ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2016 року Справа № 916/1632/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення постановугосподарського суду Одеської області від 19.06.2015 Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2016
у справі№ 916/1632/15 господарського суду Одеської області
за позовомМалого приватного підприємства "Фірма "Альфа-М"
доВійськової частини НОМЕР_1
простягнення 65 603,36 грн.,

в с т а н о в и в:

Подана Військовою частиною НОМЕР_1 касаційна скарга від 29.03.2016 на рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 916/1632/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви квітень 2015 року, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Проте, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Водночас, посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування не дають підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати у порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки за змістом положень вказаної статті питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. А тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 916/1632/15 підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Одеської області від 19.06.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 916/1632/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук