ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Справа № 910/27611/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В. (доповідач),
суддівГоголь Т.Г., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.02.16
у справі№910/27611/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ"
доПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прозобов'язання вчинити дії

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.03.16, винесеною у складі колегії суддів: Добролюбова Т.В. - головуючий, Гоголь Т.Г., Швець В.О., розгляд касаційної скарги призначено на 17.03.16. У судовому засіданні 17.03.16 задоволено клопотання скаржника про продовження строку розгляду касаційної скарги та оголошено перерву до 21.04.16.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 21.04.16 №08.03-04/1304 призначено автоматичну зміну складу суддів у зв'язку з перебування судді Швеця В.О. на лікарняному, за наслідками якої визначено склад колегії суддів: Добролюбова Т.В. - головуючий, Гоголь Т.Г., Сибіга О.М.

У судовому засіданні 21.04.16 взяли участь представники:

від позивача: Гричинський А.В. - за дов. від 07.10.15;

від відповідача: Мельник В.В. - за дов. від 18.04.14.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" у жовтні 2015 року заявлений позов до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про списання заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", який набрав чинності 06.06.15 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" виникло право, а у Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" обов'язок списати нараховану пеню у розмірі 1 772 888,29 грн, стягнуту за рішеннями Господарського суду Львівської області від 25.08.15 у справі №914/996/15 та від 19.03.15 у справі №914/249/15. Позов обґрунтовано приписами статей 549 Цивільного кодексу України, статей 5, 230 Господарського кодексу України, частиною 13 статті 18 Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.15, ухваленим суддею Босий В.П., позов задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списати пеню у розмірі 1 772 888, 29 грн, стягнуту з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" рішеннями Господарського суду Львівської області від 25.08.15 у справі №914/996/15 та від 19.03.15 у справі №914/249/15. Суд керувався приписами частини 13 статті 18 Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", статей 174, 175, 193 Господарського кодексу України, статей 509, 525, 526 Цивільного кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Жук Г.А. - головуючого, Мальченко А.О., Сухового В.Г., постановою від 01.02.16, перевірене рішення у справі скасував, прийняв нове рішення про відмову у позові. Суд визнав, що порядок реструктуризації заборгованості та відповідно списання штрафних санкцій, передбачений частиною 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" із змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не поширюється на спірні правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скарго у якій просить постанову у справі скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Скаржник вважає, що відмова у позові через звернення позивача з даним позовом після втрати чинності Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" є безпідставною, оскільки ще під час дії Закону скаржник звертався до позивача з відповідними листами і Закон був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Зазначає Товариство і про неправильне застосування судом до спірних правовідносин частини 13 статті 18 названого Закону, оскільки хоч основна заборгованість і була ним погашена, право на списання пені прямо передбачено нормами Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Також скаржник зазначає, що апеляційний суд не вирішував питання застосування до даного спору позовної давності.

Від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відзив на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., заслухавши пояснення представника скаржника та заперечення на касаційну скаргу представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги і правильність застосування апеляційним судом приписів чинного законодавства відзначає таке.

Розглядаючи даний спір апеляційна інстанція установила, що Господарський суд Львівської області рішенням від 19.03.15 у справі №914/249/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.15 та постановою Вищого господарського суду від 02.07.15, позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнив частково, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" на користь позивача 3 767,22 грн - інфляційних втрат, 90 920,59 грн - пені, 26 007,58 грн - 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за спожитий природний газ у 2013 році, яка була погашена Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" у серпні 2013 року. Також апеляційним судом установлено, що у справі №914/996/15 Господарський суд Львівської області рішенням від 25.08.15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.15 та постановою Вищого господарського суду від 01.10.15, позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволив частково, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" на користь позивача 1 681 967,70 грн пені, 750 908,17 грн - 3% річних і 2 530 169,88 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за спожитий природний газ у 2013 році, яка була погашена відповідачем у період з січня 2013 року до грудня 2014 року. Апеляційний господарський суд також установив і те, що листом від 01.07.15 позивач звертався до відповідача щодо списання стягнутої рішеннями Господарського суду Львівської області у справах №914/249/15 та №914/996/15 пені у розмірі 1 681 697,70 грн та 90 920,59 грн відповідно, мотивуючи це повним погашенням заборгованості перед останнім. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", який набрав чинності 06.06.15, доповнено, окрім іншого, статтю 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" частиною 13 наступного змісту: "Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 01.01.14 до 31.12.14 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.14 (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини". У розумінні приписів наведених норм, предметом регулювання частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (у редакції Закону України №423-VIII від 14.05.15) є заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий у період з 01.01.14 до 31.12.14 та за природний газ, спожитий до 01.01.14, але яка залишилася непогашеною станом на 06.06.15, але була сплачена у період з 06.06.15 до 06.09.15 - для заборгованості за газ спожитий до 01.01.14. Розглядаючи даний спір та ухвалюючи оскаржувану постанову апеляційний господарський суд виходив з того, що пеня, яку просить списати позивач у даній справі, була нарахована на заборгованість за спожитий у 2013 році природний газ, при цьому така заборгованість була погашена до 06.06.15, а саме у 2013 році - відповідно до рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/996/15, та у січні 2013 - грудні 2014 року, як установлено у рішенні Господарського суду Львівської області у справі №914/996/15. Таким чином, апеляційна інстанція дійшла правомірного висновку про те, що дія Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" у редакції Закону України № 423-VIII від 14.05.15 не розповсюджується на спірні правовідносини. Посилання скаржника на те, що апеляційною інстанцією не зазначено про застосування чи не застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового акта, оскільки за приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відтак доводи, викладені в касаційній скарзі не можуть бути підставою для скасування постанови у справі та спростовуються установленими апеляційним судом обставинами спору. Отже правових підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги не убачається. Витрати зі сплати судового збору за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.16 у справі №910/27611/15 залишити без змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

О.Сибіга