, за період з січня 2015 року по квітень 2015 року залишилася не оплачена сума в розмірі 832711,76 грн., що підтверджується таким.

Згідно з даними контрольного журналу обліку споживання природного газу по лічильниках РЛ-G №11406 та РЛ-G-10 №9055054, відповідачем отримано послуги з газопостачання (а. с. 62 - 71, 182 на звороті):

- у січні 2015 року - 2822 м.куб. (51445 (кінцевий показник) - 48623 (початковий показник) та 1699 м.куб. (46233 (кінцевий показник) - 44534 (початковий показник);

- у лютому 2015 року - 1780 м.куб. (53225 (кінцевий показник - 51445 (початковий показник) та 1889 м.куб. (48122 (кінцевий показник) - 46233 (початковий показник);

- у березні 2015 року - 630 м.куб. (53855 (кінцевий показник) - 53225 (початковий показник) та 1049 м.куб. (49171 (кінцевий показник) - 48122 (початковий показник);

- у квітні 2015 року - 66 м.куб. (53921 (кінцевий показник) - 53855 (початковий показник) та 60 м.куб. (49231 (кінцевий показник) - 49171 (початковий показник).

Згідно з абз. 2 п. 1 Методики приведення об"єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України №116 від 26.02.2004, розрахунки об"єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильника.

Як вбачається з пояснень контролера Любпрської дільниці Чуднівського УЕГГ ОСОБА_7 від 24.09.2015 (а. с. 118), останній зазначає, що при розрахунках брали до уваги обсяги газу в робочих умовах не приводячи їх до стандартних умов.

Так, додатком четвертим до п. 5.1.3 зазначеної Методики встановлені такі коефіцієнти коригування показів побутових лічильників газу в Житомирській області: січень -1,02, лютий -1,02, березень -1,02, квітень -1,00.

Таким чином обсяг спожитого природного газу по лічильниках РЛ-G №11406 та РЛ-G-10 №9055054, приведеного до стандартних умов становив:

- січень 2015 - 2878 куб.м. (2822*1,02) та 1733 куб.м. (1699*1,02);

- лютий 2015 - 1816 куб.м. (1780*1,02) та 1927 куб.м. (1889*1,02);

- березень 2015 - 643 куб.м. 630*1,02) та 1070 куб.м. (1049*1,02);

- квітень 2015 - 66 куб.м. (66*1,00) та 60 куб.м. 60*1,00);

Оплата за спожитий природний газ визначалася за цінами, які діяли протягом кожного розрахункового періоду та згідно з показниками трьох лічильників становила:

- січень 2015 - 273638,06 грн (30840 куб.м.+1733куб.м.+2878 куб.м.)* 7,71768 (ціна за 1000 м.куб. на підставі Постанови НКРЕКП від 28.11.2014 №425, від 30.05.2014 №786 і від 30.04.2014 №586;

- лютий 2015 - 317021,99 грн (38675 куб.м.+1927куб.м.+1816 куб.м.)* 7,47288 (ціна за 1000 м.куб. на підставі Постанови НКРЕКП від 29.01.2015 №80, від 30.05.2014 №786 і від 30.04.2014 №586;

- березень 2015 - 209672,62 грн (16691 куб.м.+1070куб.м.+643 куб.м.)* 11.38968 (ціна за 1000 м.куб. на підставі Постанови НКРЕКП від 26.02.2015 №226, від 30.05.2014 №786 і від 30.04.2014 №586;

- квітень 2015 - 105876,43 грн (10767 куб.м.+60куб.м.+66 куб.м.)* 9,717 (ціна за 1000 м.куб. на підставі Постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №965, від 03.03.2015 №503, від 03.03.2015 №509 та від 03.03.2015 №549;

Проте відповідач частково розрахувався у січні 2015 року за 9,523 куб.м. що становить 73497,34 грн, на підставі акту надання послуг №00014510 від 11.11.2015. Таким чином сума, яка підлягає стягненню з відповідача за січень 2015 року становить 200140,69 грн (25933 куб.м. (35456 кубм. - 9523 куб.м.)* 7,71768).

Отже, враховуючи покази побутових лічильників, коригуючі коефіцієнти та нарахування виробничо - технологічних втрат, а також часткову проплату відповідачем за надані послуги в січні 2015 року, загальний обсяг наданих послуг, за які не здійснено розрахунки становить 97661 куб.м, що складає 832711,73 грн.

Щодо посилання відповідача на те, що він фінансується з Державного бюджету України та не має можливості розрахуватись за поставлений газ, слід зазначити таке.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність на рахунку відповідача бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність відповідача, та, як наслідок, не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення зобов"язання.

Згідно із ст. ст. 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Перевіривши розрахунок боргу, суд прийшов до висновку. що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 832711,73 грн. У стягненні 0,03 грн слід відмовити за безпідставністю.

Разом з тим, за ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від вирішення спору.

Так, за п.п. 2.6.,2.7 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання - передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою постачальника.

Проте, як встановлено судом, за спірний період відповідні акти приймання - передачі газу не складалися. Таким чином, позивач, порушуючи умови договору, створив несприятливі умови відповідачу щодо необізнаності останнього стосовно об"ємів щомісячного використаного природного газу.

Тому судові витрати слід розподілити між сторонами спору порівну.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Новочорторийського державного аграрного технікуму (13120, Житомирська область, Любарський район, с. Нова Чортория, вул. Леніна, 36, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка - Чопівського, 35, )

- 832711,73 грн основного боргу;

- 6245,35 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.04.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам