ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2016 р.Справа № 924/252/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин

до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницька область м. Нетішин

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Нетішин, Хмельницька область м. Нетішин

про стягнення 413282,94 грн. інфляційних втрат.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю №2 від 12.01.2016р.

ОСОБА_3 представник за довіреністю №3 від 12.01.2016р.

від третьої особи: ОСОБА_4 - представник за довіреністю №01-28/122 від 12.04.2016р.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 435421,08 грн., з яких: 413282,94 грн. - інфляційні втрати; 22138,14 грн. проценти за користування коштами.

Ухвалою суду від 29.03.2016р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути 435325,17 грн.

До початку розгляду справи позивачем подано заяву від 18.04.2016р. №56 про зменшення позовних вимог в частині нарахування процентів за користування коштами в розмірі 22043,14 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, зменшення позовних вимог приймається судом. Таким чином, предметом розгляду спору є стягнення 413282,94 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду №211 від 26.11.2013р. із змінами і доповненнями щодо оплати виконаних робіт. Повідомляє, що рішенням суду по справі №924/792/14 від 14.07.2014р. стягнуто з відповідача суму боргу в розмірі 1765774,67 грн. та 35315,49 грн. витрат по оплаті судового збору. Зазначене рішення про стягнення 1765774,67 грн. частково скасовано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885,00 грн.

Вказує, що у звязку з порушенням виконавчим комітетом Нетішинської міської ради термінів виконання грошових зобовязань по договору №211 від 26.11.2013р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 587345,31 грн., з яких: 379066,58 грн. інфляційні втрати, 50629,14 грн. 3% річних та 157649,59 грн. - пеня (за період з 04.01.2014р. по 30.11.2014р.). Повідомляє, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 даний позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 50629,14 грн. 3% річних, 345168,18 грн. інфляційних втрат, 151056,65 грн. пені та 10937,08 грн. витрат по оплаті судового збору.

Зазначає, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. рішення від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 змінено в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового збору. Стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "ДАМАС і КО" 50160,41 грн. 3% річних, 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені та 10815,55 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті рішення залишено без змін.

Позивач стверджує, що станом на 01.12.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем становила 1166985,73 грн., яка була сплачена згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за час прострочення виконання грошового зобовязання до повного погашення заборгованості заявлено до стягнення інфляційні нарахування в розмірі 413282,94 грн. за період з 01.12.2014р. по 31.12.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві від 12.04.2016р. проти позову заперечує. Зазначає, що позивачем не дотримано порядок досудового врегулювання спору, визначений ст. ст. 5, 6 ГПК України. Оскільки ТОВ "ДАМАС і КО" не звертався із вимогою про сплату інфляційних втрат та 3% річних у звязку з невиконанням умов договору підряду, відповідач вважає, що позивач не набув права звернення до суду із позовом про стягнення заявленої суми.

Також вказує, що на момент подачі позову між сторонами був відсутній предмет спору, оскільки станом на 01.01.2016р. зобовязання за договором підряду перед ТОВ "ДАМАС і КО" виконавчим комітетом міської ради виконані в повному обсязі, про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідач зазначає, що за порушення виконання зобовязань за договором підряду, укладеного між сторонами, з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "ДАМАС і КО" стягнуто 50160,41 грн. 3% річних; 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені, тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи в судовому засіданні та у письмовому поясненні від 19.04.2016р. повідомляє, що виконавчий комітет Нетішинської міської ради є головним розпорядником коштів місцевого бюджету і обслуговується в управлінні Казначейства відповідно до умов договору про розрахунково-касове обслуговування від 06.01.2015р. №02-58/6. Зазначає, що Управлінням Державної казначейської служби України у місті Нетішин здійснюється розрахунково-касове обслуговування Нетішинської міської ради із дотриманням норм бюджетного законодавства. При цьому, орган казначейства, як територіальний орган виконавчої влади не наділений повноваженнями втручатися у договірні відносини установ (розпорядників чи одержувачів бюджетних коштів).

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" та стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради 1765774,67 грн. боргу по договору підряду №211 від 26.11.2013р., 35315,49грн. витрат по оплаті судового збору.

Зазначеним рішенням було встановлено таке.

26.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (підрядник) та виконавчим комітетом Нетішинської міської Ради (замовник) укладено договір підряду №211, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, виконати роботи "Центр надання адміністративних послуг по пр-т Курчатова,1 в м.Нетішин Хмельницької області - реконструкція". Роботи виконувати із залученням власних людських та матеріально-технічних ресурсів.

