номер провадження справи 7/41/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 Справа № 908/752/16

За позовом Дочірнього підприємства Пластмас ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Пластмас-Прилуки, м. Прилуки, Чернігівської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сандрабуд, м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева Арнет Н.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 5 від 08.02.2016р.

від відповідача: не зявився.

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач з позовною заявою про стягнення суми боргу 124685 грн. 08 грн., яка складається 97767 грн. 00 коп. основного боргу, 19799 грн. 83 коп. пені, 1350 грн. 00 коп. 3% річних, 5768 грн. 25 коп. індексу інфляції.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 14.04.2016р.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк. Адреса відповідача підтверджується наданим позивачем витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, 3.9.2. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК (1798-12), з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК) ( 1798-12), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Підпункт 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13 ) від 16.01.2013 \

Відповідач по справі є юридичною особою і керівник підприємства зобовязаний забезпечити явку компетентного, повноваженого представника для участі у судовому процесі, або особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про поважність причин неявки свого представника відповідач суд не повідомив.

Судове засідання проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за клопотанням представника позивача.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, надав суду додаткові документальні докази, витребувані ухвалою суду від 23.03.2016р.

Спір розглянуто згідно зі ст.. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 14.04.2016р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення в присутності представника сторін.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2015 року між ТОВ «Сандрабуд» ( далі - відповідач) та ДП "Пластмас" ТОВ "ТД Пластмас - Прилуки" (далі - позивач) був укладений договір поставки № 0109/15 (далі договір) на поставку виробів із поліетилену.

Згідно договору, рахунку на оплату №1152 від 01.09.2015р. та видаткової накладної №П-1596 від 06.09.2015р. позивач відвантажив на адресу відповідача наступний товар:

- плівку поліетиленову (1500x0,15, стабілізовану) в кількості 1 572кг. на суму 84 888,00 грн. з ПДВ;

- плівку поліетиленову (1500x0,1, стабілізовану) в кількості 558кг. на суму 30 132,00 грн. з ПДВ.

Загальна сума поставленого позивачем товару на адресу відповідача становить 115 020,00грн. з урахуванням ПДВ.

Рахунок на оплату № 1152 від 01.09.2015 р. був оплачений відповідачем частково платіжним дорученням № 22 від 07.09.2015р. в сумі 17 253,00 грн.

Решта суми 97 767,00 грн. станом на 05.03.2016р. відповідачем не сплачена.

Товар доставлений позивачем на адресу відповідача в повному обсязі і прийнятий без зауважень директором відповідача ОСОБА_3 за довіреністю №2 від 06.09.2015р.

Згідно з 4.2 договору, відповідач зобов'язаний здійснити авансовий платіж 15% від загальної вартості відповідної партії товару протягом 2-х робочих днів, з моменту виставленого рахунка на оплату № 1 152 від 01.09.2015р. та решту коштів перерахувати протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару, що визначається датою відповідної видаткової накладної на товар (від 06.09.2015р. № 1596).

Згідно з п. 4.4 договору, зобов'язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними у момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент розгляду спору по суті, заборгованість відповідача перед позивачем складає 97767грн. 00 коп., предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 218 ГК України - підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно ст. З Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань " № 543/96-ВР від 22.11.1996 р., розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань обчислюється від простроченої суми та не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.1. розділу 6 договору «Відповідальність сторін за порушення договору», у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність у розмірі, в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України та цим договором.

Пунктами 6.2, 6.3. договору передбачено штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов договору. У випадку несвоєчасної оплати товару, відповідач (покупець) сплачує позивачу (постачальникові) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виконання зобов'язання, від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Просрочка в оплаті авансового платежу 15% становить 4 календарних дня (з 04.09.2015р. по 07.09.2015р.), прострочка в оплаті решти суми боргу ( 97 767,00 грн.) складає - 168 календарних днів (з 28.09.2015 по 14.03.2016р.) Отже, позивачем нарахована сума пені в розмірі 19 799,83 грн. (розрахунок пені долучено до матеріалів справи).

Перевіривши наданий суду розрахунок, судом встановлено, що сума, яка підлягає стягненню, складає 19776 грн. 00 коп. В решті предявленої до стягнення суми пені слід відмовити, як предявленій необґрунтовано.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем, окрім суми боргу, нараховані сума індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, згідно зі ст.. 625 ЦК України, розмір яких складає 5768 грн. 25коп. (інфляційні втрати) та 1350 грн. 00коп. (3% річних) (розрахунок долучено до матеріалів справи).

Перевіривши надані суду розрахунки, судом встановлено, що сума індексу інфляції, яка підлягає стягнення складає 1839грн. 94 коп. В решті предявленої до стягнення суми індексу інфляції слід відмовити, як предявленій необґрунтовано.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню складає 1348грн. 36 коп. В решті предявленої суми 3% річних слід відмовити.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір, в частині задоволених вимог, слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства Пластмас ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Пластмас-Прилуки до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сандрабуд задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сандрабуд, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12 кімната 45 (, р/р 8499 в ПАТ КБ Приват Банк м. Запоріжжя) на користь Дочірнього підприємства Пластмас ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Пластмас-Прилуки, 17500, м. Прилуки, Чернігівської області, вул. Козача, 56 (п/р 0185 в РУ ПАТ КБ Приват Банк м. Прилуки, МФО 353586, ) 97767 (девяносто сім тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 00коп. основного боргу, 1839 (одна тисяча вісімсот тридцять девять)грн. 94 суми індексу інфляції, 1348 (одна тисяча триста сорок вісім) грн. 36 коп. 3% річних, 19776 (девятнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп. пені, 1810 (одна тисяча вісімсот десять) грн.. 97 коп. судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом розяснено ст.87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет