УХВАЛА

13.04.2016Справа № 5011-71/10472-2012

За скаргою Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос"

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В.

у справі № 5011-71/10472-2012

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос"

2) Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос"

про стягнення в розмірі 21 284 349,55 грн.

Головуючий суддя: Нечай О.В.

судді: Бондарчук В.В.

Марченко О.В.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: Оборський Я.В., за довіреністю

від боржника - 1: не з'явився

від боржника - 2 (заявника): Боліщук Р.А., за довіреністю

від ДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду м. Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" та Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" про стягнення 21 284 349,55 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 28.11.2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволено повністю, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" та Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 010/03-022/032 від 26.04.2007 р., кредитними договорами № 010/03-022/032/012 від 04.02.2008 р. та № 010/03-022/032-1 від 26.04.2007 р. у загальній сумі, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.07.2012 р. складає 21 284 349 грн. 55 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 64 380 грн. 00 коп.

15.03.2013 господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання рішення у справі № 5011-71/10472-2012.

29.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" було подано скаргу на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.02.2016 розгляд скарги було призначено на 16.03.2016.

У судове засідання 16.03.2016 представник стягувача з'явився.

У судове засідання 16.03.2016 представник боржника-1 не з'явився.

У судове засідання 16.03.2016 представник боржника-2 (заявника) з'явився.

У судове засідання 16.03.2016 представник ДВС не з'явився.

Враховуючи те, що представники боржника-1 та ДВС у судове засідання 16.03.2016 не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням ДВС вимог ухвали господарського суду міста Києва від 29.02.2016 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд скарги було відкладено на 13.04.2016.

05.04.2016 до господарського суду міста Києва від господарського суду Херсонської області надійшла витребувана ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2016 інформація.

12.04.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником скаржника було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

13.04.2016 у судове засідання представник скаржника з'явився, вимоги, викладені у скарзі, підтримав.

Представник стягувача у судове засідання 13.04.2016 з'явився, проти задоволення скарги заперечував.

Представники боржника - 1 та ДВС у судове засідання 13.04.2016 не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 13.04.2016 скаргу Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В., суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Мотивуючи свою скаргу на дії органів ДВС ПрАТ "Автомобільна група "Віпос" зазначає суду про те, що державним виконавцем було порушено приписи чинного законодавства України при винесенні постанови про арешт коштів скаржника.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 01.04.2014 було порушено справу № 923/98/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний завод «Віпос».

Зазначеною ухвалою господарського суду Херсонської області було також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим заборонено органам стягнення здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави та заборонено боржнику виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторієм на задоволення вимог кредиторів є зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2014 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 44812671 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва № 5011-71/10472-2012 від 15.03.2013.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.09.2015 було введено процедуру санації боржника - ТОВ «Автомобільний завод «Віпос», строком на шість місяців.

19.01.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко Інною Віталіївною було винесено постанову про арешт коштів Приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «Віпос».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2 - 5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Відповідно до наказу господарського суду міста Києва від 15.03.2013 № 5011-71/10472-2012 боржниками є Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" та Приватне акціонерне товариство "Автомобільна група "Віпос", стягнення заборгованості з яких на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" повинно відбуватись солідарно, про що зазначено у наказі.

Проте відносно одного з боржників, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" було порушено справу про банкрутство, в зв'язку з чим державним виконавцем було зупинено виконавче провадження № 44812671 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва № 5011-71/10472-2012 від 15.03.2013, оскільки вищезазначеними нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зупинення всього виконавчого провадження, а не зупинення виконавчого провадження лише в частині одного з боржників, відносно якого порушено справу про банкрутство, в разі солідарного стягнення та наявності декількох боржників в одному виконавчому провадженні.

В свою чергу, під час винесення державним виконавцем спірної постанови про арешт коштів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний завод "Віпос" перебувало у стадії санації, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, відтак підстав для поновлення виконавчого провадження у державного виконавця не було та відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні правові підстави для вчинення виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що всупереч приписам закону, державний виконавець при зупиненому виконавчому провадженні № 44812671 з виконання наказу господарського суду міста Києва № 5011-71/10472-2012 від 15.03.2013, а не, як зазначає стягувач, в частині одного боржника (інше б суперечило нормам Закону України «Про виконавче провадження») виніс постанову про арешт коштів боржника, відносно якого не порушено справу про банкрутство.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. від 19.01.2016 у виконавчому провадженні № 44812671 про арешт коштів боржника підлягає визнанню недійсною.

Керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Автомобільна група "Віпос" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В. задовольнити.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 19.01.2016 у виконавчому провадженні № 44812671.

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Онопрієнко І.В. про арешт коштів боржника від 19.01.2016 у виконавчому провадженні № 44812671.

Головуючий суддя Нечай О.В.

Суддя Бондарчук В.В.

Суддя Марченко О.В.

о .