ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року Справа № 912/243/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Антоніка С.Г., Чохи Л.В.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від іноземного підприємства "Ліга": ОСОБА_1, представник, довіреність №01/09-10 від 01.09.2015 р.;

від публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України": ОСОБА_2, представник, довіреність №010-01/8330 від 18.12.2014 р.;

представники приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Креатив" та компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року у справі № 912/243/16

за позовом іноземного підприємства "Ліга", с. Соколівське Кіровоградської області

до публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ, від імені якого діє філія у м. Кіровограді

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3, м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства "Креатив", м.Кіровоград

про визнання недійсним договору застави від 30.07.2014 року № 151214Z32, припинення обтяження рухомого майна,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія

до іноземного підприємства "Ліга", с. Соколівське Кіровоградської області,

публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3, м.Кіровоград

про визнання недійсним договору застави від 30.07.2014 року № 151214Z32, припинення обтяження рухомого майна

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року (суддя Змеул О.А.) відкладено розгляд справи № 912/243/16 на 20.09.2016 року об 11:00 год. Зобов'язано учасників судового процесу до дня судового засідання надати господарському суду в повному обсязі докази на підтвердження своїх доводів, в тому числі

позивача за первісним позовом: у письмовій формі повідомити свою позицію по суті позову на день розгляду справи; надати письмові докази на підтвердження всіх обставин, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, та обставин, що зазначені в позовній заяві;

первісного відповідача: Положення про філію ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у м. Кіровограді; копію довіреності, що видана керівнику філії банку у м.Кіровограді;

третю особу з самостійними вимогами на предмет спору - Компанію TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED Кіпр: попередній договір від 16.09.2013 року, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, укладений між ІП "Ліга", СТОВ "Вікторія" та Компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, усі документи на підтвердження своїх позовних вимог;

третю особу - ПрАТ "Креатив": у письмовій формі пояснення по суті позовних вимог.

Зупинено провадження у справі № 912/243/16 на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до відповідного компетентного органу іноземної держави.

Питання про поновлення провадження у справі № 912/243/16 ухвалено вирішити після надходження доказів вручення відповідним компетентним органом іноземної держави копій позовної заяви та ухвал господарського суду від 28.01.2016 року про порушення провадження у даній справі, ухвали господарського суду від 25.02.2016 року, від 12.03.2016 року, від 17.03.2016 року Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED та з врахуванням, що судове засідання у справі № 912/243/16 призначено на 11 год. 00хв. 20.09.2016 року.

Зобов'язано іноземне підприємство "Ліга" в десятиденний термін з дня винесення даної ухвали надати до суду переклад тексту позовної заяви та ухвали господарського суду Кіровоградської області від 28.01.2016 року про порушення провадження у справі, ухвал господарського суду від 25.02.2016 року, від 12.03.2016 року, від 17.03.2016 року на офіційну мову держави - позивача - третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, засвідчену в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат" (у трьох примірниках), для їх направлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що господарський суд при розгляді даної справи, у відповідності із ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, не обмежений у можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою на адресу третьої особи.

Іноземне підприємство "Ліга" у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити.

Приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство "Креатив" та представник компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія відзиви на апеляційну скаргу не надали, правом участі у засіданні суду не скористались.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за первісним позовом, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство "Ліга" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", від імені якого діє філія у м. Кіровограді, яка містить наступні вимоги:

- визнати недійсним договір застави від 30.07.2014 року № 151214Z32, укладений між іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за № 408);

- припинити обтяження рухомого майна позивача, вчинене на підставі договору застави від 30.07.2014 року № 151214Z32 між іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за № 408).

Ухвалою господарського суду від 28.01.2016 позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, залучено до участі у справі приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розгляд справи призначено на 25.02.2016 року, від учасників судового процесу витребувано зазначені в ухвалі документи.

Ухвалою господарського суду від 25.02.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Креатив".

До господарського суду Кіровоградської області 10.03.2016 року звернулася компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія із позовною заявою як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, в якій зазначено:

позивач: Компанія TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія

відповідач-1 (позивач за основним позовом) іноземне підприємство "Ліга"

відповідач-2 публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3, наступного змісту:

визнати недійсним договір застави від 30.07.2014 року № 151214Z32, укладений між іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за № 408);

припинити обтяження рухомого майна, вчинене на підставі договору застави від 30.07.2014 року № 151214Z32 між іноземним підприємством "Ліга" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за № 408).

Позовна заява підписана представником цієї Компанії ОСОБА_4 на підставі довіреності від 04.02.2016 року, якою уповноважено ОСОБА_4 представляти Компанію в українських судах загальної юрисдикції, зокрема, в господарських судах України, у тому числі підписувати позовну заяву, отримувати копії судових рішень. У довіреності зазначено місце проживання ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2016 позовну заяву компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія прийнято до розгляду у справі №912/243/16.

