ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р.Справа № 922/729/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Крона-Компані", м. Київ
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Мельник А.І., дов. № 2016-15-03 від 15.03.16 р.;

відповідача - ОСОБА_3, дов. № 1324 від 29.07.15 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить (з урахуванням уточнень від 30.03.16 р., які були прийняті судом) стягнути з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 пеню в сумі 2371,96 грн. за прострочення відповідачем строку (терміну) виконання робіт, штраф в сумі 2496,82 грн. за допущення відповідачем прострочення виконання робіт понад 10 робочих днів та судовий збір в сумі 1378,00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №24-06/15ПР від 24 червня 2015 року.

30.03.16 р. відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що при укладанні договору № 24-06/15ПР, п.3.1. був викладений в іншій редакції. Даний пункт 3.1. договору № 24-06/15ПР міститься на першому аркуші, де передбачені підписи як замовника, так і підрядника. На першого аркуші договору відсутній підпис підрядника, тобто ФОП ОСОБА_1, при цьому на наступних аркушах підпис ФОП ОСОБА_1 має місце. Екземпляр договору для ФОП ОСОБА_1 був повернутий з заміною першого аркушу договору, де підпис ФОП ОСОБА_1 на першому аркуші був відсутній (даний факт був виявлений після підписання акту виконаних робіт). Крім цього, відповідач зауважив, що при підписанні акту виконаних робіт, з боку замовника ніяких претензій не було заявлено.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 29.03.16 р. по 30.03.16 р. та з 30.03.16 р. по 11.04.16 р. для надання сторонами додаткових документів.

Представник позивача в судовому засіданні 11.04.16 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.04.16 р. підтримав свій відзив, проти задоволення позову заперечував.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

24 червня 2015 року між TOB "Крона-Компані" (позивач, замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, підрядник) був укладений договір підряду №24-06/15ПР (далі - договір, а.с. 10), згідно з умовами якого, відповідач зобов'язався виконати роботи з ремонту ливневих лотків та асфальтового покриття на паркінгу ТРЦ "Караван" (далі - роботи) загальною вартістю 24968,22 гривень, а позивач, в свою чергу, зобов'язався оплатити їх вартість в порядку, визначеному договором.

У відповідності до п. 2.2. договору, оплата вартості робіт повинна була здійснюватися двома частинами:

- авансовий платіж в розмірі 10251,60 грн. замовник повинен оплатити до початку виконання робіт підрядником;

- решту суми в розмірі 14716,62 грн. замовник повинен оплатити протягом 7 (семи) банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

24 липня 2015 року позивач свої зобов'язання за договором виконав своєчасно та повністю - сплативши на рахунок відповідача авансовий платіж в розмірі 10251,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6960 від 24.07.15 р. (а.с. 14).

В свою чергу, підрядник, відповідно до п.3.1. договору, зобов'язався виконати роботи та здати їх замовнику протягом 14 днів з моменту оплати замовником авансового платежу.

Отже, граничною датою строку виконання робіт за спірним договором було 07 серпня 2015 року.

Проте, всупереч положенням договору, відповідач не виконав своїх зобов'язань та не завершив виконання робіт до 07 серпня. В повному обсязі роботи були виконані та здані замовнику 26 серпня 2015 року, що підтверджується актом виконаних робіт за серпень 2015 р., який був підписаним сторонами (а.с. 15).

У зв'язку з простроченням строку виконання робіт на 19 днів, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 2371,96 грн. за прострочення відповідачем строку (терміну) виконання робіт та штраф в сумі 2496,82 грн. за допущення відповідачем прострочення виконання робіт понад 10 робочих днів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

В частині 1 статті 846 ЦК України закріплено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як в було зазначено, відповідно до п.3.1. договору, відповідач зобов'язався виконати роботи та здати їх замовнику протягом 14 днів з моменту оплати замовником авансового платежу.

Беручи до уваги сплату авансового платежу 24.07.15 р., відповідач був зобов'язаний виконати роботи по 07.08.15 р. включно.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в повному обсязі роботи були виконані та здані замовнику 26 серпня 2015 року, що підтверджується актом виконаних робіт за серпень 2015 р., який був підписаним сторонами (а.с. 15).

