ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.04.16р. Справа № 904/2971/16

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Хлібодар", с. Жовтоолександрівка П'ятихатського району Дніпропетровської області

до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, м. П'ятихатки Дніпропетровської області

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Хлібодар" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, у якій виклав вимогами про:

визнання протиправними дії П'ятихатської районної державної адміністрації щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду оренду Селянським (фермерським) господарством "Хлібодар" та відмови в укладенні договорів оренди земельних ділянок площею 20,9700 га у тому числі, 16,9700 га - рілля із земель резервного фонду, 4,0000 га - рілля із земель державного запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області;

зобов'язання П'ятихатської районної державної адміністрації затвердити проект землеустрою щодо земельних ділянок площею 20,9700 га у тому числі, 16,9700 га - рілля із земель резервного фонду, 4,0000 га - рілля із земель державного запасу в оренду Селянському (фермерському) господарству "Хлібодар" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області;

зобов'язання П'ятихатської районної державної адміністрації укласти договори оренди з Селянським (фермерським) господарством "Хлібодар" щодо земельних ділянок площею 20,9700 га у тому числі, 16,9700 га - рілля із земель резервного фонду, 7,0000 га - рілля із земель державного запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.

Під час перевірки та підготовки цього позовного матеріалу до розгляду, дослідивши його за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог, господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням правил подання позову, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України)

Відповідно до приписів ГПК України, позовна заява повинна відповідати формі та змісту, встановлених розділом VІІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксовану розмірі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; із позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2016 рік", яким мінімальна заробітна плата з 01 січня 2016 року встановлена у розмірі 1378,00 грн.

З огляду на прохальну частину позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, за кожну з яких він мав сплатити судовий збір у встановленому Законом розмірі по 1378,00 грн, що у загальній сумі складає 4 134,00 грн.

Так, позивачем в якості доказу сплати судового збору до позовної заяви додано копію квитанції № 0.0.524214726.1 від 21.03.2016 про сплату судового збору у сумі 2756,00 грн, що є значно меншою, ніж передбачено законодавством, проте довідкою Відділу документального забезпечення (канцелярія) господарського суду Дніпропетровської області № 29/16 від 18.04.2016 зазначено, що квитанція № 0.0.524214726.1 від 21.03.2016 про сплату судового збору у сумі 2756,00 грн вже використана раніше в іншій господарській справі, а саме: 904/2960/16 (позовна заява надійшла 18.04.2016, провадження у справі порушено ухвалою від 18.04.2016). Однак позивач про вказані обставини не зазначив у позовній заяві.

Чинним законодавством України не передбачено використання одного платіжного доручення про сплату судового збору за декількома справами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Отже, суд не вважає квитанцію № 0.0.524214726.1 від 21.03.2016 про сплату судового збору у сумі 2756,00 грн належним та допустимим доказом сплати судового збору у справі № 904/2971/16, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Також, слід зазначити, що у порядку ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, але надані до позовної заяви документи взагалі не засвідчені, що протирічить чинному законодавству.

Керуючись п. 4 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Селянському (фермерському) господарству "Хлібодар" позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатком на "40" арк., копія довідки господарського суду Дніпропетровської області № 29/16 від 18.04.16.

Суддя ОСОБА_1