КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Справа№ 910/11903/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від боржника - Петрик О.І.,

від ПАТ "Дельта Банк" - Коновал Р.О.,

від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Оборського Я.В.,

від ТОВ ТД "Альтаір" - Сватової О.Ю.,

від ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно" - Булій Т.В.,

Перунової Т.Г. та розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кудляка Є.В.,

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2015

у справі № 910/11903/14 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КиївАгроНафтоТрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/11903/14 визнано кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс":

Marasco Trading Limited на суму 12 449 171,31 грн. - вимоги четвертої черги;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альтаір" на суму 57 704 951,47 грн., з яких: 57 703 733,47 грн. - вимоги четвертої черги, 1 218,00 грн. - вимоги першої черги;

Перунову Т.Г. на суму 5 871 479,28 грн. - вимоги четвертої черги;

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об'єднання "Текстерно" на суму 112 662 045,16 грн. - вимоги четвертої черги;

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" на суму 84 318 805,81 грн., з яких: 83 045 765,26 грн. - вимоги четвертої черги, 1 273 040,55 грн. - вимоги першої черги;

Товариство з обмеженою відповідальністю "КиївАгроНафтоТрейд" на суму 531 886,68 грн. - вимоги четвертої черги;

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1 490 989,19 грн. - вимоги четвертої черги;

затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 17.12.2015 на загальну суму 275 029 328,90 грн.;

окремо, внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на суму 27 087 367,00 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника;

окремо, внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на суму 150 650 560,78 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника;

відмовлено повністю Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" у визнанні кредитором до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" на суму 79 031 758,38 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2015, визнати Банк заставним кредитором на загальну суму 62 202 000,00 грн., внести окремо до реєстру відомості про майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс", яке є предметом застави на вимоги Банку на суму 62 202 000,00 грн. за договором іпотеки № НКЛ-2028913/S/1 від 09.10.2014, внести до реєстру вимог кредиторів вимоги Банку, які забезпечені заставою майна боржника на суму 62 202 000,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" було прийнято до провадження.

Також, не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" було прийнято до провадження.

У зв'язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці була проведена автоматична зміна складу колегії суддів, за результатами якої апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у справі № 910/11903/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (доповідач, головуючий), Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 апеляційні скарги прийнято до провадження.

Ухвалою від 01.03.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

15.03.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

23.03.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 31.03.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою від 31.03.2016 продовжено строк розгляду справи № 910/11903/14 на п'ятнадцять днів, розгляд справи № 910/11903/14 відкладено на 14.04.2016, задоволено клопотання ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та викликано в судове засідання судового експерта Кравченка Сергія Вікторовича для дачі пояснень по Висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 8209 від 11.03.2015.

Від ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» надійшов лист №199 від 11.04.2016, в якому повідомлено суд про неможливість явки судового експерта Кравченка Сергія Вікторовича в судове засідання. Також повідомлено про можливість надання роз'яснень по висновку експерта шляхом відповіді на надіслані питання на адресу Інституту.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не скористався правом поставити питання судовому експерту в письмовій формі, відповідного клопотання не заявив, у зв'язку з чим колегія суддів ухвалила розглянути справу на наявними матеріалами та без додаткових пояснень судового експерта.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закон про банкрутство визначено, грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом;

кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Частиною 2 статті 25 Закону про банкрутство передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, у зв'язку з тим, що останній не спроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2014 порушено провадження у справі № 910/11903/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кудляка Є.В.

З матеріалів справи вбачається, що оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника офіційно оприлюднене 07.07.2014.

06.08.2014 до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Дельта Банк) з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 63 672 929,97 грн. (заява №18/5-112 від 31.07.2014).

20.08.2014 Дельта Банк подав уточнення до заяви від 31.07.2014, в якій просив визнати грошові вимоги в загальному розмірі 79 031 758,38 грн., з яких 50 930 444,51 грн. - вимоги четвертої черги, 2 500 653,59 грн. - вимоги шостої черги, 24 948 719,00 грн. - вимоги, забезпечені майном боржника.

Кредиторські вимоги Дельта Банку ґрунтуються на умовах договору на кредитну лінію (відновлювальну) № 31/05-К від 23.09.2005, укладеного між ТОВ комерційний банк «Столиця» та ТОВ "Торговий дім "Альтаір" (позичальник) та договору на кредитну лінію (відновлювальну) № 06/07-К від 23.02.2007, укладеного між ТОВ комерційний банк «Столиця» та боржником (позичальник).

