ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/1733/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровської залізниці" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4429грн.80коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: ОСОБА_1, дов. №2043 від 10.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровської залізниці" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 4429грн.80коп.

Позовні вимоги обґрунтовані недостачею вантажу в розмірі 3210кг., виявленої у вагоні №58916586, що надійшов на адресу позивача 19.09.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 30.03.2016р. та 19.04.2016р.

19.04.2015р. на електрону адресу суду надійшло клопотання позивача, в якому він просить розглядати справи без участі повноважного представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача в судовому засіданні від 19.04.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Відповідно до пункту 1 зазначеної постанови Кабінет Міністрів України постановив утворити Публічне акціонерне товариство Українська залізниця (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Згідно з вищевказаного додатку 1 Державне підприємство "Придніпровська залізниця" () увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

У пункті 1 ст. 56 Господарського кодексу України визначено, що субєкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Злиття передбачає припинення діяльності двох або більше юридичних осіб і передачу всіх прав та обов'язків одній новій створеній в результаті таких дій юридичній особі.

Частиною 6 статті 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

У ст.ст. 1,2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Виходячи з викладеного, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" () є правонаступником, в тому числі, прав та обов'язків Державного підприємства "Придніпровська залізниця" ().

21.03.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" (далі - постачальник) підписаний договір №УПр14/31, відповідно до умов якого (пункт 1.1) постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити вугільну продукцію на умовах, визначеним цим договором.

На виконання умов цього договору зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" здійснено відправлення вагонів, в тому числі вагону №58916586 на станцію ОСОБА_2 Придніпровської залізниці (одержувач Публічне акціонерне товариство "Запоріжкокс").

На станції призначення ОСОБА_2 Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА№010553/1975 від 19.09.2015р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№010553/1975 від 19.09.2015р. на підставі акту загальної форми №11390 від 17.09.2015р. станції ОСОБА_2 Придніпровської залізниці, була здійсненна комісійна видача вантажу отримувачу, що прибув груповим відправленням, на лицьовій стороні цього акту, з переважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоотримувача №085, що пройшли повірку 13.08.2015р.

Фактично, у вагоні №58916586 виявлена маса брутто 88600кг, тара з документу 23500кг, нетто 65100кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 3900кг. У комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкоподібне, нижче рівня бортів га 10см, ущільнена. Вантаж маркований вапном. Над 1 люком порушено маркування є виїмка довжиною 150см шириною 280см глибиною 50см. У технічному відношенні вагон справний. Двері цільнометалеві, люка закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні комісією в тому ж складі результат не змінився.

Комісійне зважування проводили начальник станції ОСОБА_3, касир тов-гр ОСОБА_4, прийомоздавальник ОСОБА_5, одержувач ОСОБА_6

Таким чином, комерційним актом РА№010553/1975 від 19.09.2015р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №58916586 складає 3900кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вугілля кам'яного марки г0-100 в сумі 4429грн.80коп. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (надалі Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Надана позивачем до позовної заяви накладна №48395131 в розділі "найменування вантажу" містить найменування вантажу вугілля кам'яне марки г0-100, пакування навалом.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо.

Як вбачається з комерційного акту РА№010553/1975 від 19.09.2015р., при прийнятті вантажу загальна недостача склала 3900кг.

Зважаючи на те, що для перевезення було надане вугілля кам'яне, суд вважає правомірним застосування норми недостачі 1% маси вантажу.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагони в технічному стані справні, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 4429грн.80коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378грн.00коп. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р, статей Господарського та Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровської залізниці" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 4429грн.80коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровської залізниці" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (ідентифікаційний код: 00191224; місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4) суму шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 4429грн.80коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1378грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 19.04.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 25.04.2016р.

Суддя ОСОБА_7