ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 914/2842/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

від третіх осіб-1,2 не зявились

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод», б/н від 04.01.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року (підписане 03.02.2016 року), головуючий суддя: Кітаєва С.Б., судді: Сухович Ю.О., Ділай У.І.

у справі №914/2842/15

за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», м. Київ

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод», м. Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 торгівельно-промислове підприємство «Комсервіс», м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 підприємство «Промінструмент», м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі 3 153 870,35 дол. США

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15 позов ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» задоволено: присуджено до стягнення на користь останнього з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» заборгованість за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 року станом на 05.06.2015 року в розмірі 3153870,35 доларів США (три мільйони сто пятдесят три тисячі вісімсот сімдесят доларів США 35 центів), з яких: заборгованість за тілом кредиту 3071300,00 доларів США, заборгованість за процентами 82570,35 доларів США.

Рішення суду мотивоване тим, що загальна заборгованість ДТПП «Комсервіс» та ДП «Промінструмент» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 року станом на 05.06.2015 року становила 3 153 870,35 доларів США, з яких: заборгованості за тілом кредиту - 3 071 300,00 дол. США.; заборгованості за процентами - 82 570.35 дол. США, а саме: заборгованість ДТПП Комсервіс перед АТ ОСОБА_4 Аваль за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007р. становить 1 738 370,35 дол. США, з яких: заборгованості за тілом кредиту 1655 800,00 дол. США; заборгованості за процентами 82 570,35 дол. США. Заборгованість ДП Промінструмент перед АТ ОСОБА_4 Аваль за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007р. становить 1 415 500,00 дол. США, з яких: заборгованості за тілом кредиту 1 415500,00 дол. США. Суд у рішенні, взявши до уваги умови договору поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року, а також положення ч.1 ст.553, ч.ч.1,2 ст.554, ст.ст.543, 554, ч.4 ст.559 ЦК України, дійшов висновку про задоволення позову та стягнення наведеної вище заборгованості ДТПП «Комсервіс» та ДП «Промінструмент» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» з поручителя ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод».

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство «Львівський інструментальний завод» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що в даному випадку слід застосовувати положення ч.4 ст.559 ЦК України, за якою порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, відтак, вважає, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором позивач повинен був предявити протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Крім того, скаржник вказує на спірність основної заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року, оскільки ДП «Промінструмент» заперечує факт отримання від позивача коштів на суму 41325,26 доларів США, з огляду на що, є безпідставними і відсотки, нараховані за користування вказаними коштами.

Ухвалою суду від 19.02.2016 року вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а також відстрочено скаржнику сплату судового збору в розмірі 78872,20 грн. за подання апеляційної скарги до прийняття рішення у даній справі.

Судові засідання з розгляду апеляційної скарги ПАТ «Львівський інструментальний завод» проводились в режимі відеоконференції на підставі ст.74-1 ГПК України за клопотанням позивача.

12.04.2016 року представник скаржника подав суду клопотання (б/н від 12.04.2016 року) про продовження строку розгляду спору на підставі ст.69 ГПК України.

Відповідно до ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Подаючи вказане клопотання скаржник не зазначив обставин, що слугували б підставою для продовження строків розгляду спору.

В судовому засіданні 12.04.2016 року представник скаржника підтримав наведене клопотання та вказував на можливе подальше врегулювання спору між сторонами мирним шляхом. Наведене також підтвердив і представник позивача.

Однак, колегія суддів зазначає, що продовження строку розгляду спору є правом, а не обовязком суду, яке суд реалізовує лише у виняткових випадках, які в даній ситуації відсутні. При цьому, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на можливе подальше мирне врегулювання даного спору, оскільки суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу, переглядає рішення суду першої інстанції станом на момент його прийняття, а зміна розрахунків між сторонами під час апеляційного провадження не може слугувати підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Крім того, суд апеляційної інстанції не наділений правом на затвердження укладеної між сторонами мирової угоди.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про продовження строку розгляду спору.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 02.03.2016 року). Зокрема, зазначав, що пунктом 7.2 договору поруки сторони погодили припинення поруки через пять років від дня закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобовязання, відтак, вважає безпідставними посилання скаржника на ч.4 ст.599 ЦК України.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (арк. справи 96 том V).

Оскільки, явка представників третіх осіб не визнавалась обовязковою, з огляду на належне повідомлення останніх про судове засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, в тому числі і скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» є правонаступником за всіма правами і обов'язками Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», який в свою чергу є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», згідно статуту ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль».

