РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/21720/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна"

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

Відповідача 2: публічного акціонерного товариства "Укргазвидабування"

Відповідача 3: компанія Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB)

про зобов'язання виконати умови договору та стягнення 352 987 637,88 грн

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом:

1. Публічного акціонерного товариства "Укргазвидабування"

2. компанії Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB)

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та фінансового лізингу

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача за первісним позовом: Терешко О.В. - представник за довіреністю, Шпортило Я.І. - представник за довіреністю

Від відповідача 1 за первісним позовом: Гайсін Р.К. - представник за довіреністю

Від відповідача 2 за первісним позовом: Собко О.В. - представник за довіреністю

Від відповідача 3 за первісним позовом: Шевченко Г.М. - представник за довіреністю

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна" звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", публічного акціонерного товариства "Укргазвидабування", компанії Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB) про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як оператора спільної діяльності між публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (), компанією Місен Ентерпрайзис АБ (реєстраційний номер: ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" за Договором №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від

10 червня 2002 року в редакції Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року передати Товариству з обмеженою відповідальністю "СБЕРБАНК ЛІЗИНГ УКРАЇНА" (): Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261, відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП та стягнення солідарно з відповідачів 352 987 637,88 грн. штрафу за несвоєчасну поставку товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року порушено провадження у справі №910/21720/15.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що згідно з п. 3.5 Договору купівлі-продажу право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару відповідно до умов даного Договору. До повної оплати загальної вартості товару Відповідач має право на притримання згідно зі ст.ст. 594-597 ЦК України. Враховуючи те, що Позивач за первісним позовом не оплатив повну загальну вартість товару, Відповідач притримав товар до повної його оплати на підставі п. 3.5 Договору та ч.1 ст. 594 ЦК України, про що повідомлено Позивача листом від 14.09.2015 №14/09-11.

03.09.2015 року від позивача за первісним позовом надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності ТОВ «Карпатигаз», а саме Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261; накласти арешт на грошові кошти в сумі 353 064 371,88 грн, що містяться на рахунках ТОВ «Карпатигаз», ПАТ "Укргазвидабування", компанії Місен Ентерпрайзис АБ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна" про визнання недійсними договору купівлі-продажу № 130814-01/КП, договору фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013, договору купівлі-продажу № 130814-02/КП від 14.08.2013.

Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що Договір купівлі-продажу №130814-01 від 14.08.2013, Договір фінансового лізингу №130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013, Договір купівлі-продажу №130814-02/КП від 14.08.2013 року укладені з метою отримання ТОВ "Карпатигаз" кредитних коштів, якими можна було б розрахуватися з постачальником за контрактом № СО/Ю-74 від 08.08.2012, укладеним між ТОВ "Карпатигаз" та корпорацією «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» на поставку турбінних компресорних агрегатів Маrs 90; ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" не придбавав майно для використання за його цільовим призначенням, адже, це майно використовується у нафтогазодобувній діяльності, якою не займається та не має права займатися як фінансова установа; майно придбавалося ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" у ТОВ "Карпатигаз" з метою видачі кредитних коштів, поверталося у власність ТОВ "Карпатигаз" після сплати останнім кредиту та процентів за його користуванням у вигляді лізингових платежів; з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Карпатигаз" зі сплати за Договором лізингу лізингових платежів, які фактично складаються з тіла кредиту та процентів за користування кредитом, та зі сплати грошових коштів за Договором № 130814-01/КП, сторонами були укладені договори поруки № 130814-02/П-Ю та№ 130814-03/П-Ю від 14.08.2013 з компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та договору поруки №130814-01/П-Ю/УГВ7861/20/2-13 від 14.08.2013 з ПАТ «Укргазвидобування» як з поручителями, що зазвичай використовується фінансовими установами для забезпечення повернення кредитних коштів та інших сум при кредитуванні. Позивач за зустрічним позовом вказує, що оскільки у ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" відсутня ліцензія на надання кредитів за рахунок залучених коштів, наявність якої в даному випадку є обов'язковою відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги», то Договір купівлі-продажу № 130814-01/КП, Договір лізингу, Договір купівлі-продажу №130814-02/КП від 14.08.2013 року укладені з метою приховати інший правочин, а саме кредитний договір (фінансовий кредит),укладений сторонами з метою одержання позивачем за зустрічним позовом необхідних йому коштів для придбання майна, а тому просить суд визнати недійсними договір купівлі-продажу № 130814-01/КП від 14.08.2013, договір фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013, договір купівлі-продажу № 130814-02/КП від 14.08.2013.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, вказуючи, що відповідно до п. 14.1.97, ч. 14.1., ст. 14 Податкового Кодексу України лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень. Підпунктом в) вищевказаного пункту визначено, що зворотний лізинг (оренда) - господарська операція, що здійснюється фізичною чи юридичною особою і передбачає продаж основних засобів фінансовій організації з одночасним зворотним отриманням таких основних засобів такою фізичною чи юридичною особою в оперативний або фінансовий лізинг. Отже, господарська операція зворотного фінансового лізингу передбачена положеннями чинного законодавства та може використовуватися в господарській діяльності, а відтак підстави для визнання зазначених позивачем за зустрічним позовом договорів недійсними в зв'язку з їх удаваністю, на думку відповідача за зустрічним позовом, відсутні.

09.10.2015 року від ПАТ "Укргазвидобування" надійшла заява про застосування наслідків пропущення строків позовної давності до вимог позивача щодо нарахування штрафу.

29.02.2016 року від позивача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про застосування наслідків пропущення строків позовної давності.

Судом відмовлено у задоволенні заяви позивача за первісним про вжиття заходів до забезпечення первісного позову шляхом накладення арештів на майно та грошові кошти, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не містить посилання на докази, які підтверджують, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позивачем за первісним позовом не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачам.

В судових засіданнях 01.03.2016р, 11.03.2016р., 22.03.2016р. оголошувалася перерва.

У судовому засіданні 13.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» (позивач) та ТОВ «Карпатигаз» (відповідач-1) як оператором спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидабування" (відповідач 2), компанією Місен Ентерпрайзис (відповідач 3) та відповідачем-1 за Договором № 3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10 червня 2002 року в редакції Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року (далі - Договір про спільну діяльність) укладено договір фінансового лізингу №130814-01/ФЛ-Ю-О від 14 серпня 2013 року (далі - Договір фінансового лізингу).

Пунктом 2.1. Договору фінансового лізингу передбачено, що у відповідності з вимогою Відповідача-1 Позивач зобов'язується придбати у власність на умовах передбачених Договором купівлі-продажу Майно, зазначене в Специфікації, і надати Відповідачу-1 це Майно за плату в якості предмету лізингу в тимчасове володіння і користування.

На виконання пункту 2.1. Договору фінансового лізингу між Позивачем та Відповідачем-1 укладено Договір купівлі-продажу №130814-01/КП від 14 серпня 2013 року (далі - Договір купівлі-продажу).

Відповідно до пункту 1.1. Договору купівлі-продажу, Відповідач-1 поставляє, а Позивач приймає і зобов'язується оплатити турбінні компресорні агрегати Маrs90, що зазначені в Додатку № 1 до Договору, на умовах визначених в цьому Договорі.

Згідно зі Специфікацією, що є Додатком № 1 до Договору купівлі-продажу, Відповідач-1 передає, а Позивач оплачує та приймає наступний Товар: «Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску в кількості 3 одиниці» (далі - Товар).

Відповідно до п.2.1. Договору купівлі-продажу загальна вартість товару, визначеного в пункті 1.1. Договору купівлі-продажу, складає 330 577 459,41 гривень (в тому числі ПДВ 54 096 243,23 гривень), що на день підписання цього Договору є еквівалентом 41 358 371,00 доларів США згідно з курсом Національного банку України. Кінцева загальна вартість Товару, відповідно до пункту 2.1. Договору купівлі-продажу, буде визначена в порядку, передбаченому пунктом 2.6. Договору.

