ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2016 р. Справа № 916/2918/15

За позовом: прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКОЗАВОД"

про внесення змін до договору оренди землі

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від прокурора: Мосур С.О. (за посвідченням)

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

ОСОБА_3 (за довіреністю)

Суть спору: Прокурор Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКОЗАВОД", в якій просить внести зміни до договору від 01.06.2006р. оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі рекреаційного призначення площею 4,287 га, яка знаходиться в курортній зоні "Катранка" в межах села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та передана для обслуговування бази відпочинку "Мрія", зареєстрованому в Татарбунарському відділенні Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.08.2006р. за №39, а саме:

- викласти п.5 Договору в наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5 196 077,12 грн. (п'ять мільйонів сто дев'яносто шість тисяч сімдесят сім) грн. 12 коп. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.09:2014 №В-Н-842, складеного відділом Держземагентства у Татарбунарському районі";

- викласти п.9 Договору в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій сумі у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 155 882,31 грн. на рік, згідно рішення сесії ОСОБА_1 сільської ради №577-VI від 28.11.2013р. "Про затвердження ставок оренди землі комунальної власності в межах с. Лиман на 2014 рік" з щорічним коригуванням орендної плати за землю згідно рішення сесії";

- доповнити договір п.10.1 у наступній редакції: "Самостійно, щороку обчислювати суму орендної плати станом на 1 січня, з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки і не пізніше 20 лютого поточного року подавати до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, визначеному Податковим кодексом України (з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель у разі введення її в дію)".

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.09.2015р. у справі №916/2918/15 позов прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області було задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2015р. та рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2015р. у справі №916/2918/15 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.03.2016р., справу №916/2918/15 було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.03.2016р. справу №916/2918/15 було прийнято суддею Цісельським О.В. до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2016р. провадження у справі №916/2918/15 в частині вимог щодо внесення змін до п.п.5, 9 договору від 01.06.2006р. оренди земельної ділянки було припинено.

Представник прокурора заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся, просив суд розглянути справи без участі його представника, заявлені прокурором позовні вимоги підтримує частково, з підстав викладених у письмових поясненнях (вх.№9096/16 від 11.04.2016р.) та (вх.№9128/16 від 11.04.2016р.).

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнають та просять суду відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№19428/15 від 29.07.2015р.).

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.06.2006р. на підставі рішення ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району №465-ХХІV від 23.02.2006р. між ОСОБА_1 сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Молокозавод було укладеного договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі рекреаційного призначення площею 4,287 га, яка знаходиться в курортній зоні „Катранка в межах села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та передана для обслуговування бази відпочинку „Мрія, договір зареєстрований в Татарбунарському відділенні Одеської регіональної філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.08.2006 за №39.

Відповідно до п. 8 Договору від 23.02.2006р., договір укладено на 49 років.

21.01.2008р. між сторонами було укладено додаткову угоду про внесення змін у договір оренди землі від 01.06.2006 року.

Відповідно до п. 9 договору від 23.02.2006р., орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі за 1 га., з щорічним корегуванням орендної плати за землі згідно рішення сесії ОСОБА_1 сільської ради з послідуючим інформуванням орендаря.

Відповідно до п. 10а договору від 23.02.2006р., передбачено, що згідно ст.24 ЗУ „Про оренду землі при проведенні експертної грошової оцінки земель орендна плата має бути переглянута згідно з діючим законодавством.

Пунктом 1 додаткової угоди від 21.01.2008р. до договору оренди землі від 01.06.2006р. передбачено внесення змін до п.9 договору, а саме: орендна плата за земельні ділянки комунальної власності вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 83868,51 грн., що складає 6,655% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно рішення сесії ОСОБА_1 сільської ради з послідуючим інформуванням орендаря.

Орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Одже, зміна граничного розміру останньої є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору п. 9, що тягне обовязкове внесення змін до договору оренди землі у відповідній частині.

14.02.2013р. ОСОБА_1 сільською радою Татарбунарського району прийнято рішення „Про проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села ОСОБА_1, ОСОБА_1 сільської ради №464-VI.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 сільської ради ДП „Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою розроблена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

12.07.2013р. ОСОБА_1 сільською радою Татарбунарського району прийнято рішення №525-VІ „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка, з урахуванням вимог Податкового кодексу України, була введена в дію з 01.01.2014р.

Рішенням ОСОБА_1 сільської ради № 577-VІ від 28.11.2013р. затверджені фіксовані відсотки при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки на території ОСОБА_1 сільської ради .

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданого відділом Держземагентства в Татарбунарському районі грошова оцінка вказаної земельної ділянки на теперішній час становить 5 196 077,12 грн.

Прокуратурою зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки та розмір орендної плати, встановлені в договорі оренди землі від 01.06.2006р. та додатковій угоді від 21.01.2008р., не відповідає діючій нормативній оцінці земель села ОСОБА_1 станом у на 01.01.2014р. У договір оренди земельної несільськогосподарського призначення - землі рекреаційного площею 4,287 га, яка знаходиться в курортній зоні „Катранка в межах села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району та передана для обслуговування бази відпочинку „Мрія.

08.08.2014р. та 25.09.2014р. ТОВ „Молокозавод направлено пропозиції про укладення угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Відповідь від ТОВ „Молокозавод надійшла на лист від 25.09.2014р., згідно якої ТОВ „Молокозавод не згодно з пропозиціями ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2015р. у справі №815/5947/15 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод" до відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_1 сільської ради про визнання протиправними дій та про зобов'язання видати витяг, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод" задоволено частково, визнано протиправним та скасовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області №В-Н-842 від 22.09.2014р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод" залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015р. без змін.

Проте, позивач відповідь від відповідача не отримав у встановлений законом строк на пропозицію щодо внесення змін до договору оренди землі, що і стало для прокурора Татарбунарського району Одеської області дійти висновку, що мирним шляхом зміни у договір оренди землі в частині розрахунку орендної плати, відповідач не погодив, а тим самим порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, що й зумовило звернення прокурора до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст.193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст.526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.3 та 627 ЦК України. Свобода договору вимагає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обовязки сторін. Учасники цивільних правовідносин за власним розсудом вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язки.

З матеріалів справи, а саме із тексту договору оренди земельної ділянки вбачається, що сторони досягли згоди по всім істотним умовам договору та п.12.1. Договору визначили, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін, або у разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору у судовому порядку.

Відповідно до приписів ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Цивільне законодавство базується на принципі обовязкового виконання сторонами зобовязань за договором.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено наступне:

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Так, виходячи з положень ч.2 ст.652 ЦК України, існування одночасно умов є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору.

Першою умовою - визначено те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору.

Другою умовою - є зміна обставин, яка зумовлена причинами, що заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Іншими словами мова йде про те, що події, які викликають ускладнення, не могли стороною бути розумно прийняті до уваги.

Третя умова - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки коли виконання взагалі більш не має ніякої цінності для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага у силу істотного підвищення вартості виконуваного або у силу зменшення отримуваного стороною за договором.

Слід зазначити, що поняття "істотні зміни обставин" або іншими словами "ускладнення" виконання договору мають значення лише у відношенні ще не здійсненного виконання і не мають правового значення для виконання, яке вже відбулося.

Істотна зміна обставин як правило має правове значення для договорів коли їх укладення не збігається з виконанням, а дія договору та виконання має бути довго триваючою у порівняні із договорами, які виконуються у момент їх укладення.

Четвертою умовою - є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов'язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов'язання.

При цьому, вимагаючи зміни договору на підставі приписів ст.652 ЦК України, саме позивач, з урахуванням положень ст.33 ГПК України щодо обовязку доказування, повинен довести наявність одночасно чотирьох умов, встановлених зазначеною статтею.

Відповідно до ст.145 Конституції України права місцевою самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно зі ст.4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах судового захисту прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 2 ст.19 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим) та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст.21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін, з незалежних від них обставин;істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно зі ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які с обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 2.18. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

За приписами п.2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р., у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Оскільки відповідно до частини першої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного цією статтею ГК України.

У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Із змісту ст.15 Закону України "Про оцінку земель", підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

12.07.2013р. ОСОБА_1 сільською радою Татарбунарською району було прийнято рішення №525-VI "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області", яка з урахуванням вимог Податкового кодексу України, була введено в дію з 01.01.2014р.

Як зазначено прокурором у позові, обставиною, яка стала винятковою для внесення змін в умови договору, є рішення ОСОБА_1 сільської ради від 28.11.2013р. №577-VI, яким затверджено фіксовані відсотки при визначені орендної плати за землі території ОСОБА_1 сільської ради.

Вищевказані рішення були оприлюднені на інформаційних стендах ОСОБА_1 сільської ради та в газеті "Татарбунарський вісник" №97-98 від 21.12.2013р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2015р. у справі №815/5947/15 визнано протиправним та скасовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області №В-Н-842 від 22.09.2014р.

Враховуючи вищенаведене, суд проаналізувавши норми чинного законодавства, яким регулюються орендні правовідносини сторін дійшов висновку про правомірність заявлених прокурором позовних вимог.

Крім того, за імперативними приписами ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться, у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того, чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, проте, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

З підстав того, Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2015р. у справі №815/5947/15 визнано протиправним та скасовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області №В-Н-842 від 22.09.2014р., у зв'язку з чим, зазначений витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, виданий відділом Держземагентства в Татарбунарському районі, судом не досліджувався.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Крім того суд не приймає в якості належного обґрунтування доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях на позов, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно зі ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені Прокурором Позов прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області позовні щодо внесення змін до договору оренди.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 218,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов прокурора Татарбунарського району Одеської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору від 01.06.2006р. оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі рекреаційного призначення площею 4,287 га, яка знаходиться в курортній зоні "Катранка" в межах села ОСОБА_1 сільської ради Татарбунарського району Одеської області та передана для обслуговування бази відпочинку "Мрія", зареєстрованому в Татарбунарському відділенні Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.08.2006р. за №39, а саме, доповнити договір п.10.1 у наступній редакції: "Самостійно, щороку обчислювати суму орендної плати станом на 1 січня, з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки і не пізніше 20 лютого поточного року подавати до контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, визначеному Податковим кодексом України (з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель у разі введення її в дію)".

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКОЗАВОД" (68400, Одеська обл., Арцизький район, м. Арциз, пров. Заводський, буд. 18, код ЄДРЮОФОПГФ 31292740) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030101, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 18 квітня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський