ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"11" квітня 2016 р. Справа № 911/772/16

за позовом комунального підприємства Житлово-комунальний центр, м. Славутич,

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Славутич

про стягнення 3529,31 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, уповноважений, довіреність від 24.03.2016 № 693;

від відповідача: не зявились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - комунальне підприємство Житлово-комунальний центр звернувся до господарського суду Київської області з позовом № 473 від 01.03.2016 до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 3529,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 16-А від 17.02.2014, згідно якого відповідач отримав у тимчасове платне користування приміщення та зобовязався сплачувати орендну плату. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.04.2014 сторони домовились про дострокове припинення договору. Водночас, орендар суму орендної плати за період дії договору у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 3529,31 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2016р. порушено провадження у справі № 911/772/16 та призначено її до розгляду на 28.03.2016р.

Ухвалою від 28.03.2016р. розгляд справи відкладено на 11.04.2016р.

В судових засіданнях 28.03.2016р. та 11.04.2016р. представник позивача надав свої пояснення та додаткові докази. Відповідач в судові засідання не зявився, відзив на позов та витребувані ухвалами суду документи не подав. Як свідчать залучені до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідач був належним чином завчасно повідомлений судом про дату, час та місце проведення судових засідань.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За таких обставин, відповідно до права суду, наданого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для розгляду спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Розглянувши позов комунального підприємства Житлово-комунальний центр, м. Славутич (далі по тексту КП «ЖКЦ»), до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Славутич (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1Ю.), вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

17.02.2014 між КП «ЖКЦ» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 16-А, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5., 1.6. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме: нежитлові підвальні приміщення, розташовані у житловому будинку, інженерні мережі та комунікації, що є їх невідємною частиною (надалі обєкт) і знаходяться на балансі орендодавця. Адреса: Київська область, м. Славутич, Бакинський квартал б. 1. Орендована площа складає всього 59,20 кв.м. Передане в оренду згідно з цим договором майно буде використовуватись для розміщення магазину з продажу тканин та розміщення в магазині з продажу тканин ательє по пошиву та ремонту одежі. Обєкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Славутича і знаходиться на балансі КП «ЖКЦ».

Відповідно до п.п. 3.2., 3.4. орендна плата визначається на підставі «Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича» та за перший (базовий) місяць оренди лютий 2014 року становить 2951,00 грн. з ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць фіксується в договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що публікується в поточному місяці. Орендна плата (з урахуванням податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення грошових коштів в касу орендодавця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки обумовлене договором майно належить до комунальної власності, то спірні правовідносини сторін регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним по щодо майнових відносин між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про оренду державного та комунального майна передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, вбачається, що орендодавець належним чином виконав свої зобовязання з передачі майна орендарю, про що сторонами складено Акт прийняття-передачі майна від 17.02.2014р. (копія залучена до матеріалів справи), за яким орендодавець передав, а орендар прийняв обумовлене договором приміщення площею 59,20 кв.м.

Орендар звернувся до орендодавця із заявою від 28.04.2014р. про дострокове припинення договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.04.2014р. сторони домовились про дострокове припинення договору з 30.04.2014р.

30.04.2014р сторонами було підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого орендар повернув, а орендодавець прийняв орендоване майно. Сторони зафіксували, що претензій одна до одної не мають.

Відтак, суд встановив, що договір оренди № 16-А від 17.02.2014 припинився 30.04.2014р.

Відповідно до актів здачі-прийняття робіт № ОУ-0000797, № ОУ-0001129 за березень та квітень 2014 року відповідно, сума орендної плати за вказаний період склала 6002,75 грн. Вказані акти підписані обома сторонами, та їх копії містяться в матеріалах справи.

Так, орендар суму орендної плати у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 3590,13 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами, що містяться в матеріалах справи.

Вказану суму заборгованості сторони зафіксували в акті звірки взаєморозрахунків, складеному станом на 30.06.2015р., копія якого залучена до матеріалів справи.

Крім того, орендар визнав наявність у нього заборгованості у листі про дострокове припинення договору та у гарантійному листі № 7 від 30.04.2015р.

Позивач звертався до відповідача з претензіями № 1528 від 07.07.2015р. та № 47 від 06.01.2016р. в яких просив погасити існуючу заборгованість.

Відповідачем платіжним дорученням від 07.10.2015р. № 5835091SV було перераховано позивачу 195,00 грн. в погашення боргу по орендній платі. Суд звертає увагу на те, що в призначенні платежу платіжного доручення відповідачем було зазначено два договори - №16-А від 17.02.2014р., який є підставою поданого позову, та інший договір - №60-А від 14.09.2011р., який не є предметом розгляду у даній справі.

Тож, частину коштів, що були сплачені відповідно до платіжного доручення від 07.10.2015р. відповідач зарахував в рахунок погашення заборгованості за договором №60-А від 14.09.2011р., яка становила 134,18 грн., що вбачається з поданої позивачем копії Акту звірки від 30.06.2015р.

Інша частина коштів в сумі 195,00 134,18 = 60,82 грн. позивачем була зарахована в рахунок погашення заборгованості за спірним договором 16-А від 17.02.2014р.

Відтак, документально підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем за договором №16-А оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 17.02.2014р., строк оплати якої настав, становить 3590,13 60,82 = 3529,31 грн.

Суд зазначає, що в ухвалах суду про порушення провадження у справі від 11.03.2016р. та про відкладення розгляду справи від 28.03.2016р. суд пропонував відповідачу надати відзив на позов із документальним обґрунтуванням його доводів, зобовязував відповідача подати докази сплати боргу, проте відповідач ані відзиву, ані доказів сплати суду не надав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.

Таким чином, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи подані позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню повністю, та приймає рішення про стягнення з відповідача 3529,31 грн. основного боргу.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача, як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07101, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1)

на користь комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» (07100, Київська обл., м. Славутич, Київський квартал, буд. 14, ідентифікаційний код 32631821)

3529,31 грн. (три тисячі пятсот двадцять девять гривень тридцять одну копійку) основного боргу

1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 18.04.2016р.

Суддя О.В. Конюх