КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа№ 911/4792/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивач Палькевич Н.С. - дов. №1-184 від 22.12.15;

відповідач Головко О.С. - дов. №4 від 08.01.16.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

відповідача Васильківської центральної районної лікарні

на Рішення Господарського cуду Київської області від 17.12.15

у справі № 911/4792/15 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

до відповідача Васильківської центральної районної лікарні

про стягнення заборгованості у розмірі 420 236,02 грн. за

Договором №2015/П-БО-4385-7070120

постачання природного газу за регульованими

тарифами від 06.02.2015

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача Васильківської центральної районної лікарні про стягнення заборгованості у розмірі 420 236,02 грн. за Договором № 2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованим тарифом, з якої: 269 201,01 грн. - основного боргу за період березень-червень 2015 року, 90 927,65 грн. - пені за період з 06.04.2015 по 23.10.2015, 4 952,31 грн. - 3 % річних за період з 06.04.2015 по 23.10.2015, 55 155,05 грн. - інфляційних втрат за період квітень - вересень 2015 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2015 № 911/4792/15 позов задоволено, стягнуто з відповідача Васильківської центральної районної лікарні на користь позивача ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" 269 201,01 грн. основного боргу, 90 927,65 грн. пені, 4952,31 грн. 3% річних, 55 155,01 грн. втрат від інфляції.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач Васильківська центральна районна лікарня звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2015 № 911/4792/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2016 № 911/4792/15, для розгляду даної апеляційної скарги було сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів: Скрипки І.М., Гончарова С.А.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 25.01.2016 у зв'язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, для розгляду даної апеляційної скарги було сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів: Скрипки І.М., Куксова В.В..

Ухвалою КАГС від 25.01.2016 № 911/4792/15 було порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача Васильківської центральної районної лікарні (колегія суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів: Скрипки І.М., Куксова В.В.) та призначено судове засідання на 16.02.2016.

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" за Відзивом на апеляційну скаргу від 10.02.2016, просив колегію суддів залишити скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду Господарського суду Київської області від 17.12.2015 № 911/4792/15 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

За Розпорядженням керівника апарату КАГС від 02.03.2016 №09-52/240/16, у зв'язку із перебуванням головуючого судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, дану справу було передано на повторний автоматизований розподіл.

За Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2016 № 911/4792/15, для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Яковлєва М.Л..

Ухвалою КАГС від 04.03.2016 № 911/4792/15 апеляційну скаргу відповідача Васильківської центральної районної лікарні було прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Яковлєва М.Л. та призначено судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача Васильківської центральної районної лікарні залишити без задоволення, Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.02.2015 між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (далі - постачальник) та Васильківською центральною районною лікарнею (далі - споживач) було укладено Договір № 2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованим тарифом (а/с 11-13, далі - Договір; Договір постачання).

За умовами названого Договору, постачальник протягом 2015 року здійснює споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених цим Договором, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, передача газу здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування.

Згідно п. 4.1 Договору, розрахунки за реалізований газ здійснюються за цінами, що встановлені Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Ціна за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ, тарифом на транспортування, збором у вигляді цільової надбавки, складає 7 709,76 грн. (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору, розрахунковий період за Договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно.

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно Додатком № 2 до Договору (п. 4.6 Договору).

Згідно п. 4.6.3 Договору, у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа, наступного місяця.

Відповідно п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дати підписання та відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2015 по 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

Додатковою угодою № 6 від 30.06.2015 сторони дійшли згоди щодо розірвання вказаного Договору № 2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованим тарифом від 06.02.2015 з 01.07.2015. (а/с 37)

В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" посилався на те, що відповідачем порушено зобов'язання за Договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/П-БО-4385-7070120 від 06.02.2015 в частині сплати за поставлений природній газ за спірний період березень - червень 2015 року.

Відповідач у справі - Васильківська центральна районна лікарня, заперечуючи позовні вимоги, посилався на те, що Додаткової угодою № 6 від 30.06.2015 сторони прийшли згоди, щодо розірвання з 01.07.2015 Договору газопостачання № 2015/П-БО-4385-7070120 від 06.02.2015, а отже зобов'язання за вказаним Договором припинилось.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та докази, подані сторонами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 427934,71 грн., що підтверджується двостороньо підписаними та скріпленими печатками обох підприємств Актами приймання передачі за березень-червень 2015 року (а/с 16-19).

За ствердженням позивача, відповідачем здійснювалась часткова оплата поставленого природного газу.

Відповідно до Акту звірки розрахунків від 20.10.2015, підписаним обома сторонами (а/с 20), заборгованість відповідача перед позивачем складає 269 201,01 грн..

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку оплатити заборгованість за поставлений товар та застосування до нього відповідальності, встановленої Договором та чинним законодавством за порушення відповідного зобов'язання.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не заперечував отримання газу на спірну суму, однак, на його думку, з розірванням Договору газопостачання № 2015/П-БО-4385-7070120 від 06.02.2015 з 01.07.2015 припинились всі зобов'язання за цим Договором, а отже і його обов'язок сплатити борг за отриманий газ.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги наведенні заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як визначено ч. 2-4 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються; у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, місцевим господарським судом зауважено, що Додаткова угода про розірвання договору не може вважатись згодою сторін на припинення зобов'язань за спірним Договором, оскільки відповідно до вказаної Додаткової угоди сторони дійшли згоди про розірвання Договору саме з 01.07.2015.

