ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа № 925/154/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 адвокат, третя особа ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом комунального закладу Черкаська міська стоматологічна поліклініка Черкаської міської ради до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 охорони здоровя та медичних послуг Черкаської міської ради про повернення обєкта оренди.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про повернення обєкта оренди за договором оренди нежитлового приміщення №60 від 01.07.2013року. В обґрунтування позову позивач вказав, що строк дії, укладеного сторонами договору оренди нежитлового приміщення скінчився, однак відповідач у добровільному порядку обєкт оренди не повертає.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав названих у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Підставою невизнання позову представник назвав те, що ні позивач ні третя особа не є власниками спірного майна, тому не вправі вимагати його повернення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, встановив наступне.

Позивач є закладом охорони здоровя Черкаської міської ради.

01.07.2013 між ОСОБА_5 охорони здоровя та медичних послуг Черкаської міської ради( третя особа у справі, позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлового приміщення №60, за умовами якого позивач передав відповідачу на умовах оренди нежитлові приміщення, що належать до міської комунальної власності та розташовані за адресою м. Черкаси, б. Шевченка, 35, загальною площею 37, 18 кв. м.( корисна площа 25, 4 кв. м., загального користування - 11, 78 кв. м.). Вартість орендованого майна сторонами погоджена в сумі 110100 грн.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору №2 від 31 грудня 9014 р. Договір укладено на термін до 31 грудня 2015 року .

Згідно з п. 3.1. договору орендодавець зобов'язаний надати приміщення орендарю по акту прийому - передачі (додаток №2), що є невід'ємною частиною цього договору, в якому вказується технічний стан приміщення та місце розташування.

За користування приміщенням, орендар вносить орендну плату в розмірі 1853 грн. у тому числі ПДВ 20%, в місяць.

В розмір орендної плати не входить вартість спожитої орендарем електричної енергії, опалення, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів тощо. Платежі за електроенергію, опалення, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів провадяться орендарем самостійно на рахунок орендодавця у встановлений строк.

Оренда - плата вноситься один раз на місяць, починаючи з. моменту фактичної передачі приміщення орендареві за актом прийому - передачі та не пізніше 25 числа розрахункового місяця шляхом передплати за платіжним дорученням.

Позивач виконав свої зобов'язання за Договором оренди, про що свідчить акт прийому-передачі приміщення від 01.06.2013р. (Додаток № 3 до Договору оренди).

31 грудня 2016 року сплив строк на який між сторонами було укладено Договір. Позивачем на адресу відповідача були направлені листи №680-1-21 від 23.11.2015р, №681 від 29.11.2015р., №705 від 01.12.2015р. та №755/01-21 від 29.12.2015р., 26/01-21 від 18.01.2016р. з вимогою повернути приміщення, однак відповідач не звільнив та не повернув позивачу орендоване нежитлове приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно з ч. І ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За своїм правовим змістом договір № 60 оренди нежитлового приміщення від 01.07.2013 є договором найму (оренди), його положення відповідають вимогам ст. 283 ГК України та ст. 759 ЦК України, якими встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Статтею 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Однак позивач на адресу відповідача направляв листи №680-1-21 від 23.11.2015р, №681 від 29.11.2015р., №705 від 01.12.2015р. та №755/01-21 від 29.12.2015р., 26/01-21 від 18.01.2016р. з вимогою повернути приміщення.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана. Аналогічна позиція визначена п. 9.1 Договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з фактичних обставин справи та приписів названого вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Предметом укладеного сторонами договору від 1.07.2013 №60 є майно комунальної власності. Позивач є комунальним закладом Черкаської міської ради і відповідно до його статуту( п.10.2) все його майно закріплене за ним на праві оперативного управління.

Строк дії договору закінчився 31 грудня 2016 року і позивач своєчасно повідомив відповідача про небажання продовжувати його дію та вимагав повернути орендоване майно.

За таких обставин у відповідача виникло зобовязання повернути орендоване майно.

Заперечення відповідача щодо того, що орендоване майно не є власністю позивача чи третьої особи не ґрунтується на Законі, а тому є безпідставним.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів суду порушення його прав саме відповідачем, обрав вірний спосіб захисту порушеного права, а тому його позов підлягає задоволенню.

Крім того з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення в порядку відшкодування, понесені останнім витрати у вигляді сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 175/1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) повернути об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, б. Шевченка, 325, загальною площею 37,18 м згідно плану, у тому числі корисна площа 25,4 м2 та площа загального користування 11,78 м2'

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 175/1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Комунального закладу «Черкаська міська стоматологічна поліклініка Черкаської міської ради» (18005, м. Черкаси, б. Шевченка, 325, р/р 7067 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, ) - 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.04.2016 р.

СУДДЯ К.І. Довгань