Згідно з п.2.2.1. Договору перша частина загальної вартості товару в розмірі 50 процентів, що складає 165 288 729,71 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 27 548 121,61 грн, що на день укладення даного Договору еквівалентно 20 679 185,50 дол США по курсу Національного банку України, сплачується покупцем після підписання даного Договору не пізніше 16 серпня 2013 року.

Відповідно до п.2.2.2. Договору друга частина загальної вартості товару в розмірі 39,99 відсотків, що складає 132 206 745,79 гривень, що на день укладання Договору є еквівалентом 16 540 316,00 доларів США згідно з курсом Національного банку України, сплачується Позивачем відповідно до підпункту 2.2.2. Договору купівлі-продажу не пізніше 22 серпня 2013 року, але в будь-якому випадку після отримання документів, які підтверджують сплату продавцем заводу-виробнику товару, а саме Solar Turbines International Company раніше сплачену суму 16 540 316,00 доларів США. Сума платежу буде збільшена чи зменшена згідно з умовами пункту 2.3. Договору.

Пунктом 3.2. Договору купівлі-продажу передбачено, що строк поставки товару складає - 140 (сто сорок) календарних днів з моменту оплати Позивачем частини вартості Товару відповідно до умов підпункту 2.2.1. цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за первісним позовом було сплачено ТОВ "Карпатигаз" першу частину вартості товару згідно п.2.2.1. Договору згідно платіжних доручень від 14 серпня 2013 року № 120 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року № 121 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №122 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №123 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №124 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №125 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №126 на суму 15 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №127 на суму 16 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року №128 на суму 16 000 000,00 гривень; від 14 серпня 2013 року № 129 на суму 16 000 000,00 гривень; від 15 серпня 2013 року № 130 на суму 12 288 729,71 гривень.

Позивачем здійснено оплату другої частини вартості товару в сумі 132 206 745,79 грн, 22.08.2014, що вбачається з платіжного доручення від 22 серпня 2014 року № 137.

Відповідно до підпункту 2.2.3 Договору купівлі-продажу, загальна вартість товару в розмірі 10,01 відсотка, що орієнтовно складає 33 081 983,91 гривень, що на день укладання Договору є еквівалентом 4 138 869.50 доларів США згідно з курсом Національного банку України, сплачується Позивачем протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі товару і Додаткової угоди до цього Договору, що стосується визначення кінцевої вартості Товару в порядку, визначеному в пункті 2.6.Договору, а також надання документів, визначених в підпунктах 2.2.3.1 - 2.2.3.2 Договору.

Звертаючись з первісним позовом позивач за первісним позовом вказує, що він повністю та належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, проте відповідачем-1 у встановлений Договором купівлі-продажу строк товар не поставлений,, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Предметом первісного позову є вимога позивача за первісним позовом про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як оператора спільної діяльності між публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" , компанією Місен Ентерпрайзис АБ та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" за Договором №3 про спільну діяльність від 10.06.2002 в редакції Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року передати товариству з обмеженою відповідальністю "СБЕРБАНК ЛІЗИНГ УКРАЇНА" Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261, відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП та стягнення 352 987 637,88 грн. неустойки за порушення строків поставки товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.1. Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та зобов'язується оплатити турбінні компресорні агрегати Маrs 90, вказані в Додатку №1 до Договору (товар) на умовах, визначених даним договором.

Згідно з п.3.2. Договору строк поставки товару - не пізніше 140 календарних днів з моменту оплати покупцем частини вартості товару згідно з умовами п. 2.2.1. даного Договору. Якщо покупець порушує умови оплати товару, визначені в п.2.2.1.даного Договору, строк поставки товару продовжується на строк затримки оплати.

