ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" квітня 2016 р. Справа № 924/1161/14

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву про відновлення строків для пред`явлення наказу господарського суду Хмельницької області від 06.10.2014 року №924/1161/14 до виконання

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Хмельницький

про стягнення 78181,87 грн. заборгованості, з яких: 51176,46 грн. - заборгованість за кредитом; 17422,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5897,72 грн. - пеня; 3684,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

встановив:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.09.2014 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м.Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.Хмельницький про стягнення 78181,87 грн. заборгованості, з яких: 51176,46 грн. - заборгованість за кредитом; 17422,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5897,72 грн. - пеня; 3684,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Верхня, будинок 8, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50, ) 51176,46 грн. (п'ятдесят одну тисячу сто сімдесят шість гривень 46 коп.) заборгованості за кредитом; 17422,97 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 97 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом; 5897,72 грн. (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень 72 коп.) пені; 3684,72 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 72 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) відшкодування сплаченого судового збору.

06.10.2014 року на виконання зазначеного рішення видано судовий наказ.

20.04.2016 року до суду надійшла заява публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про відновлення строків для пред`явлення наказу господарського суду Хмельницької області від 06.10.2014 №924/1161/14 до виконання.

Заявник в обґрунтування поданої заяви зазначає, що наказ про примусове виконання в ДВС не був пред`явлений в зв`язку з можливістю добровільного погашення заборгованості, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором добровільно не виконує, заборгованість не погашає, тому необхідне примусове виконання рішення суду від 06.10.14р.

Повідомляє, що строки пред`явлення виконавчого документа пропущено. Згідно відповіді другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ даний виконавчий лист на виконанні не перебуває. Заявник просить суд відновити строк виконавчого документу для пред`явлення в Державну виконавчу службу.

В судове засідання повноважний представник позивача не з`явився, проте явка представників визнавалась на розсуд сторін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмову позицію з приводу заяви про відновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу від 06.10.14 р. до виконання не подав, проте явка представників визнавалась на розсуд сторін.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання , судом до уваги приймається таке:

У відповідності до ст..45. ГПК України Господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, питання про відновлення строку поставлене заявником (стягувачем) після закінчення процесуального строку для пред'явлення наказу до виконання, який пропущено із вини працівників стягувача (ПАТ КБ „ПриватБанк).

Судом встановлено, що 06.10.2014 року видано наказ №924/1161/14 про стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Верхня, будинок 8, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50, ) 51176,46 грн. (п'ятдесят одну тисячу сто сімдесят шість гривень 46 коп.) заборгованості за кредитом; 17422,97 грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні 97 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом; 5897,72 грн. (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім гривень 72 коп.) пені; 3684,72 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 72 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) відшкодування сплаченого судового збору.

Вказаний наказ отримано стягувачем (ПАТ КБ „ПриватБанк) 13.10.2014р., що підтверджується витягом із журналу обліку врученої кореспонденції суду за 2014р.

Із матеріалів справи слідує, що даний наказ був втрачений стягувачем та до виконання не предявлявся, що підтверджується Довідкою банку від 20.04.2016р. за підписом заступника директора Південно-Західного РУ ПАТ КБ „ПриватБанк, керівником напрямку Credit Collection ОСОБА_2

Частиною першою ст.4 ГПК України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

До числа останніх належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікована Україною шляхом прийняття Закону від 17.07.1997 року №475/97-ВР.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує „право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Судом враховано, що в силу ст.46 Конвенції рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим до виконання державою, яка її ратифікувала.

З даною статтею кореспондується стаття 2 спеціального Закону України від 23.02.2006р. №3477-ІV „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої рішення є обов'язковими до виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України „Про виконавче провадження, іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Крім того, судом приймається до уваги, що у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України (заява №60750/00), від 27.07.2004р., по справі „Ромашов проти України (заява №67534/01), від 19.03.1997р. „Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина „судового розгляду.

У рішенні від 17.05.2005р. по справі „Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Згідно зі ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання спрямоване саме на захист прав заявника.

У відповідності до ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши пояснення заявника щодо втрати наказу суду і не предявлення його до виконання, суд вважає ці обставини поважними та такими що перешкоджають заявнику реалізувати своє право на судовий захист.

У звязку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне заяву ПАТ КБ „ПриватБанк про відновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 06.10.2014р. №924/1161/14 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про відновлення строків для пред`явлення наказу господарського суду Хмельницької області від 06.10.2014р. №924/1161/14 до виконання задоволити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення наказу №924/1161/14 від 06.10.2014 року до виконання.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу-представник ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 - :( 29000, м.Хмельницький, вул. Зарічанська, 5/3) рек. з пов.

3 - відповідачу- Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 (29000, м.Хмельницький, вул. Верхня, буд. 8)рек. з пов.