РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/1273/16

За позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Комсі"
простягнення 21740,20 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Яковіщук Я.М. - представник
від відповідача не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсі" заборгованості за комунальні послуги у розмірі 19752,02 грн., інфляційних втрат у розмірі 1162,45 грн. та 3% річних у розмірі 825,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 13.09.2010 по 28.03.2011 відповідач, як користувач нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Костьольна, буд. 10 споживав надані йому позивачем комунальні послуги, зокрема, послуги з центрального опалення. Оскільки оплата за спожиті комунальні послуги від відповідача не надходила, крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Позивач зазначив, що зобов'язання відповідача по сплаті наданих послуг з центрального опалення у вищевказаний період виникли на підставі закону, а відсутність договору не звільняє відповідача від обов'язку оплатити фактично спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/1273/16 та розгляд справи призначено на 17.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 17.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016, оскільки судове засідання, призначене на 17.03.2016, не відбулось розгляд справи призначено на 30.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016, за клопотанням представника позивача судом було продовжено строк розгляду спору у справі № 910/1273/16 на 15 днів, а у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, не поданням відповідачем витребуваних судом документів та необхідністю витребувати додаткові докази, розгляд справи відкладено на 11.04.2016.

Представник позивача в судове засідання 11.04.2016 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

За змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Шевченківської районної у м. Києві Ради № 18 від 04.10.2001 було засноване Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, що здійснює свою діяльність на підставі статуту та є виконавцем всіх житлово-комунальних послуг в Шевченківському районі міста Києва, здійснює облік, нарахування та збір платежів від мешканців та власників житлових приміщень за спожиті комунальні послуги, проводить контроль своєчасності виконання споживачами зобов'язань з оплати комунальних послуг тощо.

На підставі рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 №187 "Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва" була затверджена нова редакція статуту Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, із змісту якої вбачається, що вказане підприємство є виконавцем комунальних послуг і від свого імені укладає з виробниками комунальних послуг договори, а крім цього, вживає заходи по збору дебіторської заборгованості підприємства та проводить розрахунки з кредиторами тощо.

У період із квітня місяця 2007 року по жовтень місяць 2010 року облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради здійснювали ЖЕКи, що діяли на підставі договорів доручення, зокрема Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора "Михайлівська" за договором доручення №62 від 01.09.2008, а з жовтня місяця 2010 року розрахунки, облік, нарахування та збір платежів за комунальні послуги проводив позивач.

01.01.2009 між Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м. Києві ради, як балансоутримувачем та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві, як виконавцем було укладено договір №5 про забезпечення надання комунальних послуг, відповідно до умов якого виконавець прийняв на себе функції вчасного та якісного надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення та газопостачання для потреб споживачів до об'єктів, зазначених в додатку № 1 до договору, зокрема буд. 10 по вул. Костьольній.

19.06.2009 між Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у м.Києві ради в особі Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Михайлівська" (сторона - 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комсі" (сторона - 2) було укладено договір №283/1101 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, відповідно до умов якого сторона -1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною - 2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними у договорі (п.1.1), сторона - 2 користується приміщенням згідно Розпорядження голови Шевченківської районної у м. Києві ради № 93 від 17.06.2009 на підставі договору оренди № 176/1 від 19.06.09, загальною площею 96,50 кв.м. за адресою: Костьольна, 10, розміщене в підвалі, що використовується на момент укладення договору під розміщення складу. Розрахунки за комунальні послуги орендарем здійснюються щомісячно, за діючими тарифами встановленими державними органами (п.1.2), тарифи на комунальні послуги протягом дії цього договору можуть бути змінені за рішенням органів влади і не потребують додаткового погодження сторін та внесення змін в умови договору (п.1.3), сторона - 2 зобов'язується не пізніше 20 числа поточного місяця сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону - 1 в зазначений термін (п.3.1.1), цей договір діє з 19.06.2009 до 30.06.2010 включно (п.5.1), у разі закінчення дії договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.5.4).