Як вбачається з матеріалів справи 15 серпня 2013 року позивачем за первісним позовом було сплачено ТОВ "Карпатигаз" першу частину вартості товару згідно п.2.2.1. Договору купівлі-продажу.

Таким чином, з врахуванням п.3.2. Договору поставка товару мала б бути здійснена по 08.01.2014 року включно, оскільки з 02.01.2014 року по 07.01.2014 року є вихідними днями, а тому останній день строку виконання зобов'язання з поставки товару переноситься на наступний робочий день, з огляду на положення ч.5 ст. 254 ЦК України.

Згідно з п.3.3. Договору приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання акта приймання-передачі товару.

Доказів того, що на виконання умов Договору купівлі-продажу позивачу за первісним позовом було поставлено обумовлений Договором товар матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти позову Відповідач 1 стверджує, що відповідно до умов п.3.5 Договору купівлі-продажу до повної оплати вартості товару він має право на притримання передачі згідно зі ст..594-597 Цивільного кодексу України, оскільки Позивачем не здійснений третій останній платіж згідно з умовами Договору, Відповідач 2 стверджує, що Договором купівлі-продажу передбачена домовленість сторін зі здійснення купівлі-продажу речей, визначених родовими ознаками, разом з тим при зверненні з позовом Позивач вимагає передачі йому індивідуально визначеного майна , а саме компресорів із зазначенням їх серійних номерів, що із укладеного Договору не витікає.

Заперечення Відповідача 1 щодо можливості притримання товару до повного проведення розрахунків за нього до уваги не приймаються, оскільки в п. 3.2 Договору купівлі-продажу сторонами визначений конкретний термін здійснення поставки товару, а саме 140 днів з моменту здійснення першої частини платежів.

Заперечення Відповідача 2 заслуговують на увагу з огляду на наступне:

Згідно з ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу щодо витребування обумовленого договором майна.

Статтею 184 ЦК України встановлено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Відповідно до ч. 1 ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Отже, Покупець у разі відмови продавця передати проданий товар має право: відмовитися від договору купівлі-продажу; якщо такий товар - річ, визначена індивідуальними ознаками - витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання

За умовами Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП Відповідач-1 за первісним позовом зобов'язався поставити Позивачу за первісним позовом турбінні компресорні агрегати Маrs 90.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП (специфікація) продавець зобов'язався поставити турбінні компресорні агрегати (виробництва корпорації "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року у кількості 3 шт.

Судом встановлено, що умовами Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП не визначено індивідуальні ознаки турбінних компресорних агрегатів, зокрема не визначено серійні номери, чи якісь інші характерні ознаки, які б давали можливість вирізнити компресорні агрегати серед інших , виготовлених виробником. Позивачем не доведено, що придбані ним компресори є незамінними.

В той же час, позивач за первісним позовом просить суд зобов'язати передати відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП

турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261, посилаючись на те, що номери серійних агрегатів йому стали відомі під час здійсненого ним візуального обстеження майна в місці його зберігання.

Оскільки сторонами Договору купівлі-продажу не обумовлено поставку вказаних Позивачем турбінних компресорних агрегатів із зазначенням ним конкретних серійних номерів таких агрегатів, суд приходить до висновку, що турбокомпресорні агрегати Маrs 90, які мали бути поставлені згідно з умовами цього Договору, не відносяться до речей, визначених індивідуальними ознаками у розумінні ст. 184 ЦК України, а тому не можуть бути витребувані у Відповідача-1 за первісним позовом.

За таких підстав первісні позовні вимоги про зобов'язання ТОВ "Карпатигаз" передати відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії "Солар Турбінс Інтернешнл Компані" США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261 задоволенню не підлягають.

Як встановлено судом вище, з врахуванням п.3.2. Договору купівлі-продажу поставка товару мала б бути здійснена по 08.01.2014 року включно. Оскільки доказів того, що у строк по 08.01.2014 року включно ТОВ "Карпатигаз" передав позивачу за первісним позовом турбінні компресорні агрегати матеріали справи не містять, ТОВ "Карпатигаз" підтверджує те, що турбінні компресорні агрегати позивачем за первісним позовом не поставлялися, суд приходить до висновку, що ТОВ "Карпатигаз" порушено умови Договору купівлі-продажу в частині строків поставки товару.