Згідно п.п.1.2, 1.3 договору підряду №211, замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи у строки та на умовах цього договору, згідно з актом - приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3. Зазначені у п. 1.1. види робіт проводяться у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації. Проектно-кошторисна документація є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору підряду №211, договірна ціна робіт по договору визначена за результатами проведення процедури у одного учасника за державні кошти (протокол № 2 від 12.11.2013 року) та розрахована відповідно до державних будівельних норм. Договірна ціна є невід'ємною частиною договору (додаток №1). Договірна ціна на момент підписання договору складає 2322700,00грн. Вартість робіт за погодженням сторін може уточнюватись шляхом укладання додаткових угод в разі: зміни об'ємів та складу робіт; прийняття нових законодавчих та нормативних актів, що впливають на вартість робіт; зупинки робіт по рішенню замовника та з форс-мажорних обставин.

28.11.2013р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору підряду №211 від 26.11.2013р.

Згідно з п.2 додаткової угоди, вартість (договірна ціна) доручених підряднику на 2013 рік робіт, на момент підписання даної угоди складає 2322700грн., в т.ч. ПДВ 387116,67грн.

Рішенням встановлено, що на виконання умов договору позивач ТОВ "ДАМАС і КО" свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме здійснив будівельні роботи з реконструкції Центру надання адміністративних послуг по пр-т. Курчатова, 1 в м. Нетішин, Хмельницької області на загальну суму 2233105,00грн. в період з 26.11.2013 по 20.12.2013 року. Об'єм та вартість робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КТ-2в, зокрема: № 1 за листопад 2013 року на суму 151534,80грн.; № 2 за листопад 2013 року на суму 284048,20грн.; № 3 за грудень 2013 року на суму 1242890,40грн.; № 4 за грудень 2013 року на суму 31578,00грн.; № 5 за грудень 2013 року на суму 31813,20грн.; № 6 за грудень 2013 року на суму 79970,40грн.; № 7 за грудень 2013 року на суму 161391,60грн.; № 8 за грудень 2013 року на суму 31746,00грн.; № 9 за грудень 2013року на суму 76254,00грн.; № 10 за грудень 2013року на суму 107630,40грн.; № 11 за грудень 2013року на суму 16551,60грн.; № 12 за грудень 2013року на суму 17696,40грн.

Відповідно до звітів (банківських виписок) наданих ПАТ КБ Приватбанк за період з 09.12.2013 по 27.05.2014 по дебетових та кредитових оборотах по рахунку № 8163 відкритому в ХФ ПАТ КБ "Приватбанк" для ТОВ "ДАМАС і Ко" від виконкому Нетішинської міської ради надійшли кошти за виконані роботи з реконструкції Центру надання адміністративних послуг по пр-т Курчатова, 1 в м. Нетішин, Хмельницької області на загальну суму 435583,00 грн., з яких: 09.12.2013 в сумі 10000,00 грн.; 11.12.2013 в сумі 1000,00 грн.; 23.12.2013 в сумі 6314,41 грн.; 27.12.2013 в сумі 40000,00 грн.; 27.05.2014 в сумі 284048,20 грн.; 27.05.2014 в сумі 85220,39 грн.

Шепетівською обєднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію обсягів кредиторської заборгованості за капітальними видатками виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за результатами якої складено акт № 3-35/22 від 28.04.2014 року, розділом 4 якого встановлено, в порушення вимог п. 1. п. 2 ст. 48 Бюджетного кодексу України, п. 2.1 вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 ВК Нетішинської міської ради у грудні 2013 року взято зобовязання за КФКВ 010116 „Органи місцевого самоврядування КЕКВ 3142 „Реконструкція та реставрація інших обєктів понад встановлені кошторисом на 2013 рік бюджетні асигнування на загальну суму 1797522 грн., що призвело до утворення не бюджетної заборгованості на дану суму на 01.01.2014 року. Станом на момент завершення ревізії не бюджетна заборгованість становить 1765776 грн. (1797522 грн. 31746 грн.).

Враховуючи зазначене, рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 позовні вимоги ТОВ "Дамас і Ко" про стягнення з виконавчого комітету Нетішинської міської ради 1765774,67 грн. боргу по договору підряду №211 від 26.11.2013р. було задоволено.

