ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 квітня 2016 року Справа № 915/304/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.
суддівДанилової Т.Б., Гоголь Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.02.2016
у справі № 915/304/14 господарського суду міста Києва
за позовомМіжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина"
до 1. Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області; 2. Відділу Держземагенства в Арбузинському районі Миколаївської області; 3. Богданівської сільської ради Доманівського району; 4. Відділу Держземагенства у Доманівському районі Миколаївської області; 5. Южноукраїнської міської ради Миколаївської області; 6. Відділу Держземагенства у м. Южноукраїнську Миколаївської області; 7. Державного підприємства "Державна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"; 8. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про 1. ОСОБА_4; 2. ОСОБА_5; 3. Регіональний ландшафтний парк "Гранітно-Степове Побужжя"; 4. Національний природний парк "Бузький гард" визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, скасування записів реєстрації державних актів, повернення державних актів до архівів
ВСТАНОВИВ:

07.03.2016 подана касаційна скарга Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі № 915/304/14 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Проте, скаржник не надав жодного доказу надсилання копії касаційної скарги третім особам у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, Регіональному ландшафтному парку "Гранітно-Степове Побужжя", Національному природному парку "Бузький гард".

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що з фіксального чеку від 10.03.2016р. взагалі не зрозуміло чи направлялась копія касаційної скарги відповідачам по даній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Так, стаття 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і скарги (підпункт "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції до 01.09.2015) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 378,00 грн.

В даній справі заявлено три самостійні позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, скасування записів реєстрації державних актів, повернення державних актів до архівів. Скаржник оскаржує постанову в повному обсязі.

За подання касаційної скарги у даній справі судовий збір мало бути сплачено в сумі 4134,00 грн.

Відповідно до квитанції № 83 від 09.03.2016 скаржником сплачено судовий збір в сумі 1 451,45 грн. (не доплачено 2 682,55 грн.).

Пунктом 4 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що останній не позбавлений права повторно звернутись із касаційної скаргою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 86, 110, 111, пунктами 3, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі № 915/304/14 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді: Т. Данилова

Т. Гоголь