В зв'язку з порушенням умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП в частині строків поставки товару, позивачем за первісним позовом на підставі п.7.2. Договору нараховано штраф в розмірі 352987637,88 грн за період з 22.08.2014 року по 18.08.2015 року.

Пунктом 7.2 Договору купівлі-продажу передбачено, що в разі прострочення поставки товару або його частини відповідачем, останній сплачує Позивачу штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення поставки товару.

За приписами частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій не може перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Умова Договору про сплату штрафних санкцій за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим Договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Таким чином, штрафні санкції можуть бути нараховані позивачем за первісним позовом лише з 09.01.2014, в межах шестимісячного строку, а саме по 08.06.2014 року.

Виходячи з того, що позивач за первісним позовом безпідставно нарахував штрафні санкції в порушення ч.6 ст.232 ГК України за період з 22.08.2014 року по 18.08.2015 року, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення штрафу в розмірі 352987637,88 грн задоволенню не підлягають.

Одночасно з цим для стягнення штрафних санкцій за період з 09.01.2014 по 08.06.2014 року пропущено строк позовної давності, про що 09.10.2015 року від ПАТ "Укргазвидобування" надійшла заява про застосування наслідків пропущення строків позовної давності до вимог позивача щодо нарахування штрафу.

Зустрічні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про визнання недійсними Договору купівлі-продажу №130814-01/КП від 14.08.2013, Договору фінансового лізингу №130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013, Договору купівлі-продажу №130814-02/КП від 14.08.2013 року ґрунтуються на тому, що вказані договори укладені з метою приховати інший правочин, а саме: кредитний договір (фінансовий кредит) для отримання ТОВ "Карпатигаз" кредитних коштів у ТОВ "Сбербанк Лізинг Україна" для проведення розрахунків з виробником за придбані у нього компресорні агрегати. Неможливість укладення між ТОВ «Карпатигаз» і ТОВ «Сбербанк лізинг Україна» кредитного договору напряму обумовлена тим, що у ТОВ «Сбербанк лізинг Україна» відсутня ліцензія на надання кредитів за рахунок залучених коштів, наявність якої обумовлена Законом України «Про фінансові послуги».

На підтвердження своїх вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що діючим цивільним законодавством така операція як зворотний лізинг не передбачена, сторони мали на меті укладення саме кредитного договору, що підтверджується здійсненими оплатами, а саме:

15.08.2013 Відповідач за зустрічним позовом перерахував 165 288 729,71 грн. на рахунок Позивача за зустрічним позовом на виконання договору купівлі-продажу № 130814- 01/КП від 14.08.2013.

15.08.2013 Позивач за зустрічним позовом перерахував 165 531 609,05 грн. на рахунок Відповідача за зустрічним позовом на виконання договору фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013.

22.08.2013 Відповідач за зустрічним позовом перерахував 132 206 745,79 грн. на рахунок Позивача за зустрічним позовом за Договором купівлі-продажу №130814-01/КП, які були направлені в якості оплати за турбінні компресорні агрегати на рахунок компанії « Solar Turbines International Company » за договором поставки згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 22 серпня 2013 року № 6 в сумі 540 316,00 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме:

- зміст правочину не може суперечити цьому Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У зв'язку з вищевикладеним, Позивач, підписавши оспорювані ним Договори, повністю погодився з їх змістом та усвідомлював наслідки їх укладення.

Відповідно до ст. 235 ЦК удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Для визнання удаваного правочину недійсним необхідним є наявність обставин, які свідчать про те, що такий договір суперечить закону.

