РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа № 910/1990/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГАКАПІТАЛ» до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕЛТОРГ» про стягнення 5000000,00 грн, за участю представників сторін:

від позивача Мазуренко Т.С. (довіреність від 23.12.2015 № 23/12-2015);

від відповідача не з`явилися,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «ВЕГАКАПІТАЛ» з позовом до ТОВ «НОВЕЛТОРГ», яким заявлено вимогу про стягнення з останнього 5000000,00 грн.

Позовна вимога мотивована тим, що позивач помилково перерахував на користь відповідача грошові кошти в сумі 5 млн грн, однак останній відмовляється повертати ці кошти.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті останнім грошові кошти в сумі 5 млн грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1990/16.

Ухвалою від 28.03.2016 судом задоволено заяву позивача та вжито заходів до забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що знаходяться на його поточних рахунках, в межах суми, заявленої до стягнення.

Ухвалою від 28.03.2016 судом задоволено клопотання позивача та продовжено строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Суд відзначає, що ухвали, винесені судом у даній справі, надсилалися, зокрема, відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Більш того, уповноваженою особою відповідача завчасно отримано засвідчену копію ухвали від 09.02.2016 про порушення провадження у даній справі, що підтверджується повідомленням поштового зв'язку про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах даної справи.

Враховуючи наведене, відповідно до приписів, передбачених ч. 1 ст. 64 ГПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду даної справи належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу до суду не подав.

Також відповідач своїм правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзив на позов до суду не подав, а тому відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11 квітня 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважного представника позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

ТОВ «ВЕГАКАПІТАЛ» платіжним дорученням від 16.12.2015 № 839 перерахувало на користь ТОВ «НОВЕЛТОРГ» грошові кошти в сумі 5000000,00 грн. У матеріалах справи міститься засвідчена копія вказаного розрахункового документа та виписка з поточного рахунку позивача, яка свідчить про переказ вказаних коштів.

Виходячи з реквізитів вказаних документів, грошові кошти перераховувалися позивачем у рахунок оплати оренди нерухомості згідно з договором від 16.12.2015 № 16/1.

Як стверджує позивач, спірні грошові кошти перераховані ТОВ «НОВЕЛТОРГ» помилково у зв'язку із чим 06 лютого 2016 року надіслано позивачем відповідачеві лист-вимогу від 04.02.2016 № 04/02-2016 про повернення 5 млн грн (вказаний лист та докази його надсилання містяться у матеріалах справи у вигляді засвідчених копій).

Спір між сторонами даної справи виник, як стверджує позивач, внаслідок невиконання відповідачем вимог позивача щодо повернення помилково перерахованих грошових коштів.

Враховуючи наведені обставини, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5 млн грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція) платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Як встановлено у додатку 2 і 8 зазначеної інструкції для заповнення реквізиту № 51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Судом встановлено, що платіжне доручення від 16.12.2015 № 839, оригінал якого оглянуто судом у судових засіданнях, відповідає наведеним нормам Інструкції, а саме містить, зокрема, дату списання коштів, підпис відповідальної особи банківської установи та відбиток штампу, а тому суд приймає даний розрахунковий документ як належний доказ переказу грошових коштів в сумі 5 млн грн.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Як встановлено вище, згідно з реквізитом «Призначення платежу» платіжного доручення від 16.12.2015 № 839 грошові кошти спрямовувалися позивачем у рахунок оплати орендної плати за користування нерухомим майном на підставі договору від 16.12.2015 № 16/1.

Суд відзначає, що у матеріалах справи міститься засвідчена копія договору оренди нерухомого майна від 16.12.2015 № 16/1, сторонами якого є ТОВ «КОМПО ГРУП», як орендодавець, та ТОВ «ВЕГАКАПІТАЛ», як орендар, і предметом якого є передача орендодавцем орендареві в строкове платне користування нерухоме майно, а орендар зобов'язується, зокрема, прийняти це майно, своєчасно сплатити орендну плату (п. 1.1 вказаного договору).

Термін дії договору оренди встановлено до 30 листопада 2018 року (п. 6.1 договору оренди).

Доказів припинення дії договору оренди матеріали справи не містять.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З наведеного вбачається, що ТОВ «НОВЕЛТОРГ» не є стороною договору оренди від 16.12.2015 № 16/1.

Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність правової підстави набуття ним спірних грошових коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем набуто грошові кошти в сумі 5 млн грн безпідставно.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем наведеної норми права, тобто виконання вимоги позивача, викладеної у листі від 04.02.2016 № 04/02-2016.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 5000000,00 грн на підставі приписів ч. 1 ст. 1212 ЦК України є правомірною, належним чином доведена, документально підтверджена і при цьому відповідачем належними доказами не спростована, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГАКАПІТАЛ» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВЕЛТОРГ» (01054, м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2 літера «Б»; ідентифікаційний код 39728340) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГАКАПІТАЛ» (02217, м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 4-А; ідентифікаційний код 39701423) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5000000,00 (п'ять мільйонів) грн 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 75000,00 (сімдесят п'ять тисяч) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 квітня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань