ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 914/2137/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" б/н від 03.03.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року

у справі № 914/2137/14

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма "Композит", м.Львів,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп", с.Дубина Сколівського району Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі 530385,60 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 07.02.2012 року)

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 161 від 27.11.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі №914/2137/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Іванчук С.В., судді: Пазичев В.М., Манюк П.Т.) позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Італія-Джинс-Груп на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма Композит 530 385,60 грн. заборгованості та 10 607,71 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач фактично визнав та підтвердив наявність заборгованості у розмірі 530 385,60грн., оскільки в тому числі і ТзОВ "Італія-Джинс-Груп" підписано Довідку про вартість виконаних підрядних робіт та ОСОБА_5 №8.3 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011р., що ідентичний по змісту із ОСОБА_5 за грудень 2010р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" оскаржило його в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 03.03.2016 року, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року у справі № 914/2137/14 повністю і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає таке незаконним внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, в тому числі і внаслідок неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також винесене з грубим порушенням норм матеріального права.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобовязаний оплатити за обладнання, передане по ОСОБА_5 8.3. виконаних робіт (не залежно від того за ОСОБА_5 виконаних робіт за листопад 2011 року, чи за грудень 2010 року) є безпідставним, необргунтованим та помилковим.

При цьому, скаржник вважає, що обладнання (оплата за яке є предметом спору) є таким, що поставлено без правових підстав, а тому таке обладнання, на думку скаржника, не підлягає оплаті, оскільки в законодавстві відсутня норма права, яка зобовязує особу оплатити за майно, що набуте без правових підстав. Відтак, скаржник покликається на п. 82 Загальних Умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (з врахуванням п. 3, 56, 76, 82) яким визначено, що роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, заявником не оплачуються, та на ст. 1213 ЦК України, відповідно до якої передбачено, що особа, яка набула майно без достатніх підстав, зобовязана його повернути, а не оплатити.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд дійшов до безпідставного висновку про те, що строк позовної давності було перервано внаслідок підписання Сторонами довідки про вартість виконаних підрядних робіт та ОСОБА_5 № 8.3. приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011 року, що є ідентичний по змісту із ОСОБА_5 за грудень 2010 року.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма "Композит" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, змінити рішення господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року та стягнути з відповідача додатково 185 705,40 грн. втрат від інфляції та 47 778,30 грн. 3% річних.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 29.03.2016р. У судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду 29.03.2016 року за згодою представників сторін оголошено перерву до 12.04.2016 року.

В дане судове засідання прибули представники позивача та відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. у справі №914/2137/14 слід залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.10.2014 року в задоволенні позову відмовлено повністю (т. 2 а.с. 72-80).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у даній справі апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма Композит задоволено; рішення господарського суду Львівської області від 20.10.2014 року у справі 914/2137/14 скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Італія-Джинс-Груп на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма Композит 530 385,60 грн. заборгованості; вирішено питання про стягнення судового збору (т. 2 а.с. 109-114).

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2015р. у даній справі рішення господарського суду Львівської області від 20.10.2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у справі № 914/2137/14 господарського суду Львівської області скасовано; справу направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області; касаційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальності "Італія Джинс - Груп" задоволено частково (т. 2 а.с. 173-176).

У постанові від 03.02.2015р. Вищий господарський суд України звертає увагу на те, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції не досліджено всіх доказів у справі, зокрема, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, згідно з якою об'єкт "Реконструкція фабрики спортінвентарю в с. Дубина Сколівського району Львівської області під потреби фабрики з пошиття джинсових виробів" закінчено будівництвом у травні 2011 року та не встановлено чи введено вказаний обєкт в експлуатацію.

При цьому, Вищий господарський суд України зазначає, що під час нового розгляду справи господарському суду необхідно повно і всебічно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що 06 вересня 2007 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Італія-Джинс-Груп (Замовник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма Композит (Виконавець) укладено Угоду № 02-09/2007 на виконання будівельних, ремонтно - реконструкційних, оздоблювальних робіт (послуг) (т. 1 а.с. 23) (надалі - Угода), відповідно до умов якої, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання зі своїх матеріалів і (або) матеріалів Замовника, на свій ризик та за рахунок Замовника наступні роботи (послуги): реконструкція фабрики спортінвентарю в с. Дубина Львівської області, Сколівського району під потреби фабрики з пошиття джинсових виробів (згідно техніко-економічного обґрунтування Ш-02-07/2005К) (п. 1.1. Угоди).

