РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016№910/4986/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4986/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», м. Київ,

про стягнення 40 911,96 грн.,

за участю представників:

позивача - Діденко І.В. (довіреність від 23.12.2015 №Э.37.7.0.0/Д-1084);

відповідача - Волобоєвої Т.В. (довіреність від 17.02.2016 №114),

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі - ПрАТ «АСК «Інго Україна») 40 911,96 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: ПрАТ «СК «Інгосстрах» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 15.12.2014 №К2І4CPS-14BF2E8 (далі - далі - Договір) виплатило публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») страхове відшкодування автомобіля марки «Daewoo Nexia», державний реєстраційний номер AA9343KX (далі - «Daewoo»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «DAF»), була застрахована ПАТ «АСК «Інго Україна» (поліс №АІ/3803278, за яким ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.); у зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача 40 911,96 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.04.2016, у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) письмову інформацію щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3803278.

06.04.2016 отримано від МТСБУ відповідь на судовий запит, з якої вбачається, що за полісом №АІ/3803278 (за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.) було застраховано цивільно-правову відповідальність товариства з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-транс».

ПрАТ «АСК «Інго Україна» 14.04.2016 подало суду відзив на позовну заяву, у якому вказало, що згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (далі - Закон) для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву; позивач не звертався з заявою про страхове відшкодування до відповідача, отже відповідачем не було порушено жодних прав позивача; відповідачем залучено оцінювача для визначення розміру збитку, з розрахунком якого від 29.03.2016 №175787 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають зміні, склала 34 313,04 грн.

У судовому засіданні 25.04.2016 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача наголосив на доводах, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 14.04.2016, проти задоволення позову заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.12.2014 ПрАТ «СК «Інгосстрах» (страховик) і ПАТ КБ «Приватбанк» (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль «Daewoo»; строк дії Договору з 16.12.2014 по 15.12.2015.

21.09.2015 о 13 год. 45 хв. в місті Києві на вул. Велика Кільцева сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «DAF» під керуванням ОСОБА_3 який при перестроюванні з лівого ряду в правий не впевнився в безпечності маневру та не надав дорогу автомобілю «Daewoo», який рухався по суміжній смузі, в результаті чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до позивача із заявою від 21.09.2015 №б/н про виплату страхового відшкодування згідно з Договором.

Приватним підприємством «Екорт» (далі - ПП «Екорт») складено звіт від 07.10.2015 №1557/10/15 про оцінку автомобіля «Daewoo», з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, становить 41 421,96 грн.

Відповідно до калькуляції від 12.10.2015 №1557 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» становить 54 058,08 грн.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4 виставлено ПрАТ «СК «Інгосстрах» рахунок від 12.10.2015 №ОЛ 0009343 для оплати відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» на загальну суму 41 421,96 грн.

ПрАТ «СК «Інгосстрах» складено страховий акт від 27.10.2015 №Э.ENSTRAX/З-10347098 на загальну суму 41 421,96 грн.

На підставі вказаного страхового акта ПрАТ «СК «Інгосстрах» було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 41 421,96 грн. на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується платіжним дорученням від 28.10.2015 №3664.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2015 у справі №759/16540/15-п визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку (постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2015 у справі №759/16540/15-п), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «DAF», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, відповідач у відзиві посилається на те, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» не зверталося до ПрАТ «АСК «Інго Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, оскільки позивач (страховик) отримав право вимоги потерпілої особи (страхувальника) після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування; позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову про стягнення страхового відшкодування до суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.11.2012 у справі №5028/17/22/2012 та у постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 у справі №910/17223/13.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що з метою визначення реального розміру збитку було залучено оцінювача; згідно з розрахунком від 29.03.2016 №175787 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають зміні, склала 34 313,04 грн.; проте, судом не беруться до уваги наведені доводи відповідача з огляду на таке.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" зазначено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом встановлено, що відповідно до звіту від 07.10.2015 №1557/10/15 про визначення оцінки вартості збитку, завданого власнику транспортного засобу «Daewoo» вартість такого збитку становить 41 421,96 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Крім того, з виставленого ФОП ОСОБА_4 рахунку від 12.10.2015 №ОЛ 0009343 для оплати відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo» також вбачається, що вартість ремонту вказаного автомобіля склала 41 421,96 грн.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAF» на момент ДТП була застрахована ПрАТ «АСК «Інго Україна» полісом № АІ/3803278, за яким ліміт по майну становив по 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 40 911,96 грн. страхового відшкодування (41 421,96 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу) - 510 грн. розмір франшизи) обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33; ідентифікаційний код 16285602) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32; ідентифікаційний код 33248430) 40 911 грн. (сорок тисяч дев'ятсот одинадцять) грн. 96 коп. страхового відшкодування і 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.04.2016.

Суддя О. Марченко