ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2016 року Справа № 923/382/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу на ухвалу державного підприємства "Геніческий винзавод" від 16.12.2015 господарського суду Херсонської області
та постановувід 03.02.2016 Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 923/382/14 господарського суду Херсонської області
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Газбуд-Груп", м. Київ (голова комітету кредиторів)
про банкрутстводержавного підприємства "Геніческий винзавод", м. Генічеськ Херсонської області
розпорядник майнаКостін С.О.,
ВСТАНОВИВ:

Подана 29.02.2016 державним підприємством "Геніческий винзавод" (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Вимоги касаційної скарги полягають у скасуванні в повному обсязі постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі № 923/382/14, якою переглянуто в цілому та залишено без змін ухвалу господарського суду Херсонської області від 16.12.2015 про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.

Згідно зі ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Статтею 41 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом та з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається, заявником не надано доказів надсилання її копії розпоряднику майна Костіну С.О. - учаснику провадження у справі відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство, який безпосередньо формує реєстр вимог кредиторів боржника. Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 ГПК України. Таким чином, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Також відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, далі - Закон) ставка судового збору з касаційної скарги на судове рішення, винесене у справі про банкрутство за наслідками розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами, складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні такої заяви.

Оскільки відповідні заяви були подані до 01.09.2015, то розмір судового збору за подання касаційної скарги розраховується виходячи з суми, сплаченої при поданні заяв кредиторів, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати (п.п. 15 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 01.09.2015).

При цьому згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 становив 1 378 грн.

Як вбачається, оскаржуваними в касаційному порядку судовими рішеннями затверджено реєстр вимог кредиторів боржника у складі шести конкурсних кредиторів.

Оскільки заявник оскаржує відповідні судові рішення в цілому, то оплаті судовим збором підлягає вся сукупність заяв з грошовими вимогами кредиторів (1378*6*120%), що дорівнює 9 921,60 грн.

Однак у додатках до касаційної скарги міститься квитанція від 29.02.2016 № 74 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1 386 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством на момент звернення з касаційною скаргою.

Отже, заявником порушено встановлений порядок справляння судового збору. За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши подану касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана з пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, в якому скарга направлена до Одеського апеляційного господарського суду, - 29.02.2016.

Однак до скарги не додане клопотання про відновлення цього строку, заявлене в порядку ст. 53 ГПК України, що є безумовною підставою для її повернення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 86, 111, 1111, п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства "Геніческий винзавод" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 16.12.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі №923/382/14 повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

В.Я. Погребняк