Однак, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у справі №924/792/14 про задоволення позову та стягнення 1765774, 67 грн. скасовано частково. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20 885 грн. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" задовольнити частково. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а код ЄДРПОУ 37596,67 грн. основного боргу. В частині стягнення 20885 грн. основного боргу відмовити. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а ) 34897,80 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) до Державного бюджету України 17448,90 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.".

При цьому, відмовляючи у позові про стягнення 20885 грн., суд апеляційної інстанції посилається на висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015 р. з якого вбачається, що обсяг виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) відповідає обсягам робіт визначеним кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) не відповідає в повному обсязі кошторисній вартості та перевищує її в розмірі 20885 грн. в прямих витратах. Встановлена невідповідність кошторисної вартості, виникла внаслідок застосування підрядником завищених розцінок вартості одиничних показників.

У звязку з порушенням виконавчим комітетом Нетішинської міської ради термінів виконання грошових зобовязань по договору №211 від 26.11.2013р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 587345,31 грн., з яких: 379066,58 грн. інфляційні втрати, 50629,14 грн. 3% річних та 157649,59 грн. - пеня (за період з 04.01.2014р. по 30.11.2014р.).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 даний позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 50629,14 грн. 3% річних, 345168,18 грн. інфляційних втрат, 151056,65 грн. пені та 10937,08 грн. витрат по оплаті судового збору.

Зазначеним рішенням встановлено, що відповідно до інформації Управління Державної казначейської служби України у м. Нетішин на виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 30.07.2014р. по справі №924/792/14 меморіальними ордерами з призначенням платежу "стягнення заборгованості згідно наказу господарського суду №924/792/14" перераховано на рахунок позивача 650860,13грн., а саме: 26.09.2014р. - 10000грн., 29.09.2014р. - 7698грн., 06.10.2014р. - 2302грн., 08.10.2014р. - 23210грн., 09.10.2014р. - 6789,33грн., 21.10.2014р. - 52898,86грн., 23.10.2014р. - 100000грн., 27.10.2014р. - 92000грн., 30.10.2014р. - 150000грн., 04.11.2014р. - 51631,58грн., 10.11.2014р. - 81373,49грн., 02.12.2014р. - 22958,40грн., 08.12.2014р. - 50000грн.

Згідно меморіальних ордерів з призначенням платежу "стягнення судового збору згідно наказу господарського суду №924/792/14" Управлінням Державної казначейської служби України у м. Нетішин перераховано на рахунок позивача 35315,49грн., а саме: 26.08.2014р. - 110,22грн., 28.08.2014р. - 15000грн., 11.11.2014р. - 12859,70грн., 17.11.2014р. - 7345,48грн., 24.11.2014р. - 0,09грн.

Судом зважаючи на граничні строки оплати виконаних робіт, дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень та меморіальних ордерів в ході виконання наказу господарського суду здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, у звязку з чим позов ТОВ "Дамас і Ко" було задоволено частково.

При цьому, приймаючи рішення від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14, суд посилався на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 про задоволення позову ТОВ "Дамас і Ко" до виконавчого комітету Нетішинської міської ради про стягнення 1765774,67 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. рішення від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 змінено в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового збору. Стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "ДАМАС і КО" 50160,41 грн. 3% річних, 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені та 10815,55 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви. В решті рішення залишено без змін.

При прийнятті постанови від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 колегією суддів була врахована постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., якою було частково скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 та прийнято у частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885,00 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі №924/792/14 (висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015), уточнені розрахунки сторін, а також, зважаючи на дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень, а також дати зарахування коштів на рахунок позивача суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про правомірність стягнення з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "Дамас і Ко" 50160,41 грн. 3% річних, 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені та 10815,55 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається із постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 станом на 30.11.2014р. у виконавчого комітету Нетішинської міської ради перед ТОВ "ДАМАС і КО" існував борг в розмірі 1166985,74 грн.

Сума боргу в розмірі 1166985,74 грн. була сплачена відповідачем згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн.

При цьому, як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків за період з 26.11.2013р. по 31.12.2015р. зазначені суми були зараховані в рахунок оплати боргу в наступні строки: 22958,40 грн. 02.12.2014р.; 50000,00 грн. 08.12.2014р.; 150113,95 грн. 20.12.2014р.; 665999,39 грн. 21.07.2015р.; 277914,00 грн. 28.12.2015р. Акт звірки підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, звернувся з позовом про стягнення з відповідача 413282,94 грн. інфляційних втрат.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін виникли на підставі договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., якою скасовано частково рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у справі №924/792/14 було встановлено факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором №211 від 26.11.2013р. в розмірі 1744889,67 грн.

Як вбачається із постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 станом на 30.11.2014р. у виконавчого комітету Нетішинської міської ради перед ТОВ "ДАМАС і КО" існував борг в розмірі 1166985,74 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи слідує, що сума боргу в розмірі 1166985,74 грн. була сплачена відповідачем згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн.

При цьому, як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків за період з 26.11.2013р. по 31.12.2015р. зазначені суми були зараховані на рахунок позивача в наступні строки: 22958,40 грн. 02.12.2014р.; 50000,00 грн. 08.12.2014р.; 150113,95 грн. 20.12.2014р.; 665999,39 грн. 21.07.2015р.; 277914,00 грн. 28.12.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 202-205 ГК України, ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Як визначено абз. 2, 3 п. 7.1. постанови Пленуму ВГС України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань до моменту повного виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

З огляду на зазначене, безпідставним є твердження відповідача про відсутність підстав у позивача для звернення з даним позовом, оскільки на момент подання позову у відповідача були відсутні грошові зобовязання перед позивачем.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1. вказаної постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013р. інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленій у постановах від 08.11.2010 у справі № 4/719, від 15.11.2010 у справі № 4/720, від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11.

Згідно листа Верховного Суду України „Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997р. №62-97р., відповідно до якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Судом враховується, що нарахування інфляційних втрат можливе лише на суму простроченої заборгованості, яка існувала не менше як за один місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється, виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день базового місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Даної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України по аналогічних справах щодо періоду нарахування інфляційних (постанови від 10.02.2014р. по справі №924/917/14, від 20.02.2013р. по справі №16/5025/1011/12).

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 413282,94 грн., а саме: 34320,82 грн. за грудень 2014р. із заборгованості 1144027,33 грн.; 370958,20 грн. за період з січня по липень 2015р. із заборгованості 943913,99 грн.; 8003,92 грн. за період з серпня по грудень 2015р. із заборгованості 277913,99 грн.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем невірно визначено суму заборгованості в розмірі 1144027,33 грн. для нарахування інфляційних втрат за грудень 2014р., оскільки на кінець місяця існувала заборгованість в розмірі 943913,38 грн. При цьому, зазначена заборгованість проіснувала до 21.07.2015р.

Також позивачем помилково здійснено нарахування інфляційних втрат за грудень 2015р., оскільки заборгованість у грудні тривала неповний місяць.

Разом з тим, зазначене не вплинуло на розмір суми інфляційних втрат, заявленої до стягнення.

Суд здійснивши розрахунок інфляційних втрат за допомогою програмного забезпечення „Інформаційно-пошукова система „Законодавство встановив, що правомірним є нарахування 427264,27 грн. інфляційних втрат, а саме:

- 424085,13 грн. за період з грудня 2014р. по червень 2015р. із заборгованості 943913,38 грн.;

- 3179,14 грн. за період з липня 2015р. по листопад 2015р. із заборгованості 277913,99 грн.

Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення меншу суму, до стягнення підлягають інфляційні втрати в розмірі 413282,94 грн.

З приводу посилання відповідача на те, що позивачем не було дотримано порядок досудового врегулювання спору, у звязку з чим вважає, що ТОВ "ДАМАС і КО" не набуло права звернення до суду із позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає таке.

Пунктом 1.8. постанови Пленуму ВГС України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. визначено, що попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, твердження відповідача про недотримання позивачем порядку досудового врегулювання спору є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню в повному розмірі.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, Хмельницька область м. Нетішин за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Нетішин, Хмельницька область м. Нетішин про стягнення 413282,94 грн. інфляційних втрат задовольнити.

Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області (Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" (Хмельницька область, м. Нетішин, пр-т Незалежності, 2а, а/с 484, ) 413282,94 грн. (чотириста тринадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 94 коп.) інфляційних втрат, 6199,24 грн. (шість тисяч сто девяносто девять гривень 24 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 20.04.2016р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, товариство з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" (30100, Хмельницька область, м.Нетішин, пр-т. Незалежності, 2а).

3 - відповідачу, виконавчий комітет Нетішинської міської ради (30100, Хмельницька область, м.Нетішин, вул. Шевченка, 1).

4 - третя особа, Управління державної казначейської служби у місті Нетішин. (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 22 ).