Перелік видів робіт та їхні характеристики викладені в Техніко-економічному обґрунтуванні, яка є невідємною частиною даної угоди (п. 1.2. Угоди).

Відповідно до п. 1.3. Угоди проектна документація та дозволи на виконання робіт надаються Замовником Виконавцю до початку ведення робіт. Нескладні ремонтно-оздоблювальні та декорувальні роботи можуть виконуватись на підставі тимчасових дозволів.

Згідно з п. 2.1. Угоди дана Угода вступає в дію з моменту отримання Виконавцем від замовника вказаного в п. 3.3.1. угоди авансу на виконання робіт. Плановий термін виконання робіт 2,5 роки (п. 2.2. Угоди).

У відповідності до п.п. 3.1., 3.2. Угоди договірна ціна послуг (робіт), вказаних в п. 1.1. даної угоди, приймається динамічною. На момент підписання угоди динамічна договірна ціна складає 41 148,125 тис. грн., в т.ч. ПДВ-20% 6 768,021 тис. грн. згідно «Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва» Ш-02-07/2005К, яке є невідємною частиною даної угоди.

Відповідно до п. 3.3. Угоди оплата по угоді здійснюється:

Проміжкові аванси згідно рахунків Виконавця по домовленості. При необхідності складається сітковий графік оплат.

Остаточний розрахунок згідно «ОСОБА_5 приймання здавання» виконаних робіт по угоді, чи окремих її етапів, на протязі 3-х днів з моменту підписання таких ОСОБА_5.

Розділом 4 Угоди «Порядок ведення та здачі робіт (послуг)» сторони узгодили те, що Виконавець якісно, у відповідності до Технічного завдання, проектної документації та сіткового графіку веде роботи (надає послуги). Виконані роботи по кожній з фаз відбуваються згідно окремого додаткового погодження (п. 4.2. Угоди).

Згідно з п. 4.6. Угоди після виконання робіт по угоді чи окремих її станах Виконавцем виставляється ОСОБА_5(и) приймання виконання робіт (послуг).

Пунктом 4.7. Угоди передбачено, що ОСОБА_5 виконання робіт містить фактично виконані обсяги робіт по розцінках, вказаних в угоді та фактичну вартість і кількість закуплених матеріалів (комплектаційних виробів). На додаткові види робіт, необхідність яких виникла в процесі виконання угоди, складаються акти додаткових робіт. На роботи які не були передбачені даною угодою, але виконання яких було зумовлено ходом виконання угоди, складаються акти непередбачених робіт.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в процесі розгляду справи в суді, на виконання умов укладеної між сторонами Угоди Виконавцем, зокрема, виставлено до оплати ОСОБА_5 №8.3 (загально будівельні роботи п.п. 3.3.) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року та листопад 2011 року на суму 530 385,60 грн., які сторонами складено та підписано без будь-яких заперечень чи застережень, а також складено та підписано Довідку про вартість виконаних підрядних робіт.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, встановлено місцевим господарським судом та не заперечується відповідачем сума у розмірі 530 385,60 грн. оплачена не була.

Зясуванням доказів у справі встановлено, що 19.06.2012 року Виконавець скерував Замовнику претензію №22 від 18.06.2012 року (т. 1 а.с. 84), у якій вимагав терміново оплатити роботи надані згідно ОСОБА_5 №8.3 за листопад 2011 року (загально будівельні роботи п.п. 3.3.) на суму 530 385,60 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (т. 1 а.с. 93).

19 липня 2012 року у відповіді на вищевказану претензію №22 Замовник відмовився від оплати ОСОБА_5 при цьому зазначивши наступне: Із змісту ОСОБА_5 видно, що ОСОБА_5 №8.3 за листопад 2011 року на суму 530 385, 60 грн. частково відповідає вимогам п.4.4 та п.4.5 Договору і підписаний Італія Джинс Груп як Кошторис на матеріали, які будуть використовуватися в процесі виконання робіт, які мали бути передбачені додатковою двохсторонньою угодою. Тому що в графі найменування робіт і витрат не вказано роботи та їх вартість, які були виконані згідно договору №02-09/2007 від 06 вересня 2007 року, в тій же графі вказано пропозиції. Також Замовник зазначив, що п. 2.2 Угоди передбачає плановий термін виконання робіт 2,5 роки з 06.09.2007 року по 06.03.2010 року, встановлення іншого терміну виконання робіт Підрядником без погодження із Замовником не допускається (т. 1 а.с. 94).

Разом з тим, перевіряючи документальні докази у справі, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься ОСОБА_5 огляду обладнання від 17 жовтня 2014 року (т. 2 а.с. 55), який складено на вимогу господарського суду Львівської області, про наявність припливно-витяжної установки з рекуператором 9450 мкуб/год VBW Engineering BS-5-(25)-Р ПВ1; припливно-витяжної установки з рекуператором 5460 мкуб/год VBW Engineering BS-3-(25)-Р ПВ11; припливно-витяжної установки з рекуператором 13440 мкуб/год VBW Engineering BS-6-(25)-Р ПВ7 на складі Замовника в упакованому вигляді.

Поряд з цим встановлено, що 20.03.2015р. відповідач скерував позивачу лист вих. №47 від 20.03.2015р. (т. 2 а.с. 236) у якому зазначив, що наявність та комплектність обладнання вказаного в ОСОБА_5 за листопад 2011р. підтверджено ОСОБА_5 огляду від 17.10.2014р. та у звязку із тим, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" не має бажання та можливості надалі зберігати дане майно просить забрати із території підприємства вище вказане майно.

При цьому, листом №15 від 24.03.2015р. (відповідь на лист №47 від 20.03.2015р., т. 2 а.с. 237) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма "Композит" повідомило, що перелічені установки передано ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" на підставі ОСОБА_5 за листопад 2011р. та є невідємною частиною договору підряду №02-09/2007 від 06.09.2007р.

Враховуючи вказівки Вищого господарського суду України викладені у постанові від 03.02.2015 року, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду та досліджуючи ОСОБА_5 №8.3 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2010р. та за листопад 2011 року колегія суддів зазначає, що зі змісту зазначених ОСОБА_5 №8.3 не вбачається факту виконання робіт. ОСОБА_5 №8.3 (загальнобудівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт на суму 530 385,60грн. містять інформацію про кількість та вартість матеріалів (комплектаційних виробів), хоча і не містять інформацію про фактично виконані роботи. Водночас, зміст ОСОБА_5 свідчить, що такі матеріали були прийняті ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" у власність, оскільки жодних погоджених сторонами домовленостей про отримання цього майна на зберігання відповідачем сторонами доведено не було.

При цьому, передане відповідачу за ОСОБА_5 №8.3 (загальнобудівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт майно було прийнято останнім без зауважень (про що вже зазначалося вище), у тому числі в частині невідповідності технічній документації, хоча така невідповідність могла бути виявленою відповідачем під час отримання майна. Зазначене свідчить про згоду сторін в частині моделі відповідної установки.

Одночасно, Декларацією про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція фабрики спортінвентарю в с.Дубина Сколівського району Львівської області під потреби фабрики з пошиття джинсових виробів код 1251 категорія ІІІ» (т. 2 а.с. 65-69) підтверджується здача в експлуатацію обєкта заг. площею 10834,26 м.кв.

Відповідно до умов Технічного завдання (т.1 а.с. 24-34), яке погоджене сторонами, та яке є додатком до Угоди №02-09/2007 від 06.09.2007 року техніко-економічних показників 3-ї фази (з врахуванням 1-ї та 2-ї фази) складає загальна площа -13699,27м.кв. , площа забудови 7622,21м.кв., будівельний обєм -48852,03м.кв.

Крім цього, як вбачається із умов укладеної між сторонами Угоди (п. 3.2.) на момент підписання угоди динамічна договірна ціна складає 41 148 125 тис.грн., а відповідно до ОСОБА_5 здачі - приймання виконаних робіт №№ 1-9(77 шт.) виконано роботи із залученням матеріалів на загальну суму 6 525 045,06грн.

Також, згідно із локальним кошторисом 2-1-11 на вентиляцію Техніко економічного обґрунтування Реконструкція фабрики спортінвентарю в с.Дубина Сколівського району Львівської області під потреби фабрики з пошиття джинсових виробів (т. 1 а.с. 95-117) кошторисна вартість складає 1 334 158 тис.грн. При цьому, перелік видів робіт та їхні характеристики викладені в Техніко - економічному обґрунтуванні є невідємною частиною укладеної між сторонами Угоди (п. 1.2. Угоди).

