ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 910/1372/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДанилової М.В.
суддівДанилової Т.Б., Алєєвої І.В.
за участю представників:
позивачаГорбач І.В. (дов. від 02.08.2010 р. №1039)
відповідача не з'явився (про час та місце судового засідання повідомлено належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 11.11.2015
у справі №910/1372/14 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Асистанс"
простягнення 36 881,04 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистанс" про стягнення заборгованості у розмірі 36881,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані відмовою відповідача повернути позивачу залишок невикористаних грошових коштів ротаційного фонду у розмірі 36881,04 грн., сплачених на підставі агентської угоди №019.1010 від 10.10.2010 р., після припинення дії вказаної угоди.

Після нового розгляду справи, рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2015 р. у даній справі (суддя Бондарчук В.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 р. (колегія у складі суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді Чорна Л.В., Жук Г.А.), рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2015 р. залишено без змін, з тих же підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неналежне дослідження всіх доказів в їх сукупності та встановлення всіх обставин, необхідних для правильного вирішення спору, що призвело, на думку скаржника, до невідповідності висновків судів обставинам справи та порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.03.2016 р. справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Данилова Т.Б., Корсак В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.04.2016 р. касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.04.2016 р., у зв'язку з відпусткою судді Корсака В.А., визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Данилова Т.Б., Алєєва І.В.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні 20.04.2015 р. представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2010 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Асистанс" (агент) була укладена агентська угода №019.1010, за умовами якої агент забезпечує організацію надання послуг застрахованим особам страховика за рахунок останнього у разі настання страхового випадку за договорами страхування, що передані агенту на супровід (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.2 угоди страховик передає, а агент згідно Закону України "Про страхування" приймає до виконання ту частину його страхової діяльності, що пов'язана із супроводом договорів страхування, а саме: з організацією надання послуг застрахованим особам у разі настання страхового випадку та здійсненням страхових виплат.

Пунктом 2.6. угоди передбачено, що страховик надає Агенту повноваження самостійно, без узгодження зі страховиком, приймати рішення щодо організації надання застрахованій особі послуг на суму, що не перевищує 2000,00 грн., відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми та/або встановлених лімітів страхових виплат, що визначені в договорі страхування або а програмі страхування конкретної застрахованої особи.

Згідно п. 1.4 угоди, агент діє від імені страховика, та виконує роботи по врегулюванню страхових випадків та здійсненню страхових виплат за рахунок страховика.

Відповідно п. 4.1 угоди, агент здійснює страхову виплату при настанні страхового випадку за договором страхування від імені та за рахунок страховика.

За умовами п. 4.4 угоди, на підставі звіту агента про надані послуги з зазначенням вартості оплачених агентом послуг за визнаними страховиком страховими випадками, протягом 5 (п'яти) робочих днів, починаючи з дати отримання звіту агента про надані послуги, страховик перевіряє повноту, достовірність, обґрунтованість здійснених агентом платежів установам, та у разі відповідності звіту всім вимогам цієї угоди, підписує акт здачі-прийняття робіт (про надані послуги).

Положенням п. 4.5 угоди визначено, що розрахунки між агентом та страховиком проводяться шляхом перерахування відповідних сум на поточний рахунок агента протягом 10 (десяти) банківських днів після отримання страховиком рахунку та акту здачі-прийняття робіт (про надані послуги).

Відповідно до розділу „Визначення термінів " угоди, ротаційний фонд - грошова сума, що надходить на розрахунковий рахунок агента на безприбутковій основі і має виняткове цільове призначення - покриття витрат на оплату послуг установ, які залучаються агентом для врегулювання страхових випадків. Єдиним та безроздільним власником і розпорядником ротаційного фонду є страховик.

Згідно п. 7.1 угоди, ротаційний фонд є власністю страховика. Ротаційний фонд надходить на окремий банківський рахунок агента на безприбутковій основі і має винятково цільовий характер і призначений для оплати послуг застрахованим особам страховика, надання яких було організовано агентом за визнаними страховиком страховими випадками за договорами страхування, що передані йому на супровід.

Згідно п. 7.3 угоди, по закінченні строку дії цієї угоди і виконанні сторонами всіх взаєморозрахунків за цією угодою, залишок коштів ротаційного фонду (за наявності) перераховується агентом на рахунок страховика.

Пунктами 9.1 та 9.2 угоди передбачено, що угода набуває чинності з дати її підписання і діє протягом одного календарного року до 09.10.2011 р. Дія цієї угоди автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо щонайменше за 30 діб до закінчення строку дії цієї угоди жодна із сторін письмово не попередить іншу про своє бажання достроково припинити дію угоди.

10.10.2010 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Асистанс" була укладена додаткова угода №1, відповідно до умов якої сторони домовились викласти п. 7.1 агентської угоди у наступній редакції: „Ротаційний фонд є власністю страховика. Ротаційний фонд надходить на окремий банківський рахунок агента № п/р 1935, в ПАТ „Універсал Банк", м. Київ, України, МФО 322001, на безприбутковій основі і має винятково цільовий характер, а саме оплата послуг застрахованим особам страховика, надання яких було організовано агентом за визнаними страховиком страховими випадками за договорами страхування, що передані йому на супровід".

25.11.2011 р. між сторонами була укладена додаткова угода №1, згідно з п. 1 якої сторони домовились, що страховик на виконання положень розділу 7 агентської угоди перераховує агенту кошти ротаційного фонду за наступними (зміненими) банківськими реквізитами агента № ротаційного фонду 5351 в АТ „Сбербанк Росії" МФО 320627 .

За умовами агентської угоди та додаткової угоди №1 від 10.10.2010 р., грошові кошти ротаційного фонду мали бути розміщені на окремому банківському рахунку агента № п/р 1935 в ПАТ „Універсал Банк".

Позивачем були перераховані грошові кошти ротаційного фонду у сумі 40000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №609 від 18.11.2010 р. та №4118 від 28.09.2011 р.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа страхування" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистанс" з листом від 28.08.2013 р. №2135/02-02, в якому повідомило про дострокове припинення дії угоди з 24.09.2013 р., а також просило повернути залишок грошових коштів ротаційного фонду в розмірі 36 881,04 грн. протягом двох робочих днів з дати розірвання договору.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Асистанс" листом від 03.09.2013 р. №25/09-13 повідомило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа страхування" про повне використання грошових коштів ротаційного фонду.

Спір між сторонами виник у зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідач не використав ротаційний фонд повністю, у зв'язку з чим його залишок у розмірі 36881,04 грн. підлягає поверненню позивачу.

Приймаючи рішення у даній справі, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Позивач зазначав, що за час дії ротаційного фонду, кошти було використано лише на суму 3118,96 грн., а всі інші розрахунки проводилися без залучення коштів ротаційного фонду, в той час, як такий ротаційний фонд було поповнено позивачем на суму 40000,00 грн., що підтверджується наданими платіжними дорученнями.

При цьому, як вбачається з банківської виписки по рахунку №1935 Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", призначеного для розміщення ротаційного фонду, відповідно до умов агентської угоди та додаткової угоди № 1 від 10.10.2010 р., за період з 07.04.2010 р. по 24.04.2015 р., позивачем поповнювався вказаний банківський рахунок не тільки для функціонування ротаційного фонду відповідно до умов агентської угоди №019.1010 від 10.10.2010 р. та додаткової угоди № 1 від 10.10.2010 р., а й для функціонування ротаційного фонду за договором доручення №0003/08/05/СК-АС/УА/КВ від 08.05.2010 р., за агентською угодою №0001/25/03/10/СК-АС/УА/ЧК від 25.03.2010 р., за агентською угодою №15/04/11 від 15.04.2011 р., за агентською угодою від 01.02.2012 р. та згідно рахунку СФ-06/10/2011-01 від 06.10.2011 р. Вказана обставина підтверджується інформацією призначення платежів, направлених на поповнення ротаційного фонду, що обліковувався на рахунку №1935.

Як слідує з банківської виписки Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" по рахунку №1935 в якості поповнення ротаційного фонду позивачем було перераховано:

- на підставі договору доручення №0003/08/05/СК-АС/УА/КВ від 08.05.2010 р. - 13000,00 грн.;

- на підставі агентської угоди №0001/25/03/10/СК-АС/УА/ЧК від 25.03.2010 р. - 179305,56 грн.;

- на підставі агентської угоди №019.1010 від 10.10.2010 р. - 40000,00 грн.;

- на підставі агентської угоди №15/04/11 від 15.04.2011 р. - 10000,00 грн.;

- на підставі агентської угоди від 01.02.2012 р. - 5000,00 грн.;

- на підставі рахунку СФ-06/10/2011-01 від 06.10.2011 р. - 12000,00 грн.

Отже, рахунок №1935 Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" використовувався не лише для формування ротаційного фонду на виконання агентської угоди №019.1010 від 10.10.2010 р. та додаткової угоди № 1 від 10.10.2010 р., але й на виконання інших угод та договорів.

Також із банківської виписки по рахунку №1935 за період з 07.04.2010 р. по 24.04.2015 р. слідує, що відповідачем були здійснені оплати за надані медичні послуги, медикаменти, за медикаментозне забезпечення, на підставі виставленого відповідачеві рахунку різними медичними закладами та без жодного посилання на будь яку угоду чи договір, що існував між сторонами.

Крім того, з наявної банківської виписки слідує, що за рахунок ротаційного фонду лише за період з 02.11.2011 р. по 07.11.2011 р. відповідачем здійснено виплат на суму 31391,18 грн. за агентською угодою №019.1010 від 10.10.2010 р. та додатковою угодою № 1 від 10.10.2010 р., про що свідчать відповідні посилання у призначеннях платежів.

Зазначений факт спростовує твердження позивача про те, що за час дії ротаційного фонду, кошти останнього було використано лише на суму 3118,96 грн., а всі інші розрахунки проводилися без залучення коштів ротаційного фонду.

Отже, саме по собі припинення дії угоди №019.1010 від 10.10.2010 р. за наявності інших, діючих угод, не є підставою для повернення залишку коштів ротаційного фонду на користь позивача.

Колегія суддів касаційної інстанції перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого та правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Стосовно доводів, які викладені Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" в своїй касаційній скарзі, колегія суддів касаційної інстанції зазначає наступне.

В касаційній скарзі скаржник фактично просить надати нову оцінку доказам у справі, які на його думку неправильно були оцінені судом апеляційної інстанції під час розгляду справи.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110,11111 Господарського процесуального кодексу України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 р. у справі № 910/1372/14 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді: Т. Данилова

І. Алєєва