ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.16р. Справа № 904/2304/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 584,69 грн за договором поставки №1406312 від 01.12.2014

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт 2 категорії ОСОБА_1, довіреність № 18-161 від 30.12.2015;

від відповідача: провідний юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність № 2043 від 10.12.2015

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ про стягнення про стягнення 3 584,69 грн збитків за договором поставки №1406312 від 01.12.2014, що виникли в результаті нестачі вантажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час перевезення вантажу (горішок коксовий) по залізничній накладній № 49186604 від 15.10.2015 від вантажовідправника публічного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на адресу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію прибуття ОСОБА_3 Придніпровської залізниці було встановлено недостачу вантажу у вагоні № 50540 - 1650 кг, про що 18.10.2015 складено комерційний акт РА №011995/2195. З урахуванням норми недостачі 2 %, вартість відповідальної вагової недостачі складає 3584,69 грн.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав, заявив клопотання відкласти розгляд справи на іншу дату.

Клопотання судом відхиляється, оскільки ухвала суду про порушення провадження у справі отримана відповідачем 11.04.2016, тому він мав достатньо часу для підготовки відзиву на позов.

В той же час суд вважає наявні у справі матеріали достатніми для вирішення спору у цьому засіданні відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" та Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" укладено договір поставки № 1406312, відповідно до якого, по залізничній накладній № 49186604 на адресу позивача зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці 17.10.2015 прибув вагон № 60401700 з вантажем "Горішок коксовий".

Згідно залізничної накладної вантажовідправником є Публічне акціонерне товариство "Авдієвський коксохімічний завод".

Даний вагон був виданий вантажоотримувачу - ПАТ "Запорізький завод феросплавів" відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України зі складанням комерційного акта № 011995/2195 від 18.10.2015, в якому зафіксовано ознаки незбережного перевезення, такі як порушення маркування, виїмки та недостача.

У комерційному акті зазначається, що праворуч над 2,4,6-м люками порушено маркування, маються виїмки розміром 150х150х50см. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка зачинені щільно, течі вантажу нема.

Рахунок ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 202856 від 15.10.2015 Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" сплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 265633 від 07.09.2015.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі, проведений з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів та приведений у відомісті-розрахунку № 408 на недостачу вантажу.

Згідно розрахунку сума недостачі вантажу складає 3 584,69 грн.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року (надалі Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Комерційним актом РА №011995/2195 від 18.10.2015 зафіксовано, що при прийнятті вантажу загальна недостача склала 1650 кг.

Враховуючи розмір природної втрати, фактична недостача складає 925 кг. Таким чином, вартість втраченого вантажу у вагоні № №60401700 складає 3584,69 грн.

Враховуючи викладене позов слід визнати обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815, в особі відокремленого підрозділу Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, проспект Дмитра Яворницького (ОСОБА_4), 108, код 40081237 на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, код 00186542 збитки у розмірі 3584,69 грн та судовий збір у сумі 1 378,00 грн, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.04.2016.

Суддя В.Д. Воронько