номер провадження справи 33/11/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 Справа № 908/345/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31)

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34)

про стягнення страхового відшкодування

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача : ОСОБА_1 довіреність № 309 від 29.05.2013 р.;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ВУСО, м. Київ звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, м. Запоріжжя страхового відшкодування в розмірі 2892,62 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на наступні обставини.

26 квітня 2013 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Страховиком) і ОСОБА_2 (Страхувальником) було укладено договір добровільного Страхування наземного транспорту № -02.

14 грудня 2013 року в Кіровоградській області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю автомобіля застрахованого в ПрАТ «СК «ВУСО» Geely МК, д/н НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО» автомобіль НОМЕР_3. Згідно з довідкою про обставини ДТП, винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є водій ОСОБА_3 Його вина встановлена постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 грудня 2013 року.

Відповідно до Рахунку-фактури № 2304 від 17 грудня 2013 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, складає 3267 грн. 87 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь Сстрахувальника суму страхового відшкодування в розмірі 2892 грн. 62 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про врахування» на підставі заяви Страхувальника від 17.12.2014 року, страхового акту № 699-02 від 11.02.2014 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученнями № 1736 від 11 лютого 2014 року.

За доводами позивача, після виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги до ОСОБА_3 щодо відшкодування завданої шкоди, а саме суми коштів в розмірі 2892 грн. 62 коп.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 на момент настання страхової події була застрахована в «Страхова компанія «Кредо» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5940098 (Поліс).

На адресу «СК«Кредо» була направлена претензія № 3788 від 03.09.2014 року з вимогою відшкодувати шкоду, однак станом на сьогоднішній день відповідач не сплатив кошти.

Посилаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.02.2016 р. порушено провадження у справі № 908/345/16, розгляд якої призначено на 01.03.2016 р.

Ухвалою суду від 01.03.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 22.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.03.2016 р. на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи - до 25.04.2016 р., розгляд справи відкладено на 12.04.2016 р.

Відповідач у письмову відзиві зазначив, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказав, що у відповіді на претензію / Регресну вимогу ТДВ СК «КРЕДО» надіслало на ім'я позивача листи-відповіді: 1) від 26.09.2014 р. № 3.37.7.0.0/1419 в якому було зазначено, що через відсутність розрахунку суми страхового відшкодування, на підставі якого була здійснена виплата суми 2 892,62 грн., а також Постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_3, яка б підтверджувала факт настання цивільно-правової відповідальності особи, відповідальність якої застрахована за полісом ОСЦПВ ВНТЗ ТДВ СК «КРЕДО» не має можливості прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, а страхова справа по даному випадку тимчасово призупинена до їх отримання; 2) від 05.12.2014 р. № 3.37.7.0.0/1558 в якому було зазначено, що згідно з рахунком-фактурою від 17.12.2013 р. № 2304 (на який позивач посилався у листі від 06.11.2014 р. № 5186) розмір заподіяної шкоди складає 2723.24 грн. без ПДВ та 3267,89грн. з ПДВ. Через вказану невідповідність сум ТДВ СК «КРЕДО» просило повторно надати копію розрахунку суми страхового відшкодування, на підставі якого була здійснена виплата 2892,62 грн.

Листом-відповіддю на МТСБУ та ПрАТ СК "ВУСО" від 13.05.2015 р. № 236, відповідачем було повідомлено, що Заявник/Позивач так й не надав ТДВ СК "КРЕДО" жодних пояснень, розрахунків та відповідних підтверджень щодо даного розрахунку.

Відповідач наголошує, що ТДВ СК "КРЕДО" згідно умов договору страхування позивача не може розрахувати розмір їхньої виплати страхового відшкодування, бо не може визначити на підставі яких пунктів договору Позивач здійснив виплату страхового відшкодування саме у розмірі 2892,62 грн. Зауважує, що без надання з боку позивача детального розрахунку страхового відшкодування з посиланнями на пункти договору страхування у ТДВ СК «КРЕДО» відсутні будь-які правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування в порядку регресу, а тому ТДВ СК «КРЕДО» правомірно тимчасово призупинив страхову заву в порядку п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою зазначено, що у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Посилаючись на вищевикладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач, у своєму письмовому поясненні (наданому на вимогу суду з метою задоволення клоаотання відповідача про витребування від позивача розрахунку стяягуваної суми 2892,62грн.) вказав із посиланням на п.5.2 договору (згідно якого підставою для визначення розміру відшкодування є рахунок СТО), що відповідно до рахунка фактури № 2304 від 17.12.2013р. вартість віновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Geely МК становить суму 3267,87грн. Посилаючись на п.7 внутрішнього звіту та п.5.1 договору позивач вказав, що з суми 3267,87грн. (зазначеної в рахунку-фактурі) сілд виключити суму 130грн. (витрати, повязані зі складанням кошторисної документації) та виключити суму 245,27грн. (застосування амортизаційного зносу), внаслідок чого утворюється сума 2892,62грн. страхового відшкодування.

Позивач також вказав, що відповідачем не враховано приписів статей 993 ЦК України, 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, тобто дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось пошкодження майна, із володінням та користуванням якого пов'язані майнові інтереси страхувальника, що є об'єктом майнового страхування за укладеним з страховиком договором. З наведених приписів законодавства вбачається, що позивач як страховик отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування і таке право переходить до нього саме в обсягах фактично понесених витрат. Отже, виплативши суму страхового відшкодування у розмірі 2892 грн. 62 коп., позивач отримав право зворотної вимоги до відповідача саме у межах виплаченої суми страхового відшкодування

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд при ухваленні рішення по справі врахувати заперечення ПрАТ «СК «ВУСО» на відзив ТДВ «СК «Кредо», а також письмові пояснення із розрахунком стягуваної суми та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, натомість, надіслав до суду витребувані документи. При цьому, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за відсутністю його представника.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність матеріалів справи для розгляду позовної заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

За клопотанням присутнього у судових засіданнях представника відповідача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

Присутній у судовому засіданні 12.04.2016р. представник відповідача доводи, наведені у відзиві на позовну заяву підтримав.

В судовому засіданні 12.04.2016 р. прийнято і проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 26.04.2013 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» (Страховиком, позивачем у справі) і ОСОБА_2 (Страхувальником) було укладено договір добровільного Страхування наземного транспорту № -02 (надалі Договір), за умовами якого Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_4.

14.12.2013 р. по вул. Фрунзе, в м. Світловодськ Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля застрахованого в ПрАТ «СК «ВУСО», під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3.

14.12.2013 р. УДАЇ УМВСУ в Кіровоградській області, складено Довідку № 9318685, в якій зазначено, що внаслідок ДТП, яка сталася 14.12.2013 р. по вул. Фрунзе, в м. Світловодськ Кіровоградської області, транспортний засіб Geely МК, д/н НОМЕР_5, отримав механічні пошкодження: задня ліва частина.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.12.2013 р. по справі № 401/6327/13-п ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення, що передбачено ст. 124 КпАП України.

Згідно Звіту № 603576 від 10.02.2014 р., збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_4, в результаті пошкодження при ДТП, складає суму 2892,62 грн.

Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП складає 3267,89 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 2304 від 17.12.2013 р.

17.12.2014р. ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із Заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 699 від 11.02.2014 р., Страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 2892,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1736 від 11.02.2014р. на суму 2892,62 грн.

Як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу (автомобіля НОМЕР_2) станом на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Кредо» за полісом АС/5940098, згідно з яким на 14.12.2013 р. поліс є дійсним. Ліміт за шкоду майну встановлено 50000,00 грн.

У звязку з цим, позивачем на адресу ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (відповідача у справі) була направлена Регресна Вимога (вих. № 3788 від 03.09.2014 р.) з пропозицією в строк до 03.10.2014 р. відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» понесені збитки в сумі 2892,62грн.

Вказана Вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Позовна вимога про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо страхового відшкодування в розмірі 2892,62 грн., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 5 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, тобто особи, винної у ДТП, застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Кредо (відповідача), що підтверджується Полісом серія АС/5940098.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання і виплатив страхове відшкодування в сумі 2892,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1736 від 119.02.2014 р. на суму 2892,62 грн. з призначенням платежу: «страхове відшкодування».

При цьому, суд враховує, що сума страхового відшкодування була вирахувана позивачем наступним чином:

Так, пунктами 16.1.1, 12.4.1 Договору добровільного страхування наземного

транспортного засобу № -02 від 26 квітня 2013 року сторони передбачили, що розмір збитків і виплата страхового відшкодування визначається на підставі страхового акта та рахунку СТО, рекомендованого страховиком.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування рекомендованої страховиком.

Відповідно до рахунку - фактури № 2304 від 17 грудня 2013 року ТОВ «АІС -Кременчук», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Geely МК, д/н НОМЕР_5, складає 3 267 грн. 87 коп.

Згідно п. 6 Звіту № 603576 від 10.04.2014 року, сума страхового відшкодування була розрахована на підставі рахунку - фактури № 2304 від 17.12.2013 року ТОВ «АІС -Кременчук».

Пунктом 7 Звіту вказано порядок розрахунку суми страхового відшкодування з посиланнями на умови договору. З суми вказаної у рахунку - фактури виключено 130 грн. (108,33 + ПДВ), які віднесені на витрати пов'язані із складанням кошторисної документації. Тобто, вартість відновлювального ремонту слід вважати 3137 грн. 89 коп. Вартість замінених деталей (з ПДВ), але без урахування амортизаційного зносу складає 1635 грн. 12 коп.

Відповідно до пункту 5.1 Договору до замінених деталей було застосовано амортизаційний знос, який складає 15 % ( 245, 27 грн.).

Отже , 3267 грн. 87 коп. - 130 грн. -245 грн. 27 коп. = 2892 грн. 62 коп.

Таким чином ПрАТ «СК «ВУСО» (позивач) виконав зобовязання за договором страхування № -02 від 26.04.2013 р., укладеного з ОСОБА_2

Згідно ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічну норму містить ст. 993 Цивільного кодексу України.

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Отже, обовязок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні такої шкоди несе Страховик (відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та в порядку Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В розумінні ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, та в силу положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальною особою є саме відповідач.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача, який сплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідальної особи, якою є відповідач.

З огляду на досліджені докази, встановлені обставини та вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, а також з урахуванням викладеного, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми 2892,62 грн., а тому задовольняє її у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 34, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, , р/р № 0761 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) суму 2892 (дві тисячі вісімсот девяносто дві) грн. 62 коп. страхового відшкодування та суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України (із урахуванням ч.3 ст. 51 ГПК України) 15.04.2016 р.

Суддя М.В. Мірошниченко