ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р.Справа № 922/750/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сахалінське", м. Харків 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", м. Київ
про стягнення 22140160,89 грн.
за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2, дов. від 27.03.3015 року

відповідача - ОСОБА_3, дов. від 28.12.2015 року

третьої особи - ОСОБА_4, дов. від 06.04.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 32185808,45 грн., з яких 22140160,89 грн. сума боргу зі сплати прибутку за період: лютий 2014 року - листопад 2015 року, 838387,67 грн. в якості 3% річних за період з 27 березня 2014 року по 16 березня 2016 року та 9207259,89 грн. інфляційні втрати з 27 березня 2014 року по 31 січня 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданій заяві про зменшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 22140160,89 грн., що складають суму боргу зі сплати прибутку за період: лютий 2014 року - листопада 2015 року.

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

На підставі вказаного, суд приймає надану позивачем заяву та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Представник відповідача у судовому засіданні та у наданому клопотанні просить суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України".

Представник позивача у судовому засіданні підтримує клопотання відповідача в частині залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та заперечує щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України". Свої заперечення позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" є учасником спільної діяльності за основним договором, а ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України" не є стороною договору, при цьому, відсутні будь-які спори щодо включення останньої до складу учасників спільної діяльності, як і відсутні спори відносно виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" зі складу таких учасників.

Згідно статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у справі виник на підставі неналежного виконання відповідачем, як Оператором спільної діяльності, своїх зобов'язань за договором про спільну діяльність №122 від 26 грудня 2003 року, зокрема, в частині не перерахування частки прибутку Товариству з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік", як учаснику спільної діяльності, після затвердження Комітетом з управління спільною діяльністю фінансових результатів такої діяльності, визначення чистого прибутку та розподілення його у визначеній пропорції. Вищевказані дії відповідача, як зазначено у позові, є порушенням пункту 7.6. договору про спільну діяльність в редакції частини 2 додаткової угоди №4. Тобто, спір у справі випливає з договірних відносин сторін та їх неналежного виконання.

При цьому, як вбачається із суб'єктного складу договору про спільну діяльність № 122 від 26 грудня 2003 року, в редакції додаткової угоди №4 від 30 квітня 2013 року, ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України" не є стороною такого договору, а тому спір, що виник внаслідок неналежного виконання сторонами обов'язків такого договору, жодним чином не стосується Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України", відповідно рішення суду у даній справі не впливає на права та обов'язки компанії.

За таких обставин, суд вважає за необхідне клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" та ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України" задовольнити частково; залучити ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача; в частині клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України" відмовити, оскільки відповідач не зазначив суду інші доводи та не обґрунтував, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України".

У судовому засіданні 12 квітня 2016 року було оголошено перерву до 12 квітня 2016 року до 14 годин 30 хвилин.

12 квітня 2016 року о 14 годин 30 хвилин судове засідання було продовжено у тому ж складі суду.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у наданому відзиві на позовну заяву позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сахалінське" грошових коштів у розмірі 22140160,89 грн., що складають суму боргу зі сплати прибутку за період: лютий 2014 року - листопада 2015 року просить розглядати згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях проти позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сахалінське" грошових коштів у розмірі 22140160,89 грн., що складають суму боргу зі сплати прибутку за період: лютий 2014 року - листопада 2015 року не заперечує.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

26 грудня 2003 року між Дочірнім підприємством Націонельної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Полтавнафтогазгеологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сахалінське" укладено договір №122 про спільну діяльність із змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2007 року сторонами укладено додаткову угоду №3, пункт 1 якої до складу учасників договору включено Національну акціонерну компанію "ОСОБА_3 України" (правонаступником якого є ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України").

30 квітня 2013 року укладено додаткову угоду №4, частиною 1 якої зі складу учасників спільної діяльності виключено Дочірнє підприємство Націонельнe акціонернe компані. "ОСОБА_3 України" "Полтаванафтогазгеологія" та ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "ОСОБА_3 України", заміть них введено нових учасників ЗАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (правонаступником якої є ОСОБА_1 акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік".

Частиною 2 додаткової угоди №4 встановлено новий склад учасників: ЗАТ "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (Компанія), Позивач (Підприємство), Відповідач (Інвестор).

У розділі "Визначення основних термінів" частини 2 додаткової угоди №4 зазначено, що Комітет з управління спільною діяльністю є органом управління, який утворюється Учасниками для прийняття рішень з визначених питань, повязаних зі Спільною діяльністю. Підпунктом 5.5.3 частини 2 додаткової угоди №4 встановлено, що до компетенції Комітету з управління належить затвердження розподілу чистого прибутку.

Відповідно до пункту 5.6 договору, в редакції, зміненої пунктом 1.1 додаткової угоди №5 від 11 листопада 2013 року, Засідання Комітету з управління проводяться один раз на місяць у період з 10 до 20 числа місяця, для вирішення питання розподілу прибутку за попередній місяць між Учасниками та інших питань, винесених на порядок денний.

Пункт 7.2 договору, в редакції, зміненої пунктом 1.2 додаткової угоди №5 від 11 листопада 2013 року, встановлено, що після визначення та затвердження фінансових результатів, відповідно до пунктів 7.1, 5.5.2 та 5.6 договору, рішенням Комітету з управління затверджуються остаточні частини квартального прибутку, що розподіляється між Учасниками, з урахуванням прибутку розподіленого між Учасниками у попередніх місяцях кварталу.

Таким чином прибуток, належний до виплати сторонам договору, визначається рішенням Засідання Комітету з управління.

Пунктом 7.6 договору, в редакції, зміненій частиною 2 додаткової угоди № 4, Оператор Спільної діяльності зобовязаний виконати рішення Комітету з управління щодо перерахування розподіленого прибутку Учасникам не пізніше 5 (пяти) банківських днів з дати прийняття Комітетом з управління відповідного рішення, якщо інший строк не визначений рішенням Комітету з управління.

У розділі "Визначення основних термінів" частини 2 додаткової угоди №4 від 30 квітня 2013 року зазначено, що Оператором Спільної діяльності є Інвестор, тобто відповідач. Вказаним розділом також встановлено, що окремий рахунок - це поточний рахунок, що відкривається Оператором в одному з банків України для ведення Спільної діяльності.

Отже, зобовязання з перерахування прибутку належного до виплати учасникам Спільної діяльності, покладається на відповідача, як Оператора Спільної діяльності. В свою чергу, останній здійснює перерахування прибутку з окремого рахунку Спільної діяльності протягом 5 банківських днів з моменту прийняття Комітетом з управління рішення про розподіл прибутку.

Матеріали справи свідчать про те, що договір про спільну діяльність №122 від 26 грудня 2003 року та додаткові угоди до нього є чинними, в судовому порядку недійсними не визнавалися та на час розгляду справи у суді відсутні будь-які судові спори, щодо визнання Договору про спільну діяльність № 122 від 26 грудня 2003 року в цілому чи окремих додаткових угод до нього не дійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями Комітету з управління спільною діяльністю, що були оформлені протоколами від 19 березня 2014 року, 18 квітня 2014 року, 01 травня 2014 року, 01 червня 2014 року, 01 липня 2014 року, 01 серпня 2014 року, 01 вересня 2014 року, 01 жовтня 2014 року, 01 листопада 2014 року, 01 грудня 2014 року, 01 січня 2015 року, 07 липня 2015 року (за період січень-травень 2015 року), 18 вересня 2015 року (за період червень (1 півріччя)- серпень 2015 року), 01 грудня 2015 року (за період вересень (9 місяців) листопад 2015 року), були затверджені фінансові результати за договором за період з лютого 2014 року по листопад 2015 року, визначено чистий прибуток від спільної діяльності та здійснено його розподіл відповідно до часток її учасників.

Згідно частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що згідно рішень Комітету з управління спільною діяльністю за Договором про спільну діяльність № 122 від 26 грудня 2003 року, було затверджено частку чистого прибутку Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" за період з лютого 2014 року по листопад 2015 року у загальній сумі 22140160,89 грн. Також судом встановлено, що додатковою угодою № 4 від 30 квітня 2013 року передбачений обов'язок відповідача, як Оператора Спільної діяльності, виконати рішення Комітету з управління щодо сплати розподіленого прибутку Учасникам та не пізніше 5 банківських днів з дати прийняття відповідного рішення Комітетом з управління перерахувати прибуток на рахунок Учасників спільної діяльності.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Проте, відповідач встановленого договором обов'язку не виконав, доказів зворотного суду не надав.

Отже, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 530. 610, 626, 1130 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сахалінське" (61051, м. Харків, пров. Театральний, 4, ), як Оператора спільної діяльності за Договором про спільну діяльність №122 від 26 грудня 2003 року (ІПН 03) зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами, з розрахункового рахунку №7715 в ПАТ "ПУМБ" м. Київ, МФО 334851 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" (04123, м. Київ, вул. Западинська, 13, літ. А, ) грошові кошти у розмірі 22140160,89 грн., що складають суму боргу зі сплати прибутку за період: лютий 2014 року - листопада 2015 року та 206 700,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_6