Дельта Банк набув право вимоги за вказаними кредитними договорами на підставі Договору про передавання активів та зобов'язань ПАТ «Банк Столиця» за кредитами рефінансування Національного банку України на АТ «Дельта Банк» від 25.04.2014.

Згідно розрахунку Дельта Банку заборгованість ТОВ "Торговий дім "Альтаір" за договором № 31/05-К від 23.09.2005 складає 51 155 835,74 грн., в тому числі: 36 920 533,76 грн. - основна заборгованість, 11 734 648,39 грн. - нараховані відсотки, 1 955 271,01 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 545 382,58 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

В забезпечення зобов'язань за Договором № 31/05-К від 23.09.2005 між кредитодавцем (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" (майновий поручитель, іпотекодавець) укладено Договір іпотеки № 31/05-К-1Z від 23.09.2005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. 21 лютого 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 444, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав в заставу Іпотекодержателю майновий комплекс, загальною площею 703,00 кв. м, у будинку № 99, розташованому по вул. Володимирська в м. Києві, який складається з наступних будівель та споруд: нежилий будинок Літера А загальною площею 446,70 кв. м; нежилий будинок Літера А загальною площею 167,00 кв. м; нежилий будинок Літера Б загальною площею 89,30 кв. м.

Відповідно до умов Договору про внесення змін № 3 від 24.03.2010 до Договору іпотеки № 31/05-К-1Z від 23.09.2005, за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 34 574 243,00 грн.

Крім того, в забезпечення зобов'язань за Договором № 31/05-К від 23.09.2005, 26 березня 2008 року між кредитодавцем (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" (заставодавець) укладено Договір застави основних засобів № 31/05-К-22, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. 26 березня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 1659.

Вартість предмету застави - технологічного обладнання за взаємною згодою сторін становить 18 192 846,00 грн. (Договір про внесення змін № 1 від 24.03.2010 до Договору застави основних засобів № 31/05-К-22 від 26.03.2008).

Згідно розрахунку Дельта Банку заборгованість боржника за договором № 06/07-К від 23.02.2007 складає 27 875 922,64 грн., в тому числі: 20 338 000,00 грн. - основна заборгованість, 6 885 981,36 грн. - нараховані відсотки, 497 584,49 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 154356,78 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

В забезпечення зобов'язань за Договором № 06/07-К від 23.02.2007 між кредитодавцем (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки № 06/07-К-1Z (нерухомого майна) від 23.02.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. 23 лютого 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 472.

Згідно п. 1.3 іпотечного договору за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 35 000 000,00 грн.

Також, в забезпечення зобов'язань за Договором № 06/07-К від 23.02.2007 між кредитодавцем (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" (заставодавець) укладено Договір застави основних засобів № 06/07-К-2Z від 27.12.2007.

Відповідно до п. 1.2 договору застави, вартість предмету застави за згодою сторін становить 6 500 000,00 грн.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 575 Цивільного кодексу України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За вказаних обставин, вимоги Дельта Банку в повному обсязі забезпечені майном боржника, а отже підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо.

Разом з тим, щодо розміру вимог Дельта Банку, колегія суддів зазначає наступне.

Заперечуючи вимоги Дельта Банку, боржник послався на їх повне погашення зі сторони поручителя - Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогазгруп «Деметра» на підставі укладених договорів поруки №П-31/05-К від 02.10.2014 (між Дельта Банком, ТОВ «Торговий дім «Альтаїр», ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра»), № П-06/07-К від 02.10.2014 (між Дельта Банком, ТОВ «Лоджистік Сервіс», ТОВ «Нафтогазгруп «Деметра»).

На підтвердження погашення боргу, додані довідка Дельта Банку № 2/01-17/11975 від 27.10.2014, довідка Дельта Банку № 2/01-17/11974 від 27.10.2014 про відсутність кредиторської заборгованості. Вказані довідки видані за підписом заступника Голови Ради Директорів Кінберг С.В.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи щодо укладення вказаних вище договорів поруки, безпідставно дійшов висновку про погашення заборгованості перед Дельта Банком в повному обсязі, оскільки довідки від 27.10.2014 не можуть підтверджувати такі фактичні обставини, оскільки не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Разом з тим, на вимогу апеляційного господарського суду боржник подав меморіальні ордери №№ 83613970, 83614051 (платник ТОВ «Торговий дім «Альтаїр»), 83614170 (платник ТОВ «Лоджистік Сервіс») від 13.10.2014 про перерахування грошових коштів на загальну суму 57 256 072,32 грн. в рахунок повернення кредиту за кредитним договором № 31/05-К від 23.09.2005 та за кредитним договором № 06/07-К від 23.02.2007.

Тобто, матеріалами справи підтверджується часткове погашення кредиторської заборгованості перед Дельта Банком за кредитними договорами, виконання зобов'язань за якими забезпечено майном боржника.

Непогашеною залишилась заборгованість по відсоткам в сумі 18 620 630,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2 452 855,50 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 154 356,78 грн.

Боржник не надав докази на спростування боргу перед Дельта Банком в повному обсязі, а отже вказана вище заборгованість підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, оскільки в повному обсязі забезпечена майном боржника.

Суд першої інстанції неповно з'ясував дійсні обставини справи, що призвело до прийняття помилкового рішення про відмову Дельта Банку у визнанні його вимог до боржника в повному обсязі, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в цій частині, належить прийняти нове рішення та визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" в розмірі 18 620 630,26 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, та в сумі 2 607 212,28 грн. - вимоги шостої черги задоволення.

Окрім того, з грошовими вимогами до боржника звернулось Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк Аваль) на загальну суму 152 141 549,97 грн.

Вимоги Банку Аваль ґрунтуються на генеральній кредитній угоді № 010/08/2400 від 05.10.2004 з подальшими змінами і доповненнями та кредитних договорах, що укладені сторонами в рамках генеральної угоди № 010/08/2885 від 11.10.2005, № 010/08/2886 від 11.10.2005, № 010/08/2887 від 11.10.2005, № 010/08/2957 від 23.11.2005, № 010/08/3044 від 27.01.2006, № 010/08/3064 від 16.02.2006, № 010/08/3065 від 20.02.2006, № 010/08/3121 від 10.04.2006.

Загальна вартість застави за згодою сторін становила 53 089 757,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 у даній справі було призначено судово-економічну експертизу для встановлення дійсної ринкової вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс", переданого у заставу Банку Аваль.

Як вбачається з Висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 8209 від 11.03.2015, заставна вартість акцій, що передані в заставу кредитору, становить 39 068 000,00 грн., а заставна вартість обладнання та устаткування, що передане в заставу кредитору, становить 116 551 084,92 грн., тобто загальна вартість заставного майна становить 155 619 084,92 грн.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство, розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Банк Аваль не подав суду докази невідповідності вартості заставного майна, визначеного у висновку судової експертизи, дійсній ринковій вартості.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів на суму 1 490 989,19 грн. - вимоги четвертої черги та окремо 150 650 560,78 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Колегія суддів відхиляє доводи Банку Аваль, викладені в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції норм законодавства щодо грошових вимог ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно", які ґрунтуються на договорах купівлі-продажу, укладених у спрощеній формі.

Згідно ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Разом з тим, згідно частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, а сторонами не заперечується, що ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно" надавав боржнику послуги пов'язані з організацією перевезення вантажу залізним транспортом, що підтверджується рахунками та актами прийому-передачі (т. 3, а.с. 209-222).

Тобто, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору надання послуг, укладеного у спрощеній письмовій формі, що узгоджується з нормами статті 181 Господарського кодексу України.

Також, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо кредиторських вимог ТОВ «Торговий дім «Альтаїр» в частині виконання зобов'язань за договорами про надання фінансової допомоги, оскільки кредитор, перераховуючи грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань, помилково вказував у призначенні платежу: «оплата за бавовняне волокно», при цьому в той же банківський день сторони змінили призначення платежу на «фінансова допомога», що узгоджується з вимогами Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою НБУ 21.01.2004 № 22.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи при прийнятті судового рішення за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство в частині кредиторських вимог Дельта Банку, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню. В зазначеній частині належить прийняти нове рішення про часткове визнання вимог Дельта Банку. В частині кредиторських вимог Банку Аваль, ТОВ "Торговий дім "Альтаір", ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно" оскаржувану ухвалу належить залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

2. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/11903/14 скасувати в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" у визнанні кредитором до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс".

3. Прийняти в зазначеній частині нове рішення.

4. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Сервіс" в розмірі 18 620 630,26 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, в сумі 2 607 212,28 грн. - вимоги шостої черги задоволення.

5. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

6. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/11903/14 в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альтаір", Відкритого акціонерного товариство "Тернопільське об'єднання "Текстерно" залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко