ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016 року Справа № 904/10391/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Подобєд І.М.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, дов. №1-01/16-31 від 20.01.2016

від відповідача: ОСОБА_2, представник, дов. №18/809 від 04.02.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/10391/15

за позовом Державна корпорація "Українське державне об'єднання "РАДОН", м. Київ

до Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 177 852,50 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016р. (суддя Ліпинський О.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Державної корпорації "Українське державне об'єднання "РАДОН" 99 437,76 грн. основного боргу, 5 734,70 грн. три проценти річних, 72 191,81 грн. інфляційних втрат, 2 660,46 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 330/35, щодо оплати позивачу вартості фактично наданих послуг.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача 5734,70 грн. 3% річних, 72 191, 81 грн. інфляційних втрат.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що докази отримання ним рахунків на оплату відсутні. Позивачем не доведено порушення строків оплати за оброблені ІД, тому відсутній факт прострочення виконання грошового зобовязання. Нарахування заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій вважає безпідставним .

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні вказали, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою. Пунктами 2.3, 2.4. договору чітко передбачено, що оплата проводиться на підставі актів виконаних робіт протягом 10 банківських днів з дня виставлення рахунків. Датою виставлення рахунку є дата зазначена в ньому. Рахунки-фактури, та акти виконаних робіт отримувалися особисто представником відповідача ОСОБА_3, що засвідчено в Книзі обліку відряджень. ОСОБА_4 виконаних робіт підписувалися відповідачем без зауважень. Просять рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Між Державною корпорацією "Українське державне об'єднання "РАДОН" ( Виконавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" ( Замовник) укладено договір про надання послуг з прокату індивідуальних дозиметрів №330/35 від 25.03.2015.

Згідно п. 1.1 Договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання послуг „Здійснення індивідуального дозиметричного контролю персоналу Державного підприємства „Східний гірничо-збагачувальний комбінат".

Виконавець здійснює обробку використаних співробітниками ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" індивідуальних дозиметрів (ІД) з видачею відповідного акту про отриману індивідуальну дозу зовнішнього опромінення. (п. 1.3 Договору).

Термін обробки ІД встановлюється замовником за погодженням з виконавцем, з періодичністю не менше 1 раз у квартал ( п.1.4 Договору).

Результати обробки ІД надаються замовнику у вигляді „ Акта здавання-приймання надання послуг з обробки індивідуальних дозиметрів" із супровідними документами виконавця ( п.1.5 Договору).

Відповідно до п.п. 2.1 2.4 договору, за виконання послуг з прокату індивідуальних дозиметрів, згідно з умовами даного договору, замовник перераховує виконавцю відповідно до протоколу про договірну ціну 81,24 грн., додатково ПДВ 20% - 16,25 грн., всього 97,49 грн. за обробку одного дозиметра.

Загальна сума договору за 1020 дозиметрів складає всього 99 437,76 грн., в тому числі ПДВ 20% - 16 572,96 грн.

Оплата здійснюється на підставі актів надання послуг за фактичну кількість оброблених ІД та рахунку-фактури, встановленого виконавцем.

Рахунки виконавця оплачуються замовником у встановленому порядку на протязі 10 банківських днів з дня їх виставлення.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.09.14, але до повного виконання сторонами зобовязань по ньому.

На виконання умов договору позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 99 437,76 грн., що підтверджується складеними та підписаними сторонами Актами здачі-приймання виконаних робіт: № 1 від 25.07.13р. на загальну суму 33 145,92 грн., в т.ч. ПДВ 20% 5 524,32 грн.; № 2 від 25.11.13р. на суму 33 145,92 грн., в т.ч. ПДВ 20% 5 524,32 грн.; № 4 від 09.04.14р. на суму 33 145,92 грн., в т.ч. ПДВ 20% 5 524,32 грн.

ОСОБА_4 виконаних робіт підписані відповідачем без зауважень.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, оплату в установлений строк не здійснив.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 99 437,76 грн., а також просив суд стягнути ( з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) нараховані ним 3% річних в сумі 5 734,70 грн. та 72 191,81 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Прийняття відповідачем послуг на суму 99 437,76 грн. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Однак відповідач вважає, що ним не допущено порушення строків оплати, оскільки відповідно до п.2.3. Договору передбачено, що оплата здійснюється на підставі актів наданих послуг за фактичну кількість оброблених ІД та рахунків-фактури, виставлених виконавцем. Із матеріалів справи неможливо встановити, коли фактично були виставлені та коли були отримані відповідачем ОСОБА_4 та рахунки. Тому в даному випадку повинна застосовуватися ст..530 ЦК України.

Колегія не приймає дані зауваження з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.4. Договору сторони визначили строк оплати на протязі 10 банківських днів з дня виставлення рахунку.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що строк оплати починає перебіг не з дня отримання рахунку відповідачем, а з дня його виставлення, тобто з дати його виписки, яка зазначена в ньому.

За надані послуги позивачем відповідачу були виставлені наступні рахунки-фактури:

- № СФ-0000003 від 25.07.2013р. на суму 33 145,92 грн.;

- № СФ-0000004 від 25.11.2013р. на суму 33 145,92 грн.;

- № СФ-0000001 від 09.04.2014р. на суму 33 145,92 грн.;

Згідно умов договору дані рахунки повинні були бути оплачені відповідно до 09.08.2013р., 10.12.2013р. та до 24.04.2014р.

Однак, оскільки, як встановлено матеріалами справи (з пояснень позивача та його Книги обліку відряджень) рахунок-фактура № СФ-000004 від 25.11.2013р., разом з Актом був вручений представнику відповідача 11.12.2013р. то суд погоджується з позицією позивача щодо його оплати протягом 10 банківських днів з моменту отримання тобто до 26.12.2013р.. а не до 10.12.2013р.

Таким чином відповідач прострочив оплату за отримані послуги тому зобовязаний сплатити суму боргу у розмірі 99 437,76 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути ( з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 3% річних за період 09.08.2013 - 20.11.2015 (по кожному акту окремо), згідно якого розмір відповідних процентів склав суму 5 734,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 72191, 81 грн. (а.с.87).

За рахунком № СФ-0000003 від 25.07.2013р. на суму 33 145,92 грн. інфляційні нараховані за період з вересня 2013р. по жовтень 2015р., в сумі 24 826,29 грн., а 3% річних з 09.08.2013р. по 20.11.2015р. в сумі 2 272,08 грн.;

За рахунком № СФ-0000004 від 25.11.2013р. на суму 33 145,92 грн. інфляційні нараховані за період з січня 2014р. по жовтень 2015р. в сумі 25 190,90 грн., а 3% річних з 26.12.2013р. по 20.11.2015р. в сумі 1 893,40 грн.;

За рахунком № СФ-0000001 від 09.04.2014р. на суму 33 145,92 грн. інфляційні нараховані за період з травня 2014р. по жовтень 2015р., в сумі 22 174,62 грн., а 3% річних з 24.04.2014р. по 20.11.2015р. в сумі 1 569,21грн.

Розрахунок позивачем виконано правильно і позовні вимоги обґрунтовано задоволені судом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав. Рішення суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2016 року у справі № 904/10391/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21.04.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Г.К.Дмитренко

__________________ ОСОБА_5