ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21.04.2016 Справа № 907/139/15

Суддя господарського суду В.В. Мокану,

розглянувши матеріали за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Луцька картонно паперова фабрика, м. Луцьк № 935/03 від 17.12.2015 на бездіяльність державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 року

по справі № 907/139/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика, м. Луцьк

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття, с. Павшино Мукачівського району

про стягнення суми 307634 грн. 90 коп., в т.ч. 226143 грн. 17 коп. заборгованості по оплаті товару згідно договору купівлі продажу № 3 від 01.01.2014 року, 46214 грн. 32 коп. штрафу та 35277 грн. 41 коп. пені,

за участю представників:

скаржника (стягувача, позивача) не брав участі

боржника (відповідача) не брав участі

органу ДВС ОСОБА_1, доручення № 4-83/16 від 10.03.2016 року

встановив:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 09.04.2015 року по справі № 907/139/15 задоволено частково позов товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика, м. Луцьк до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття, с. Павшино Мукачівського району, присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття суму 306734 грн. 84 коп., в т.ч. в т.ч. 226143 грн. 17 коп. заборгованості по оплаті товару згідно договору купівлі продажу № 3 від 01.01.2014 року, 45314 грн. 26 коп. штрафу та 35277 грн. 41 коп. пені, а також суму 6134 грн. 70 коп. на відшкодування витрат по сплаті удового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 рішення господарського суду Закарпатської області від 09.04.2015 скасовано в частині стягнення суми 485,62 грн. пені, в цій частині прийнято нове рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика суми 34791,79 грн. пені. В решті рішення господарського суду Закарпатської області від 09.04.2015 залишено без змін, присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття на користь

товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика суму 4,92 грн. за подання апеляційної скарги; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття суму 6142,85 грн. за подання позовної заяви.

03.07.2015 року господарським судом Закарпатської області видано накази на примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 по справі № 907/139/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015 року касаційну скаргу ТОВ „Луцька картонно паперова фабрика залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 без змін.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2015 року відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття про розстрочку виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 09.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.12.2015 року повернуто без розгляду скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика на бездіяльність головного державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 по справі № 907/139/15.

24.12.2015 року на адресу господарського суду Закарпатської області повторно надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика від 17.12.2015 року на бездіяльність головного державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні наказів господарського суду від 03.07.2015 по справі № 907/139/15, якою позивач просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року по справі № 907/139/15 та зобовязати головного державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції усунути допущені порушення прав та законних інтересів позивача та вжити передбачених законодавством заходів з примусового виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року. Ухвалою від 25.12.2015 року вирішення питання про прийняття скарги до провадження відкладалось у звязку з перебуванням справи на розгляді Львівського апеляційного господарського суду. Ухвалою від 08.02.2016 скаргу призначено до розгляду.

В обґрунтування поданої скарги позивач посилається на те, що державним виконавцем було допущено ряд порушень Закону України „Про виконавче провадження.

Зокрема, наголошує, що державним виконавцем порушено ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження щодо не вжиття своєчасно та в повному обсязі заходів для якнайшвидшого і повного виконання рішення суду, оскільки рішення суду не виконується, стягнуті згідно рішення кошти на рахунок стягувача не надходять.

Покликається на порушення державним виконавцем положень п. 2 та ч. 4 ст. 52, п. 3 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження відповідно до яких стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, оскільки 09.10.2015 державним виконавцем винесено постанову про

арешт коштів боржника, однак, будь які подальші дії, спрямовані на звернення стягнення та накладення арешту на кошти боржника державним виконавцем не вжито, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази виставлення державним виконавцем платіжних вимог до банківських установ та вжиття інших заходів, спрямованих на арешт коштів боржника.

Зазначає про порушення державним виконавцем ч. 1 та ч. 5 ст. 52, ч. 1 ст. 66 Закону України „Про виконавче провадження, які зобовязують державного виконавця у разі відсутності у боржника коштів у повному обсязі, достатньому для покриття заборгованості, звернути стягнення на інше майно, належне такому боржникові та закріплене за ним, оскільки державним виконавцем при відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання наказів у справі № 907/139/15 винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проте, реальних заходів, спрямованих на арешт, вилучення майна боржника та його примусової реалізації державним виконавцем не здійснено; у матеріалах справи відсутні акти опису та арешту майна, та документи, що свідчать про перевірку майнового стану боржника, у звязку з чим, державним виконавцем порушені п. 8 ст. 52, п. 3 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження.

Наголошує, що державним виконавцем порушено п. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження, згідно з якими державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, оскільки через порушення вимог законодавства з боку державного виконавця та невжиття ним заходів, спрямованих на повне та своєчасне виконання судового рішення, істотно порушуються законні права та інтереси стягувача; стягувач несе суттєві матеріальні збитки, повязані із здорожчанням вартості сировини та інших витратних матеріалів.

Разом з тим, покликається стягувач і на порушення державним виконавцем вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, якою встановлено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Клопотанням від 21.04.2016 скаржник (стягувач) додатково зазначив про невжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації вже описаного та арештованого майна боржника, так як тільки 25.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання з метою встановлення початкової вартості описаного та арештованого майна боржника, та просить здійснити розгляд скарги без участі представника стягувача за наявними у справі матеріалами.

Представник органу ДВС в судовому засіданні проти задоволення вимог скарги заперечив. Зокрема, зазначає, що на виконанні РВ ДВС Мукачівського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 49705827 від 10.10.2015 року, до складу якого входять три виконавчі провадження, в т.ч. № 48776490 та № 48776559 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття на користь товариства з обмеженою відповідальністю Луцька картонно паперова фабрика суми 306249,22 грн. та 6142,85 грн. Вказані виконавчі провадження відкриті державним виконавцем 18.09.2015 року (накази надійшли на виконання 15.09.2015 року). Державним виконавцем 18.09.2015 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які зареєстровані в державному реєстрі речових прав. Вказані постанови надіслані сторонам виконавчого провадження супровідними листами від 18.09.2015 року. 09.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, виставлялись неодноразові платіжні вимоги щодо списання коштів з рахунків боржника, а саме, 17.11.2015 року,

30.12.2015 року, 01.02.2016 року, 04.03.2016 року, на підставі яких було проведено часткове списання коштів та частково погашено борг перед ТОВ Луцька картонно паперова фабрика. Станом на 10.03.2016 року залишок боргу складає 76935,31 грн. Згідно інформацій державних реєстрів за боржником зареєстровано 6 обєктів нерухомого майна, які знаходяться в іпотеці „Індекс Банк та ПАТ „Креді ОСОБА_2 та три транспортні засоби, стосовно яких державним виконавцем здійснено їх опис, складено відповідний акт опису й арешту майна боржника, а також у заставі ПАТ АБ „Південний перебуває готова продукція вартістю 2214691,68 грн. Інформує, що виконавче провадження № 48776559 про стягнення з ТОВ ВТП „Гофротара Закарпаття суми 6142,85 грн. закінчено 23.12.2015 року на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ „Про виконавче провадження у звязку з перерахуванням вказаної суми стягувачеві. Спростовуючи твердження скаржника про бездіяльність державного виконавця зазначає, що борг за рішенням суду складає суму 76935,31 грн., а вартість описаного та арештованого майна боржника значно перевищує цю суму.

Додатковими поясненнями від 21.04.2016 зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двохмісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа. З врахуванням наведеного стверджує, що виконавче провадження ВП № 48776490 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика заборгованості у розмірі 306249,22 грн. входить до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 49705827 від 10.10.2015 року, а враховуючи ту обставину, що останнє виконавче провадження до складу зведеного було приєднано 05.02.2016 року, то строк здійснення зведеного виконавчого провадження державним виконавцем не порушено.

Представник відповідача (боржника) в судових засіданнях по розгляду скарги участі не брав.

Розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Луцька картонно паперова фабрика на бездіяльність державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 року по справі № 907/139/15, заслухавши пояснення представника органу ДВС, дослідивши подані сторонами в обґрунтування своїх тверджень документи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.

15.09.2015 року на виконання районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції надійшли накази господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 у справі № 907/139/15 про стягнення з ТОВ ВТП „Гофротара-Закарпаття 306249,22 грн. боргу та 6142,85 грн. судового збору на користь ТзОВ „Луцька картонно паперова фабрика.

18.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 48776559 та ВП № 48776490. Боржнику надано час для добровільного виконання до 25.09.2015.

Копії зазначених постанов надіслані сторонам для відома та виконання листами № 4-504/15/3316 та 4-503/15/3318 від 18.09.2015.