Відповідно до змісту ОСОБА_5 № 6.3 приймання виконаних робіт за вересень 2008р. (т. 2 а.с. 20-25) у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" встановлено вентиляційні установки із автоматикою на загальну суму 226 787,41грн.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи документальні докази у справі вбачається, що виконані роботи із використаними матеріалами, обладнанням фактично підтверджують лише певний їх етап від повного обєму запланованих та погоджених сторонами, зокрема, Угодою № 02-09/2007 на виконання будівельних, ремонтно - реконструкційних, оздоблювальних робіт (послуг) та додатками до неї.

Як вбачається з матеріалів справи, для повного та обєктивного розгляду спору, ухвалою господарського суду Львівської області від 01.07.2015 року (т. 5 а.с. 210-212) призначено проведення судово-технічної експертизи у справі № 914/2137/14.

Відповідно до висновку №1835/1836 криміналістичної експертизи з дослідження друкарських форм за матеріалами господарської справи №914/2137/14 І від 08.10.2015р. відтиски печатки ТзОВ КНІФ Композит в ОСОБА_5 №8.3 (загально будівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт від листопада 2011 року (т. 1, а.с.181-183) і в Довідці про вартість виконаних підрядних робіт від листопада 2011 року (т. 1, а.с. 180) нанесені в період часу від 14 листопада 2011р. до 15 грудня 2011р. Відтиски печатки ТзОВ Італія-Джинс-Груп в цих документах нанесені в період від 04.01.2011р. до 31.05.2015р. Друкований текст аркушів 1-3 ОСОБА_5 №8.3 (загально будівельні роботи приймання виконаних підрядних робіт від листопада 2011 року (т. 1 а.с. 181-183) та друкований текст Довідки про вартість виконаних підрядні від листопада 2011 року (т. 1, а.с. 180) співпадають між собою за умовами комп'ютерного набору текстів, мікроструктурою штрихів друкованих текстів та якісним складом барвників тонера.

Відтиски печатки ТзОВ Італія-Джинс-Ґруп в ОСОБА_5 №8.3 будівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт від грудня 2010 року (т. 3, а.с.2-4) та в Довідці про вартість виконаних підрядних робіт грудня 2010 року (т. 3, а.с. 1) нанесені в період з 02 грудня 2010р. до 31 грудня 2010р. Відтиски печатки ТзОВ КНІФ Композит в цих документах нанесені до вересня 2011р. Встановити абсолютний час нанесення відтисків печатки ТзОВ Композит та ТзОВ Італія-Джин-Груп в ОСОБА_5 №8.3 (загально будівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт та в Довідці про вартість виконаних підрядних робіт від грудня 2010 року та від листопада 2011р. не видається можливим через відсутність науково-обгрунтованої методики з такого виду досліджень.

Відтак, з наведеного вбачається, що висновком №1835/1836 криміналістичної експертизи з дослідження друкарських форм за матеріалами господарської справи №914/2137/14 встановлено, що як в довідках так і в ОСОБА_5 №8.3 (загально будівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт від грудня 2010р. та від листопада 2011 року, фактів фальсифікації даних документів не встановлено.

ОСОБА_6 № 8.3 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2010р. та за листопад 2011р., судом зясовано, що у графі найменування робіт і витрат, зокрема, включено Припливно-витяжна установка з рекуператором 9450 м.куб/год VBW Engineering BS-5-(25)- Р ПВ1, припливно-витяжна установка з рекуператором 5460 мкуб/год VBW Engineering BS-3-(25)- Р ПВ11, припливно-витяжна установка з рекуператором 13440 мкуб/год VBW Engineering BS-6-(25)- Р ПВ7, автоматика для керування припливною установкою ПВ1, автоматика для керування припливною установкою ПВ 11, автоматика для керування припливною установкою ПВ 7 на загальну суму із ПДВ 530 385,60грн.