Відповідно до Окремого доручення Першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.09.2010 №905 з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущення безоплатного використання теплової енергії та водопостачання позивача зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, а також Комунальні підприємства ЖЕКи зобов'язано передати Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння розрахунків станом на 01.10.2010.

На виконання даного Окремого доручення Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна контора "Михайлівська" було складено акт звіряння взаєморозрахунків станом на 01.10.2010 та передано позивачу заборгованість відповідача в сумі 11437,76 грн. станом на 01.10.2010.

Після передачі документації позивачем здійснено нарахування за спожиті комунальні послуги за період з жовтня місяця 2010 року по лютий місяць 2011 року включно на суму 8314,26 грн. за комунальні послуги з централізованого опалення відповідно до облікових карток (табуляграм), наданих виробником даних послуг по факту поставки даних послуг в приміщення відповідача.

До матеріалів справи позивачем долучено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №320556 від 13.11.2003, укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради і Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" та додаток №6 до цього договору, в якому зазначений будинок по вул. Костьольна, 10.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстроване Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 перейменовано на Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсі" є: 01001, м.Київ, вул.Костьольна, будинок 10, оф. 4.

Таким чином, між відповідачем і позивачем фактично склалися позадоговірні відносини, які підпадають під ознаки договору про надання комунальних послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Нормами частин 1-3 ст. 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З огляду на вищевикладене, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити послуги з центрального опалення виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням.

Відповідно до ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що недійсність договору з надання житлово-комунальних послуг у зв'язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов'язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 25.11.2014 у справі № 3-184гс14.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в період з жовтня місяця 2010 року по березень місяць 2011 року у відповідача виник обов'язок сплачувати грошові кошти за спожиті житлово-комунальні послуги саме позивачу, так як виконавцем житлово-комунальних послуг у спірний період був саме позивач.

Відповідно до п. 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, свій обов'язок з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги у період з жовтня 2010 року по лютий 2011 року включно відповідач повинен був виконати до 20 числа, наступного за кожним розрахунковим місяцем.

Як встановлено судом, факт та обсяги надання житлово-комунальних послуг відповідачу саме позивачем за період з жовтня місяця 2010 по лютий місяць 2011 підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи обліковими картками (табуляграмами) наданих виробником даних послуг - Публічним акціонерним товариством "Київенерго" по факту поставки даних послуг в приміщення відповідача. При цьому, всі розрахунки здійснено пропорційно до площі відповідних приміщень.

Доказів відключення відповідача у спірний період від мережі централізованого опалення в установленому порядку або доказів звернення відповідача до виробників відповідних послуг із заявою про відключення від надання цих послуг суду не надано, а тому у позивача та виробника не було законних підстав не надавати комунальні послуги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги надаються споживачеві безперебійно.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Оскільки наявність та обсяг заборгованості відповідача у спірний період на суму 8314,26 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, і зазначені обставини відповідачем спростовані не були, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 11437,76 грн. заборгованості за комунальні послуги, яка передана позивачу Комунальним "Житлово-експлуатаційна контора "Михайлівська" за актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.10.2010 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів фактичного надання цих послуг відповідачу, не зазначено період, за який виникла вказана заборгованість.

Крім цього, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання (оплати за житлово-комунальні послуги), позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за період з 30.12.2010 по 01.07.2014 інфляційні втрати у розмірі 1162,45 грн. та 3% річних у розмірі 825,73 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який перевірено судом.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, витрати по сплаті судового збору, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (28.01.2016) становлять 1378,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсі" (01001, м.Київ, вул. Костьольна, будинок 10, оф. 4, ідентифікаційний код 35679630) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, будинок 10/8, ідентифікаційний код 31731838) основний борг у розмірі 8314 (вісім тисяч триста чотирнадцять) грн. 26 коп., 3% річних у розмірі 825 (вісімсот двадцять п'ять) грн. 73 коп., інфляційні втрати у розмірі 1162 (одна тисяча сто шістдесят дві) грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 653 (шістсот п'ятдесят три) грн. 02 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову - відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.04.2016.

Суддя Ю.М. Смирнова