Отже, враховуючи викладене, відповідач визнається судом таким, що з 08.08.15 р. прострочив термін виконання робіт за спірним договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

В п. 10.3 договору зазначено, що при простроченні підрядником строку (терміну) виконання робіт, встановленого цим договором, строків усунення дефектів (недоліків), підрядник у кожному такому випадку сплачує замовнику пеню в розмірі 0,5 (нуль цілих п'ять десятих) % від загальної вартості робіт, передбачених цим договором, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 10.4 договору, при простроченні підрядником строку (терміну) виконання робіт, встановленого цим договором, строків усунення дефектів (недоліків), більш ніж на 10 (десять) робочих днів, підрядник у кожному такому випадку сплачує замовнику штраф у розмірі 10 (десяти) % від загальної вартості робіт, передбачених цим договором, за кожні 10 (десять) робочих днів прострочення.

Враховуючи викладене, перевіривши розрахунок позивача, суд визнає вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 2371,96 грн. та штрафу в сумі 2496,82 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача про те, що він не підписував перший аркуш договору, на якому зазначений строк виконання робіт, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 642 Цивільного кодексу України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно ч. 4 ст. 181 ГК України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно ч.2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержача пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Ініціатором укладення згаданого договору підряду №24-06/15ПР був саме позивач. Ним було сформовано умови, на яких він був згодний укласти договір (в тому числі і строк виконання робіт підрядником), складено проект договору та направлено його відповідачеві.

Відповідач його підписав, залишивши собі один примірник, а інший повернув позивачу.

Ніяких заперечень проти тих чи інших умов договору від відповідача, на момент укладання договору та за час його виконання, до позивача не надходило, передбачений ч.4 ст 181 ГК України протокол розбіжностей, чи інший документ, який би свідчив про наявність заперечень проти окремих умов договору, не подавався.

Більше того, після оплати позивачем авансового платежу за договором, відповідач не повернув його (що свідчило б про недосягнення сторонами згоди щодо умов договору), а прийняв, зарахував та приступив до виконання робіт. Тобто, відповідачем були вжиті заходи щодо виконання своїх договірних обов'язків, що також є прийняттям пропозиції відповідно до ч.2 ст. 642 Цивільного кодексу України.

Суд наголошує, що виходячи з приписів ст.180 ГК України та ст. 638 ЦК України підписанням договору є підписання його тексту уповноваженими представниками сторін та проставляння печаток сторін лише в одному місці - наприкінці, після тексту всього договору. Підписання кожної сторінки договору є так званим "візуванням", що не ототожнюється з підписанням договору та чинним законодавством взагалі не передбачено. Підписання окремих аркушів не створює правових наслідків, в тому числі не може бути підставою для визнання договору чи окремих його положень недійсними. Візування є технічною дією з боку сторін та має застосовуватися ними виключно на власний розсуд.

Аналогічна позиція сформувалася і в судовій практиці Вищого господарського суду України (постанову від 30.01.2013р. по справі №5006/12/191пд/2012).

Так само не може прийматися до уваги аргумент відповідача про те, що підписання позивачем акту виконаних робіт позбавляє його права на стягнення з відповідача санкцій за порушення умов договору.

Так, в згаданому акті виконаних робіт від 26.08.2016 року вказано лише, що замовник не має претензій до виконавця в частині об'єму та якості виконаних робіт, а відсутність претензій щодо строків виконання робіт актом не встановлена. Крім того, акт виконаних робіт підтверджує лише факт виконання зобов'язання відповідачем в натурі, але не відміняє фактів порушення ним умов договору, що мали місце пі час строку його дії, та не звільняє його від відповідальності за такі порушення.

За таких підстав, заперечення відповідача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у відзиві, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору відшкодовуються за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61142, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, ідентифікаційний код 32759456) пеню в сумі 2371,96 грн. за прострочення відповідачем строку (терміну) виконання робіт, штраф в сумі 2496,82 грн. за допущення відповідачем прострочення виконання робіт понад 10 робочих днів та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.04.2016 р.

Суддя Т.В. Інте