Відповідно до п. 2.1. Договору фінансового лізингу № 130814-01/ФЛ-Ю-0 від 14.08.2013 у відповідності з вимогами Лізингоодержувача (ТОВ «Карпаригаз») Лізингодавець (ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна») зобов'язаний придбати у власність на умовах передбачених Контрактом (Договір купівлі-продажу), Майно, що зазначене у Специфікації (додаток №1 до Договору), та передати Лізингоотримувачу це майно за плату в якості предмету лізингу на умовах Договору, в тимчасове володіння та користування.

Відповідно до п. 3.1. Договору фінансового лізингу від 14.08.2013 року № 130814-01/ФЛ-Ю-0, строк лізингу становить 36 місяців, але в будь якому випадку не може становити менше одного року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, законодавства про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Лізингоотримувач, відповідно до п. 2.3. Договору фінансового лізингу зобов'язується прийняти Майно в лізинг та в формі лізингових платежів відшкодувати ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» витрати, понесені ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» внаслідок придбання майна, а також оплатити винагороду ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна».

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 року № 723 лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Таким чином, предмет договору фінансового лізингу відповідає поняттю та змісту

фінансового лізингу ,наведеного в Законі України «Про фінансовий лізинг».

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що Договір фінансового лізингу від 14.08.2013 року № 130814-01/ФЛ-Ю-О не відповідає вимогам Закону України «Про фінансовий лізинг» чи іншим нормативно-правовим актам, які регулюють відносини фінансового лізингу.

На виконання пункту 2.1. Договору фінансового лізингу від 14.08.2013 року № 130814- ОІ/ФЛ-Ю-О між ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» та ТОВ «Карпатигаз» укладено Договір купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01 /КП.

Відповідно до пункту 1.1. Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814- 01 /КП, ТОВ «Карпатигаз» поставляє, а ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» приймає і зобов'язується оплатити турбінні компресорні агрегати Маrs 90, що зазначені в Додатку № І до Договору, на умовах визначених в цьому Договорі.

Згідно умов ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Пунктом 1.4. Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01 /КП передбачено, що Товар (турбінні компресорні агрегати Маrs 90) придбаний з метою передачі в лізинг у відповідності з Договором фінансового лізингу від 14.08.2013 року № 130814-01/ФЛ-Ю- О.

Таким чином, предмет Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП відповідає вимогам законодавства, що регулює відносини в сфері купівлі-продажу.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що Договір купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року № 130814-01/КП не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту укладених договорів купівлі-продажу та лізингу, власник майна (Позивач за зустрічним позовом) спочатку продає його майбутньому лізингодавцю (Відповідач за зустрічним позовом), а потім сам отримує в лізинг цей об'єкт у покупця, тобто одна і та ж особа (початковий власник) виступає і як Продавець, і як Лізингоодержувач.

Відповідно до ст.292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об'єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Отже, господарська операція зворотного фінансового лізингу передбачена положеннями чинного законодавства і йому не протирічить.

Посилання позивача на те, що оспорювані ним договори становлять єдиний договір фінансового кредиту не береться судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, за кредитним договором у користування передаються грошові кошти.

За договором лізингу, відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до оспорюваних договорів, в користування мають передаватися Турбінні компресорні агрегати Маrs 90, правова природа оскаржуваних договорів відповідає договору купівлі-продажу та договору лізингу.

Враховуючи те, що ТОВ «Сбербанк Лізинг Україна» має право надавати послуги з фінансового лізингу, що підтверджується довідкою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.11.2010 року серія ФЛ №437, а також недоведеність позивачем за зустрічним позовом, що спірні договори суперечать вимогам чинного законодавства України, суд вважає, що посилання позивача за зустрічним позовом на укладення удаваних правочинів є необґрунтованим, а підстави для визнання Договору купівлі-продажу №130814-01/КП, Договору фінансового лізингу №130814-01/ФЛ-Ю-С від 14.08.2013, Договору купівлі-продажу №130814-02/КП від 14.08.2013 року недійсними відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову - відмовити.

2. В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 19.04.2016р.