Як зазначено в ухвалі господарського суду від 17.03.2016 року, іноземне підприємство "Ліга" звернулося із заявою, в якій повідомило про отримання 16.03.2016 року поштою заяви компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія, позовні вимоги якої збігаються з позовними вимогами іноземного підприємства "Ліга", проте позови відрізняються підставами, у позовній заяві компанії у якості підстав позову зазначено попередній договір від 16.09.2013 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга" і сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія", та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, оскільки компанією не зазначено у додатку та не додано до свого позову від 24.02.2016 року попередній договір від 16.09.2013 року та договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, то відповідачі, а також треті особи без самостійних вимог позбавлені можливості визначитися з обґрунтованістю позовних вимог, просило витребувати у компанії попередній договір від 16.09.2013 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, і договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED.

Іноземне підприємство "Ліга" просило витребування документів проводити з урахуванням вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага 15.11.1965), до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року (Закон № 2052-ІІІ (2052-14) від 19.10.2000 року), оскільки у позовній заяві компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED відсутнє клопотання про направлення кореспонденції за іншою поштовою адресою, ніж адреса юридичної реєстрації.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області по справі №912/243/16 від 17.03.2016 року суд першої інстанції, зокрема, витребував у компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр попередній договір від 16.09.2013 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, і договір про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, укладений між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, а також усі документи на підтвердження своїх позовних вимог.

Зупинення провадження по справі та його поновлення регулюється статтею 79 Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України повинна містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Ухвалою від 17.03.2016 року господарський суд зупинив провадження у справі № 912/243/16 на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до відповідного компетентного органу іноземної держави.

Ухвала мотивована тим, що представник компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED ОСОБА_4 повідомила господарський суд про те, що компанія не має філій, представництв, інших відособлених підрозділів, місцезнаходженням яких є територія України, зареєстрованою адресою компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED є: 2406, Cyprus, Nicosia, Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE Egkomi (2406, Республіка Кіпр, Нікосія, Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР Егомі), яка є також належною адресою для направлення будь-якої кореспонденції.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилався на ч.1-2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, де зазначено, що судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту. Суд може постановити рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, погоджується з доводами публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", наведеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України.

Відповідно до статті 125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародним договором, яким регулюється питання вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 19.10.2000 року "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" .

Республіка Кіпр приєдналась до згаданої Конвенції 26.10.1982 року, ратифікація (приєднання) відбулася 15.05.1983 року, набрання чинності - 01.06.1983 року.

Частиною 1 статті 1 Конвенції передбачено, що Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно частини 1 статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Статтею 3 Конвенції визначено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

У відповідності із статтею 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: а) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Поряд з цим, згідно статті 10 Конвенції якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: а) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, с) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Конвенції у мережі Інтернет, Нотою, датованою 5 січня 1984 року, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції.

Таким чином, господарський суд при розгляді даної справи не був позбавлений можливості надсилати судові документи компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія - нерезиденту, у порядку, визначеному у пункті "а" статті 10 Конвенції, а саме надсилати судові документи безпосередньо поштою на адресу третьої особи.

Відповідно до статті 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що а) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: а) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, с) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави. Незважаючи на положення попередніх частин, суддя може в термінових випадках прийняти рішення про застосування будь-яких тимчасових чи охоронних заходів.

Разом з тим, пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 названої Конвенції, суддя, незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Таким чином, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи.

При цьому якщо на момент розгляду справи, призначеної в межах процесуальних строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, сторона-нерезидент не з'явилась у судове засідання і не отримано жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів, суд, з огляду на приписи частини третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України та статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", продовжує строк вирішення спору з одночасним відкладенням розгляду справи (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України) в межах строків, передбачених частиною 2 статті 15 Конвенції.

Крім того, згідно статті 15 Конвенції судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві та це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставне застосування судом першої інстанції вимог статті 15 Конвенції з огляду на те, що згадана норма застосовується за умов необхідності повідомлення юридичної особи-нерезидента, який є відповідачем у справі, про наявність справи, яка розглядається судом, для надання особі можливості вжиття заходів захисту, а саме належного ознайомлення зі справою та вимогами інших сторін, підготовки власної позиції, доказів, доводів та міркувань тощо. Положення Конвенції не допускають винесення судом рішення у справі до виконання певних умов у разі неявки відповідача. Повідомлення компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, Кіпр, Нікосія, як позивача у справі, про хід справи на підставі статті 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року є таким, що ґрунтується на помилковому тлумаченні норм міжнародного та процесуального права України.

Крім того, оскільки у витребуваних судом попередньому договорі від 16.09.2013 року, укладеному між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, і договорі про заміну сторони у зобов'язанні від 09.09.2014 року, укладеному між іноземним підприємством "Ліга", сільськогосподарським товариством з обмеженою "Вікторія" та компанією TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, на яких ґрунтуються позовні вимоги компанії TELMIRON DEVELOPMENTS LIMITED, однією із сторін є іноземне підприємство "Ліга", суд першої інстанції мав можливість витребувати вищеперелічені документи у іноземного підприємства "Ліга".

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що зупинення провадження у справі сприятиме затягуванню вирішенню справи по суті, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року у справі № 912/243/16 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Кіровоградської області.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.В. Чоха

повний текст постанови виготовлений 19.04.16р.