18.09.2015 державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження та до органів та установ, що проводять

реєстрацію та перереєстрацію рухомого та нерухомого майна (Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району, Міськрайонного управління Держкомзему в м. Мукачево та Мукачівському районі, Мукачівської районної інспекції держтехнагляду) для відому та виконання листами № 4-503/15/3317 та 4-503/15/3319 від 18.09.2015.

У звязку з невиконанням боржником рішення суду у строк, наданий для самостійного виконання, та з врахуванням наданої на запит державного виконавця відповіді ДПС України від 29.09.2015 щодо наявності у боржника відкритих рахунків в банківських установах, 09.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ „Креді ОСОБА_2, ПАТ КБ „ПриватБанк, ПАТ АБ „Південний, ПАТ „ОТП ОСОБА_2 у межах суми 306249,22 грн.

Зазначена постанова згідно супровідного листа від 09.10.2015 року № 4-550/15/3463 державним виконавцем надіслана для виконання до ПАТ „Креді ОСОБА_2, ПАТ КБ „ПриватБанк, ПАТ АБ „Південний, ПАТ „ОТП ОСОБА_2 за вихідним № 4-550/15/3463.

10.10.2015 року виконавчі провадження ВП № 48776559 та ВП № 48776490 з примусового виконання наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 у справі № 907/139/15 приєднані до зведеного виконавчого провадження № 49705827.

17.11.2015 державним виконавцем згідно супровідних листів № 4-550/15/7483, № 4-550/15/7484 надіслані платіжні вимоги до боржника у ПАТ „Креді ОСОБА_2 та ПАТ АБ „Південний.

02.12.2015 державним виконавцем надіслано запит № 4-503/15/4122 до Міськрайонного управління Держкомзему в м. Мукачево та Мукачівському районі, Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району, відділу технічного нагляду, ОП і ПБ Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна

23.12.2015 закінчено виконавче провадження № 48776559 щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо торгівельного підприємства „Гофротара Закарпаття на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луцька картонно паперова фабрика суми 6142,85 грн. судового збору, оскільки вказана сума згідно платіжного доручення № 4495 перерахована стягувачеві повністю, про що державним виконавцем винесено постанову від 23.12.2015.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано 6 обєктів нерухомого майна, а саме:

цех гофротари, загальною площею 1150,90 кв.м., який знаходиться в іпотеці ПАТ АБ „Південний; будівля літ. А склад паперу і цегли площею 900 кв.м., який знаходиться в іпотеці ПАТ АБ „Південний; споруда механічного цеху літ. Д площею 2063,7 кв.м., яка знаходиться в іпотеці ПАТ „Креді ОСОБА_2 та ПАТ АБ „Південний; споруда ПВК площею 1983 кв.м., яка знаходиться в іпотеці ПАТ „Індекс Банк; склад готової продукції площею 3243,2 кв.м., який знаходиться в іпотеці ПАТ „Індекс Банк та ПАТ „Креді ОСОБА_2; прохідна площею 186 кв.м., яка знаходиться в ПАТ „Індекс Банк.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.12.2015, готова продукція (товар в обороті) - папір та картон в рулонах, гофрокартон, вартістю 2 214 691,68 грн. без врахування ПДВ, що належать боржнику, знаходяться в заставі ПАТ АБ „Південний.

30.12.2015 державним виконавцем супровідним листом № 4-550/15/9831 надіслано платіжні вимоги до боржника у ПАТ „Креді ОСОБА_2.

01.02.2016 державним виконавцем супровідними листами № 4-83/16/813 та 4-83/16/814 надіслано платіжні вимоги до боржника у ПАТ АБ „Південний та ПАТ „Креді ОСОБА_2.

За інформацією Центру надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району за боржником зареєстровано 3 транспортні засоби, а саме: SKODA SUPERB, днз. АО 0558 ВА, SKODA SUPERB, днз. АО 0559 ВА, SKODA Octavia A5 АО 0560 ВА. 02.02.2016 року державним виконавцем було проведено опис даних транспортних засобів, про що складено відповідний акт опису й арешту майна боржника.

04.03.2016 державним виконавцем супровідним листом № 4-550/15/1189 надіслано платіжні вимоги до боржника у ПАТ „Креді ОСОБА_2.

25.03.2016 державним виконавцем з метою встановлення початкової вартості описаного та арештованого майна боржника (SKODA SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN, номер шасі TMDAB3T4BB300742) для подальшої реалізації, винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

На підставі виставлених державним виконавцем платіжних вимог від 17.11.2015 року, 30.12.2015 року, 01.02.2016 року та 04.03.2016 року було проведено часткове списання коштів та частково погашено борг ТОВ „Гофротара Закарпаття перед ТОВ „Луцька картонно-паперова фабрика. Станом на 20.04.2016 заборгованість боржника перед ТОВ „Луцька картонно-паперова фабрика складає 68566,96 грн.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Законом України "Про виконавче провадження" визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку та передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 1 статті 6 та частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У частині 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право (частина 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження"), у тому числі:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа (частина 2 статті 30 вказаного Закону).

Положеннями статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачене оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби та у частині 1 вказаної норми встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Досліджуючи надані до справи докази, судом встановлено, що змістом матеріалів виконавчого провадження та всіма наданими державним виконавцем документами, підтверджується вжиття останнім низки всіх можливих заходів, направлених на виконання судових наказів у даній справі, у тому числі направлених на виявлення майна (грошових коштів боржника), за рахунок якого можливе погашення вимог стягувача за виконавчими документами, що відповідає приписам частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", а також арешт майна боржника.

Твердження скаржника про порушення п. 8 ст. 52, п. 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження", які зобовязують державного виконавця проводити періодичну перевірку майнового стану боржника, оскільки у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про вчинення будь яких дій з перевірки майнового стану боржника, спростовуються долученими до матеріалів справи копіями запитів, надісланих державним виконавцем 28.09.2015, 09.10.2015, 02.12.2015.

Щодо посилання скаржника на порушення державним виконавцем ч. 1 та ч. 5 ст. 52, ч. 1 ст. 66 Закону України „Про виконавче провадження, які зобовязують його у разі відсутності у боржника коштів у повному обсязі, достатньому для покриття заборгованості, звернути стягнення на інше майно, належне такому боржникові та закріплене за ним, оскільки державним виконавцем при відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання наказів у справі № 907/139/15 винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проте реальних заходів, спрямованих на арешт, вилучення майна боржника та його примусової реалізації державним виконавцем не здійснено, суд зазначає.

18.09.2015 (при відкритті виконавчого провадження) державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження та до органів та установ, що проводять реєстрацію та перереєстрацію рухомого та нерухомого майна (Центр надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мукачево та Мукачівського району, Міськрайонне управління Держкомзему в м. Мукачево та Мукачівському районі, Мукачівська районна інспекція держтехнагляду) для відому та виконання за вихідними № 4-503/15/3317 та 4-503/15/3319 від 18.09.2015.

За нормою ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту.

Державним виконавцем у акті опису та арешту майна зазначено, що описане майно буде передано для реалізації не раніше 07.02.2016 року. 25.03.2016 державним виконавцем з метою встановлення початкової вартості описаного та арештованого майна боржника для подальшої реалізації, винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Таким чином, вищенаведеним спростовується твердження скаржника про відсутність реальних дій виконавця, спрямованих на арешт та примусову реалізацію майна боржника.

Посилання скаржника на невиконання державним виконавцем будь яких дій, спрямованих на звернення стягнення та накладення арешту на кошти боржника спростовується наявними у справі копіями постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ „Креді ОСОБА_2, ПАТ КБ „ПриватБанк, ПАТ АБ „Південний, ПАТ „ОТП ОСОБА_2 від 09.10.2015, копіями супровідних листів про виставлення платіжних вимог від 17.11.2015, 30.12.2015, 01.02.2016, 04.03.2016, копіями платіжних вимог.

З врахуванням наведеного, скаржником не доведено порушення державним виконавцем вимог Закону України „Про виконавче провадження щодо вжиття своєчасно та в повному обсязі заходів щодо якнайшвидшого і повного виконання рішення суду, та порушення зазначеною бездіяльністю прав та інтересів стягувача у виконавчому провадженні. Таким чином, аналіз встановлених по справі обставин свідчить про те, що державним виконавцем вчинені всі необхідні дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які були спрямовані на здійснення примусового виконання наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 у справі № 907/139/15.

Відповідно до пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З врахуванням наведеного, у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Луцька картонно паперова фабрика, м. Луцьк № 935/03 від 17.12.2015 на бездіяльність державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції при виконанні наказів господарського суду Закарпатської області від 03.07.2015 року по справі № 907/139/15 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати сторонам виконавчого провадження та органу ДВС.

Суддя В.В. Мокану