Протоколом погодження змін до проекту від 30.07.2008р. який, зокрема, підписано представниками ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп", сторони погодили, що з метою економії коштів на транзити труб опалювання, на транзити труб вентиляційних, коштів на утеплення центральної вентиляційної шахти, коштів на вогнезахист коробів у вентшахтах, здешевлення монтажу обладнання (рекуператорів) приймаються наступні зміни до проекту в частині вентиляції фабрики(І фаза). Влаштування рекуператорів в приміщенні цеху ІІ поверху біля теплопункту із влаштуванням забору повітря із внутрішнього подвіря та викидом відпрацьованого повітря в межах поверху на фасадну частину фабрики.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до накладної на відвантаження №МЦВВ-11-23 від 20.10.2008р. ТзОВ КНІФ Композит придбані Припливно-витяжна установка з рекуператором 9450 м. куб/год VBW Engineering BS-5-(25)- Р ПВ1 та автоматика для керування припливною установкою ПВ1.

Проте, докази у підтвердження передачі обладнання зазначеного у спірному ОСОБА_6 за грудень 2010 року, зокрема, транспортні накладні, постановка на баланс, зняття з балансу саме у 2011р. у матеріалах справи відсутні, а сторонами не подані.

При цьому, як вбачається із змісту пояснень працівників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" (т. 3 а.с. 89-92) вентиляційні установки, без посилання на їх ідентифікацію, знаходяться на території підприємства відповідача з кінця 2010р. та зазначено, що дані установки переміщались з одних приміщень у інші.

Таким чином, покликання відповідача (скаржника у справі) на те, що у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" не було можливості і потреби залучати обладнання (спірні вентиляційні установки) до обєкту по Договору підряду (№02-09/2007 від 06.09.2007р.) у листопаді 2011р. є безпідставними, оскільки спірні вентиляційні установки у ТзОВ "Італія-Джинс-Груп" були у 2010р., а тому ОСОБА_6 №8.3. складений у грудні 2010р. є тим документом, що дані обставини підтверджує, а також підтверджує і вартість та заборгованість у розмірі 530 385,60грн., яку просить стягнути позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Італія-Джинс-Груп" подало заяву про застосування строків позовної давності та просить відмовити у позові у звязку із тим, що поставка товару, за який позивач вимагає оплату відбулась не у листопаді 2011р., а раніше до 01.01.2011р., тобто більше 3-ох років до звернення позивача до суду.

Позивач, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю комерційна науково-інженерна фірма "Композит", звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою 17.06.2014 року (вхідний номер канцелярії господарського суду Львівської області № 2213 від 17.06.2014р., т. 1 а.с. 14-20).

З огляду на викладене, в сукупності, щодо твердження скаржника про безпідставність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що строк позовної давності було перервано внаслідок підписання Сторонами довідки про вартість виконаних підрядних робіт та ОСОБА_6 № 8.3. приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011 року ідентичний по змісту із ОСОБА_6 за грудень 2010 року, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за необхідне врахувати наступне.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом норми про позовну давність поширюються на всі цивільні правовідносини, у тому числі й на ті, що виникли за участі держави та її адміністративно-територіальних утворень як суб'єктів цивільних прав.

У відповідності до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В цьому сенсі діями по визнанню боргу є дії боржника безпосередньо по відношенню до кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звірки розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

З матеріалів справи встановлено, що сторонами у справі складено та підписано довідку про вартість виконаних підрядних робіт та ОСОБА_6 №8.3 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011р., ідентичний по змісту із ОСОБА_6 за грудень 2010р., яким, підписавши даний документ, відповідач фактично визнав та підтвердив наявність заборгованості у розмірі 530 385,60грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що враховуючи момент звернення позивача із позовом у даній справі (17.06.2014 року) та підписання сторонами довідки про вартість виконаних підрядних робіт та ОСОБА_6 №8.3 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011р., що ідентичний по змісту із ОСОБА_6 за грудень 2010р., мало місце переривання строку позовної давності, а тому позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності і підстав для відмови у позові з підстав пропуску строків позовної давності немає.

Перевіряючи підставність звернення ТзОВ КНІФ Композит до суду із позовом про стягнення з ТзОВ "Італія-Джинс-Груп" заборгованості у розмірі 530 385,00 грн. на підставі ОСОБА_6 №8.3 (загально будівельні р п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Водночас, статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до вимог ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За умовами ч.1 ст. 839, ч.1 ст. 879, ст. 854 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно із ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За умовами ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно до вимог ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З огляду на викладене та враховуючи документальні докази у справі в їх сукупності, колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання умов укладеної між сторонами Угоди Виконавцем, зокрема, виставлено до оплати ОСОБА_6 №8.3 (загально будівельні роботи п.п. 3.3.) приймання виконаних будівельних робіт на суму 530 385,60 грн., який сторонами складено та підписано без будь-яких заперечень чи зауважень. Проте, із змісту ОСОБА_6 не вбачається факту виконання робіт, зазначених в ОСОБА_6 в сумі 530 385,60грн., хоча з цих коштів вартість матеріалів склала 441 988,00 грн.

