ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

13 квітня 2016 р. Справа № 902/222/16

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Василишиній Н.О.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю;

відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю;

присутня: ОСОБА_3, паспорт.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Приватного підприємства "Торгтехніка-ПАК" (21032, м. Вінниця, вул. Нечуя Левицького, 14)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо" (23600, Вінницька обл., Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Желюка, буд. 22)

про стягнення 173259,34 грн.

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство "Торгтехніка-ПАК" (далі позивач) звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо" (далі відповідач), в якому просив стягнути з відповідача 173259,34 грн. заборгованості, з якої 157517,79 грн. основної заборгованості; 13983,88 грн. пені; 953,46грн. 3% річних та 804,21 грн. інфляційних витрат.

Ухвалою від 21 березня 2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 13 квітня 2016 року.

В судове засідання 13.04.2016 р. зявились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову не заперечив та визнав заборгованість, що стверджується відзивом на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно і обєктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив наступне.

15.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № (в подальшому Договір), відповідно до умов якого, постачальник (позивач) зобовязується виготовити та передати у власність покупця (відповідач) продукцію, що іменується надалі «Товар», а покупець зобовязується прийняти і оплатити товар на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору найменування, кількість, асортимент товару, вказується в рахунках, видаткових накладних або узгоджується в Додатках до цього Договору.

Як зазначено в п.п. 3.1., 3.3., 3.4. Договору ціна товару, що постачається та порядок розрахунків вказуються в рахунках, видаткових накладних або узгоджуються в Додатках до цього Договору. Умови розрахунку через 30 календарних днів з моменту надходження товару на склад Покупця. Загальна вартість договору визначається сумою по всіх видаткових накладних.

Згідно з видатковими накладними № 4417 від 09.10.2015 р. на суму 20 000,00 грн., № 4597 від 21.10.2015р. на суму 6 660,00 грн., № 4634 від 22.10.2015р. на суму 20 000,00 грн., № 4770 від 29.10.2015р. на суму 9 682,40, № 4941 від 10.11.2015р. на суму 16 000,00 грн., № 4992 від 12.11.2015р. на суму 10 500,00 грн., № 5541 від 15.12.2015 р. на суму 10 109,70 грн., № 5610 від 18.12.2015 р. на суму 15 968,00 грн., № 5712 від 24.12.2015 р. на суму 11 976,00 грн., № 128 від 18.01.2016 р. на суму 15 968,00 грн., № 176 від 26.01.2016 р. на суму 16 923,69 грн., № 186 від 27.01.2016 р. на суму 14 100,00 грн. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 167 887,79 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 10 370,00 грн.

23.02.2016 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 23 з вимогою сплатити основний борг в сумі 157 517,79 грн..

Відповіді на претензію відповідач позивачу не направив, заборгованість не сплатив.

З огляду на це станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 157 517,79 грн., яка визнана відповідачем та стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо поставки товару, за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

У ст. 33-34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В судовому засіданні позивачем доведено суду, що на день розгляду справи у відповідача перед ним існує заборгованість у сумі 157 517,79 грн., даний факт підтверджено відповідачем, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 13983,88 грн. пені; 953,46грн. 3% річних та 804,21 грн. інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 4.2 Договору при несвоєчасній оплаті поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності нарахування позивачем пені; 3% річних та інфляційних втрат, судом не виявлено помилок, а тому 13983,88 грн. пені; 953,46грн. річних та 804,21 грн. інфляційних витрат за порушення строків оплати підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчинм'ясо" (23600, Вінницька обл., Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Желюка, буд. 22, код 33125301) на користь Приватного підприємства "Торгтехніка-ПАК" (21032, м. Вінниця, вул. Нечуя Левицького, 14, код 34887052) 157517,79 грн. основної заборгованості; 13983,88 грн. пені; 953,46грн. 3% річних; 804,21 грн. інфляційних витрат та 2 598,89 грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити позивачу рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 18 квітня 2016 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (21032, м. Вінниця, вул. Нечуя Левицького, 14)