УХВАЛА

19.04.2016Справа № 910/1915/14
Суддя Мудрий С.М. розглянувши заяву приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд"

про стягнення 11 286 802,96 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (заявника): Харькова М.Д. - представник за довіреністю б/н від 03.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Український інноваційний банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4736 від 25.02.2011 у розмірі 1 286 802,96 грн., з яких: 1 335 400,02 грн. проценти, 650 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 374 794,52 грн. - строкова заборгованість за процентами, 8 850 000,00 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 20 696,72 грн. пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 55 911,70 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року у справі №910/1915/14 (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, код 31031086) на користь публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-А, код 05839888) заборгованість по простроченому кредиту у розмірі 650 000,00 грн. (шістсот п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), заборгованість по простроченим процентах - 1 335 400,02 грн. (один мільйон триста тридцять п'ять тисяч чотириста гривень 00 коп.), строкову заборгованість за процентами - 374 794,52 грн. (триста сімдесят чотири тисячі сімсот дев'яносто чотири гривні 52 коп.), строкову заборгованість за кредитом - 8 850 000,00 грн. вісім мільйонів вісімсот п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), пеню за прострочення сплати кредиту - 20 696,72 грн. (двадцять тисяч шістсот дев'яносто шість гривень 72 коп.), пеню за прострочення сплати процентів - 55 911,70 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот одинадцять гривень 70 коп.) та судовий збір - 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.).

23.04.2014 року на виконання рішення, видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2014 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014р. у справі № 910/1915/14 задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014р. у справі № 910/1915/14 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" відмовлено повністю. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, буд. 10-А, ) на користь приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 25/2, ) 36 540, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2014 року касаційну публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2013 р. скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014 р. у справі №910/1915/14 залишено в силі. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, код 31031086) на користь публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-А, код 05839888) 36.540,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

25.03.2016 року до відділу діловодства господарського суду м. Києва від приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2016 року, заяву передано на розгляд суддів Літвіновій М.Є.

Розпорядженням керівника апарату №04-23/598 від 25.03.2016 року у зв'язку з відпусткою судді Літвінової М.Є., відповідно до п.4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/1915/14, зареєстрованих за вхідним №06-29.1/4414/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мудрого С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2016 р. призначено заяву на 12.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2016 р. розгляд заяви відкладено на 19.04.2016 р.

У судове засідання 19.04.2016 р. представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 29.03.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник заявника підтримав заяву, просив суд задовольнити.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що позивач задовольнив грошові вимоги до відповідача у спосіб, який не потребував втручання виконавчої служби, оскільки отримав листа публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Український інноваційний банк" вих. № 4924/2/2-15 від 19.11.2015р., де зазначалось що права кредитора (кредитодавця/банку) за укладеним договором № 4736 про укладення невідновлювальної кредитної лінії від 25.02.2011 р. відступлено на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум Фактор» з урахуванням ст. 1083 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявником не надано до матеріалів справи жодних доказів, що підтверджують, що сторони іпотечного договору вирішили питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Також у вищезгаданому листі зазначено, що з дати отримання приватним акціонерним товариством "Інтернафтогазбуд" даного повідомлення, боржник має виконувати свої обов'язки позичальника за кредитним, іпотечним договорами перед фактором (ТОВ «Оптимум Фактор») в тому ж обсязі і порядку, що й до цього часу.

Згідно з ч 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У Постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року у справі № 3-71гс14 зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням.

Наслідком звернення стягнення на предмет іпотеки має стати задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно з ст. 599 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 9 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», тією ж частиною четвертою статті 117 ГПК передбачено, що коли стягнення за наказом, визнаним таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, уже відбулося, господарський суд на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Отже, до відповідної заяви боржника має бути додано довідку, підписану керівником і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше виданим наказом, списано з його рахунку або майно вилучено в порядку здійснення виконавчого провадження, а на вимогу суду - й інший документ (документи), який підтверджує зазначені обставини, як-от акт опису та вилучення майна, складений державним виконавцем, докази списання (перерахування) коштів з рахунку боржника тощо.

За відсутності таких документів господарський суд витребує їх у заявника, а в разі неподання - відмовляє у задоволенні заяви.

Суду не надано належні докази, які підтверджують належне виконання своїх зобов'язань позичальником за кредитним договором № 4736 від 25.02.2011 р.

Враховуючи, що в листом вих. 4924/2/2-15 від 19.11.2015 р. банк повідомив в боржника про заміну первісного кредитора на нового кредитора, на виконання ч. 2 ст. 516 ЦК України, а в дійсності позичальником не надано доказів про виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014 р. у справі № 910/1915/14, тому суд вважає, що заява приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, 117 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/1915/14 відмовити.

Суддя С.М. Мудрий