Разом з тим, ОСОБА_6 № 8.3 (загальнобудівельні роботи п.п.3.3) приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011 року на суму 530 385,60 грн. містить інформацію про кількість закуплених матеріалів (комплектаційних виробів), хоча і не містить інформацію про фактично виконані роботи. Водночас, зміст ОСОБА_6 свідчить, що такі матеріали були прийняті відповідачем без зауважень у власність, оскільки жодних погоджених сторонами домовленостей про отримання цього майна на зберігання відповідачем сторонами суду не подано.

Поряд з цим, судом враховано, що весь комплекс робіт згідно укладеної між сторонами Угоди позивачем виконаний ще не був. Виконання робіт згідно Угоди №02-09/2007р від 06.09.2007 року, відбувалось згідно ТЕО Ш-02-07/2005 К, у якому опалювання та вентиляція виділено у окремий том та передбачено розділом у кошторисній документації, локальним кошторисом 2-1-11 на вентиляцію, технічними вимогами Державної інспекції з енергозбереження (теруправління по Львівській області) за № 18-13/227 від 07.04.2008р., якими закріплено необхідність встановлення рекуператорів для припливно- витяжних установок. Та відповідно до протоколу погодження змін до проекту від 30.07.2008р., який є результатом імплементації Сторонами Угоди Технічних вимог Державної інспекції з енергозбереження (теруправління по Львівській області) за № 18-13/227 від 07.04.2008 р., приписано встановлення систем рециркуляції повітря.

При цьому, враховуючи вказівки, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 03.02.2015 року та оцінюючи документальні докази у справі в їх сукупності колегією суддів встановлено, що Декларацією про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція фабрики спортінвентарю в с.Дубина Сколівського району Львівської області під потреби фабрики з пошиття джинсових виробів код 1251 категорія ІІІ» (т. 2 а.с. 65-69) підтверджується здача в експлуатацію обєкта заг. площею 10834,26 м.кв. Проте, відповідно до умов укладеної між сторонами Угоди (п. 3.2.) на момент підписання угоди динамічна договірна ціна складає 41 148 125 тис.грн., хоча відповідно до ОСОБА_6 здачі - приймання виконаних робіт №№ 1-9(77 шт.) виконано роботи із залученням матеріалів на загальну суму 6 525 045,06 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено лише певний етап виконаних робіт від повного обєму запланованих та погоджених сторонами, зокрема, Угодою № 02-09/2007 на виконання будівельних, ремонтно - реконструкційних, оздоблювальних робіт (послуг) та додатками до неї та те, що обєкт в частині виконаних робіт здано в експлуатацію.

Відтак, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 530 385,60 грн. заборгованості за обладнання, передане по ОСОБА_6 №8.3 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2011р., що ідентичний по змісту із ОСОБА_6 за грудень 2010р., що також підтверджується складеною та підписаною сторонами довідкою про вартість виконаних підрядних робіт. А відтак судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованого висновку господарського суду першої інстанції.

Разом з тим, щодо доводів викладених у відзиві на апеляційну скаргу в частині покликання позивача на те, що слід змінити рішення господарського суду Львівської області від 17.02.2016 року та стягнути з відповідача додатково 185 705,40 грн. втрат від інфляції та 47 778,30 грн. 3% річних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

В силу ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. При цьому, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що наведені позивачем доводи у відзиві на апеляційну скаргу не були предметом розгляду в суді першої інстанції та вважає, що такі в сукупності всіх документальних доказів у справі не спростовують обґрунтованого висновку господарського суду першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак, судова колегія звертає увагу на те, що позивач має право звернутись за захистом свого порушеного або оспорюваного права і охоронюваного законом інтересу у встановленому законодавством порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2016р. у справі № 914/2137/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Італія-Джинс-Груп" б/н від 03.03.2016 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 15.04.2016р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Орищин Г.В.