КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа№ 910/31321/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Лисенко М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шепетуха О.П. (довіреність від 08.12.2015 № б/н);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги державного підприємства "Об'єднана Компанія "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ"

на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2016

у справі № 910/31321/15 (суддя Турчин С.О.)

за позовом науково-дослідної установи "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем"

до державного підприємства "Об'єднана Компанія "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ"

про стягнення 36 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/31321/15 позов науково-дослідної установи "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем" задоволено повністю. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 36 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що господарський суд міста Києва прийняв рішення 21.01.2016 за відсутності представника відповідача, відхиливши його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим справа була розглянута, на думку апелянта, без з'ясування всіх обставин справи, без належного дослідження доказів, поданих скаржником. Також апелянт зазначає, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів від 07.11.2014 № 595, що Міністерством фінансів України заборонено фінансування програми, в перелік якої входить шахта «Пролетарська», яка знаходиться в зоні АТО.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2016 апеляційну скаргу державного підприємства "Об'єднана Компанія "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.03.2016 за участю уповноважених представників сторін.

09.03.2016 у зв'язку з перебуванням судді Лобаня О.І. на лікарняному автоматизованою системою суду сформовано для розгляду справи колегію суддів у складі: головуючий суддя Федорчук Р.В., судді Майданевич А.Г., Михальська Ю.Б., яка прийняла справу № 910/31321/15 до свого провадження ухвалою суду від 09.03.2016.

У судовому засіданні 09.03.2016 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оголошено перерву до 11.04.2016.

У судове засідання 11.04.2016 представник відповідача надав додаткові пояснення стосовно заперечень на апеляційну скаргу та просив відмовити в її задоволенні, представник відповідача не з'явився, проте через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, проти задоволення якого представник позивача заперечив.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи те, що представник відповідача надав пояснення по суті апеляційної скарги в судовому засіданні 09.03.2016, явка представника відповідача судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2016 в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

17.06.2014 між державним підприємством "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" (замовник) та науково-дослідною установою "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем" (виконавець) укладено договір № 1330/2.2/ №250 Д/14 про закупівлю робіт за державні кошти (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується у 2014 році виконати замовникові розробку розділу робочого проекту "Укриття радіоактивних відходів в шламонакопичувачі шахти "Пролетарська" Луганської області", ОВНС (оцінка впливу на навколишнє природне середовище) згідно технічному завданню (додаток № 1, який є невід'ємною частиною цього договору), а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Найменування робіт, кількісні характеристики робіт за цим договором, визначається на підставі кошторису №1 (Розробка розділу робочого проекту "Укриття радіоактивних відходів в шламонакопичувачі шахти "Пролетарська" Луганської області", ОВНС (оцінка впливу на навколишнє природне середовище), обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені, у тому числі залежно від реального фінансування видатків ( п.п. 1.2., 1.3 договору).

Сума, визначена у договорі, становить 36000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 6000,00 грн., яка розрахована на підставі протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт (Додаток № 3 до договору), який є невід'ємною частиною цього договору (п. 3.1. договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами актів приймання-передачі, посвідчених підписами і печатками сторін, протягом 90 календарних днів; здійснюються у безготівковому порядку, шляхом перерахування необхідної суми грошових коштів у національній валюті України - гривні на поточний рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі, у строки, в порядку та на умовах, визначених договором, якщо інше не застережене договором або не узгоджено сторонами у додатковій угоді до цього договору (п.п. 4.1., 4.2, 4.3. договору).

Місце виконання робіт: л.ш. "Пролетарська" (п. 5.2. договору).

Пунктом 7.1. договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2014 (п.10.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 18.08.2014 до договору здійснено заміну сторони державне підприємство "Обласна дирекція "Луганськвуглереструктуризація" на державне підприємство "Об'єднана Компанія "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ" у зв'язку із реорганізацією державного підприємства "Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств" відповідно до наказу Міненерговугілля України від 15.05.2014 № 358 "Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств".

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором № 1330/2.2/ №250 Д/14 виконав належним чином, що підтверджується актом здачі-приймання науково-технічної документації №1 від 14.10.2014, який підписаний з боку відповідача та скріплений печаткою підприємства без зауважень та заперечень. Крім того, в акті зазначено, що матеріали робіт відображені в заключному звіті, який переданий відповідачу, а сума, яка належить до перерахування становить 36 000,00 грн., проте відповідач не здійснив оплату виконаних позивачем у відповідності до договору про закупівлю робіт за державні кошти №1330/2.2/№250 Д/14 від 17.06.2014 робіт.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача основної суми боргу, що складає 36 000,00 грн., є законним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів від 07.11.2014 № 595, стверджує, що Міністерством фінансів України заборонено фінансування програми, в перелік якої входить шахта «Пролетарська», яка знаходиться в зоні АТО, з приводу чого колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою Кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - порядок).

Пунктом 6 порядку передбачено, що у разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів).

Як встановлено господарським судом міста Києва, місцезнаходженням відповідача є: 03680, м. Київ, Святошинський район, пров. Приладний, 2-А; рахунок відповідача відкритий, зокрема, в УДКСУ в Шевченківському районі м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що твердження скаржника з посиланням на постанову КМУ від 07.11.2014 № 595 щодо заборони фінансування програми, в перелік якої входить шахта «Пролетарська», є необґрунтованим та спростовується змістом вищезазначеної постанови.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно врахував при вирішенні даного спору умови договору №1330/2.2/№250 Д/14 (а саме п. 4.1 договору), приписи ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 628, 629, 837, 844, 854 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України та за наявності визначених законом підстав дійшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 36 000,00 грн.

Решта доводів сторін не підтверджуються наявними у справі доказами і висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справи, дав правову оцінку доказам, наданими представниками сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, заперечень та з врахуванням визначених законом підстав вірно вирішив спір, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 36 000,00 грн є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час, доводи скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами та зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Об'єднана Компанія "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ" на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/31321/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/31321/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/31321/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

Ю.Б. Михальська