Поряд з цим, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення боргу за газ, який поставлявся у період дії спірного Договору, а саме березень-червень 2015 року.

У відповідності до п. 5.3.3 Договору, споживач зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість поставленого природного газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Крім того, відповідно до 10.1 Договору, вказаний Договір діє в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, за природний газ, поставлений у березні-червні 2015 року, не розрахувався.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки зобов'язання з оплати природного газу не виконані у встановлений Договором газопостачання строк відповідач є таким, що допустив порушення зобов'язання.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 269 201,01грн основного боргу за період березень-червень 2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, ПАТом по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4 952,31 грн. за період з 06.04.2015 по 23.10.2015, інфляційні втрати в розмірі 55 155,01 грн. за період з квітня по вересень 2015 року та пені у розмірі 90 927,65 грн. за загальний період з 06.04.2015 по 23.10.2015, які обраховані за кожним Актом приймання-передачі природного газу окремо.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наведені позивачем у його позовній заяві, вважає їх арифметично вірними, а, відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 952,31 грн. 3% річних та 55 155,01 грн. інфляційних втрат є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені, місцевим господарським судом зазначено про таке.

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом першої інстанції зазначено, що встановлений відповідним пунктом Договору розмір пені не перевищує максимального розміру, визначеного ст. 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та пеня позивачем розрахована в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, місцевий господарський суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що він є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в заявленому розмірі 90 927,65 грн..

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційного оскарження відповідача Васильківської центральної районної лікарні зводяться до того, що оскільки за Додатковою угодою № 6 від 30.06.2015 сторони дійшли згоди щодо розірвання вказаного Договору № 2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованим тарифом від 06.02.2015, то відповідно припинились всі зобов'язання за цим Договором, зокрема і обов'язок відповідача сплатити борг за отриманий газ у спірний період березень-червень 2015 року. На думку скаржника, прийнята Додаткова угода про розірвання Договору є згодою сторін на припинення усіх зобов'язань за Договором постачання природного газу. Крім того, відповідач зауважує і на тому, що додатковим підтвердженням того, що позивач фактично відмовився від отримання грошей за поставлений газ і реально мав намір припинити зобов'язання сторін після розірвання основного Договору також є та обставина, що позивачем було закрито і розрахунковий розрахунок у банку. Таким чином, відповідач наголосив, що через закриття банківського рахунку він був позбавлений можливості перерахувати позивачу витребувану ним суму грошей.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження відповідача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до 10.1 Договору, вказаний Договір діє в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

Колегія суддів вважає цілком вірним висновок суду першої інстанції, що Додаткова угода про розірвання договору не може вважатись згодою сторін на припинення зобов'язань за спірним Договором, зокрема, в частині здійснення повної оплати, оскільки відповідно до вказаної Додаткової угоди сторони дійшли згоди про розірвання Договору саме з 01.07.2015, в той час, коли спірним періодом по даній справі за який пред'явлено до стягнення основний борг є оплата за природний газ, поставлений у березні-червні 2015 року.

Крім того, за Актом звірки розрахунків від 20.10.2015, підписаним обома сторонами (а/с 20), заборгованість відповідача перед позивачем складає 269 201,01 грн.. Слід звернути увагу на те, що названий Акт звірки датований 20.10.2015, тобто, підписаний обома сторонами вже після розірвання Договору газопостачання з 01.07.2015.

Серед іншого, колегією взято до уваги ствердження позивача про те, що відповідачем було здійснено часткову оплату поставленого природного газу за Договором №2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованими тарифами від 06.02.2015. Позивач наголошував, що відповідно до двосторонньо підписаного Акту звірки взаєморозрахунків від 20.10.2015 відповідач визнав заборгованість перед позивачем на суму 269 201,01 грн..

Крім того, до останнього судового засідання від 21.04.2016 позивачем було надано колегії суддів копії банківських виписок в підтвердження здійснення відповідачем оплати за Договором № 2015/П-БО-4385-7070120 постачання природного газу за регульованим тарифом від 06.02.2015. У даному випадку, часткова сплата за цим Договором розцінюється колегією суддів як схвалення даного Договору газопостачання та вчинення дій, що свідчать про прийняття його до виконання безпосередньо шляхом здійснення цієї часткової оплати, а отже є підставою для належного виконання обов'язків передбачених умовами вказаного Договору.

Аналогічна правова позиція щодо схвалення договору у зв'язку з його частковою оплатою викладена у Постанові Вищого Господарського суду від 17.03.2014 № 917/1038/13.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи відповідача, що через закриття банківського рахунку позивачем, він був позбавлений можливості перерахувати позивачу витребувану суму грошей. Позивачем в спростування наведеного зауваження було надано колегії суддів копію Листа від 30.11.2015 № 2230 «щодо зміни банківських реквізитів», за змістом якого вбачається, що відповідача було повідомлено про нові банківські реквізити ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги позивача ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ПАТ по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2015 № 911/4792/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 № 911/4792/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 № 911/4792/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 911/4792/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

М.Л. Яковлєв