18 лютого 2004 року між АППБ «Аваль» (змінено найменування на АТ «ОСОБА_4 Аваль»), ТзОВ «Мегапром», ДП «Промінструмент» та ДТПП «Комсервіс» укладено Генеральну кредитну угоду №010/08/1901, за умовами якої, банк зобов'язався надати позичальникам кредитні кошти, в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах, що укладатимуться в рамках даної Угоди, що є її невід'ємними частинами. Загальна сума наданих кредитних коштів не може перевищувати суми, еквівалентної 2500000,00 доларів США. Термін користування кредитними коштами встановлювався - до 18.02.2005 року.

З урахуванням додаткових угод до Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 року (додаткові угоди: №1 від 02.03.2004 року, №2 від 26.05.2004 року, №3 від 28.10.2004 року, б/н від 21.06.2005 року, б/н від 23.11.2006 року, б/н від 23.01.2007 року, б/н від 17.04.2007 року, б/н від 14.08.2008 року, б/н від 11.12.2007 року, б/н від 30.01.2008 року, б/н від 22.05.2008 року, б/н від 06.08.2008 року, б/н від 10.10.2008 року, б/н від 25.11.2008 року, б/н від 23.03.2009 року, б/н від 19.10.2009 року, б/н від 19.04.2010 року, б/н від 25.10.2010 року, б/н від 25.03.2011 року, б/н від 20.10.2011 року, б/н від 12.10.2012 року, №22 від 17.12.2013 року), загальний ліміт заборгованості позичальників: ТзОВ «Мегапром», ДП «Промінструмент», ДТПП «Комсервіс», АТ «Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту», АТ «Монтажлегмаш», АТ «Львівський інструментальний завод» та ТзОВ «Промислова Торгова Компанія «Схід» за укладеними в рамках даної Угоди договорами становить 3535000,00 доларів США. Останній день строку дії ліміту до 31.05.2015 року.

25 квітня 2007 року в рамках Генеральної кредитної угоди між АТ «Райффайзен Банк «Аваль» та ОСОБА_5 торгівельно промисловим підприємством «Комсервіс» укладено кредитний договір №010/08/1901/105, відповідно до умов якого ДТПП «Комсервіс» відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 1900000,00 доларів США для поповнення обігових коштів, із процентною ставкою 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту 02.11.2009 року.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод, якими змінювались умови кредитування: додатковою угодою №1 від 17.09.2007 року збільшено ліміт кредитування до 2400000,00 доларів США; №2 від 08.02.2008 року збільшено ліміт кредитування до 2700000,00 доларів США; №3 від 10.06.2008 року зменшено ліміт кредитування до 2400000,00 доларів США; №4 від 11.12.2008 року змінено умови надання та забезпечення кредиту; №5 від 12.02.2009 року зменшено ліміт кредитування до 2300000,00 доларів США; №6 від 17.03.2009 року змінено умови надання та забезпечення кредиту; №7 від 30.03.2009 року змінено умови надання та забезпечення кредиту; №8 від 02.11.2009 року сторони виклали текст договору в наступній редакції щодо надання банком ДТПП «Комсервіс» кредиту в формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 2030000,00 доларів США на фінансування витрат, пов'язаних з поточною діяльністю, із сплатою процентів в розмірі 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 02.05.2010 року; №9 від 30.04.2010 року зменшено ліміт кредитування до 1971300,00 доларів США, встановлено кінцевій термін погашення до 26.10.2010 року та встановлено графік погашення боргу; №10 від 30.04.2010 року визначено забезпечення на виконання зобов'язань; №10/1 від 26.10.2010 року встановлено кінцевій термін погашення до 20.10.2011 року та змінено графік погашення боргу; №11 від 25.03.2011 року зменшено процентну ставку до 11% річних; №12 від 20.10.2011 року встановлено кінцевий термін погашення до 13.10.2012 року; №13 від 12.10.2012 року встановлено кінцевий термін погашення до 04.10.2013 року та зменшено процентну ставку до 3,63% річних; №14 від 30.05.2013 року встановлено графік погашення кредиту; №15 від 17.12.2013 року сторони виклали текст договору в наступній редакції щодо відкриття банком ДТПП «Комсервіс» ліміту кредитування в сумі 1715740,00 доларів США на фінансування витрат пов'язаних з поточною діяльністю, з процентною ставкою 4% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 01.07.2014 року, а також змінено графік погашення кредиту.

Наведеними вище додатковими угодами до кредитного договору сторони встановили розмір зобов'язань боржника перед банком в розмірі 1715470,00 доларів США з процентною ставкою 4% річних та кінцевим терміном користування кредитними коштами до 01.07.2014 року.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що банком повністю виконано свої зобов'язання за кредитним договором: своєчасно та в повному обсязі надано кредитні кошти позичальнику ДТПП «Комсервіс», в той час як, останній прострочив виконання кредитних зобов'язань, не повернувши у визначений кредитним договором строк кредит та не сплативши проценти за його користування, внаслідок чого, станом на 05.06.2015 року, загальна заборгованість ДТПП «Комсервіс» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року становила 1738370,35 доларів США, з яких: 1655800,00 доларів США заборгованість за тілом кредиту та 82570,35 доларів США заборгованість за процентами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14 липня 2014 року у справі №910/10634/14 повністю задоволено позов АТ «ОСОБА_4 Аваль» до ДТПП «Комсервіс» та ТзОВ «Мегапром»: присуджено до стягнення з останніх як солідарних боржників 18941934,84 грн. - заборгованості за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року. Вказане рішення набрало законної сили.

Поряд з тим, судом встановлено, що 25 квітня 2007 року в рамках Генеральної кредитної угоди між АТ «ОСОБА_4 Аваль» та ОСОБА_5 підприємством «Промінструмент» укладено кредитний договір №010/08/1901/106, відповідно до умов якого ДП «Промінструмент» відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 1000000,00 доларів США для поповнення обігових коштів з процентною ставкою 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 02.11.2009 року.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод, якими змінювались умови кредитування: додатковою угодою №1 від 17.09.2007 року збільшено ліміт кредитування до 1500000,00 доларів США; №2 від 08.02.2008 року зменшено ліміт кредитування до 1200000,00 доларів США; №3 від 10.06.2008 року збільшено ліміт кредитування до 1500000,00 доларів США; №4 від 11.12.2008 року змінено умови надання та забезпечення кредиту; №5 від 16.12.2008 року збільшено ліміт кредитування до 1600000,00 доларів США; №6 від 17.03.2009 року та №7 від 30.03.2009 року змінено умови надання та забезпечення кредиту; №8 від 07.09.2009 року зменшено ліміт кредитування до 1500000,00 доларів США; №9 від 02.11.2009 року сторони виклали текст договору в наступній редакції щодо надання банком ДП «Промінструмент» кредиту в формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 1500000,00 доларів США на фінансування витрат пов'язаних з поточною діяльністю з процентною ставкою 13% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 02.05.2010 року; №10 від 30.04.2010 року встановлено кінцевий термін погашення кредиту до 26.10.2010 року; №11 від 30.04.2010 року визначено забезпечення на виконання зобов'язань; №11/1 від 26.10.2010 року встановлено кінцевий термін погашення кредиту до 20.10.2011 року; №12 від 25.03.2011 року зменшено процентну ставку до 11% річних; №13 від 20.10 2011 року встановлено кінцевий термін погашення до 13.10.2012 року, №14 від 12.10.2012 року встановлено кінцевий термін погашення до 04.10.2013 року та зменшено процентну ставку до 3,63% річних; №15 від 17.12.2013 року сторони виклали текст договору в наступній редакції щодо відкриття банком ДП «Промінструмент» ліміту кредитування в розмірі 1500000,00 доларів США на фінансування витрат пов'язаних з поточною діяльністю, з процентною ставкою 4% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 01.07.2014 року.

Наведеними вище додатковими угодами до кредитного договору сторони встановили розмір зобов'язань боржника перед банком в розмірі 1500000,00 доларів США з процентною ставкою 4% річних та кінцевим терміном користування кредитними коштами до 01.07.2014 року.

Матеріалами справи підтверджується, що банком повністю виконано свої зобов'язання за кредитним договором: своєчасно та в повному обсязі надано кредитні кошти позичальнику ДП «Промінструмент», в той час як, останній прострочив виконання кредитних зобов'язань, не повернувши у визначений кредитним договором строк кредит та не сплативши проценти за його користування, внаслідок чого, станом на 05.06.2015 року, загальна заборгованість ДП «Промінструмент» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року становила 1415500,00 доларів США, з яких: 1415500,00 доларів США заборгованість за тілом кредиту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2015 року у справі №910/19614/15 позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до відповідачів: Дочірнього підприємства «Промінструмент» та Приватного акціонерного товариства «Монтажлегмаш» задоволено повністю: присуджено до стягнення з останніх як солідарних боржників 1415500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року. Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 березня 2016 року по справі №910/19614/15.

Крім того, судом встановлено, що 17 грудня 2013 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року та №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року, між АТ «ОСОБА_4 Аваль» та АТ «Львівський інструментальний завод» (в тексті договору поручитель) укладено договір поруки №12/56-4/1094, відповідно до умов якого позичальниками (боржниками) є: ОСОБА_5 підприємство «Промінструмент» (позичальник-1) та ОСОБА_5 торгівельно-промислове підприємство «Комсервіс» (позичальник-2), а забезпеченими зобов'язаннями є всі та окремі зобов'язання позичальників перед кредитором, що випливають з умов кредитних договорів, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені штрафів та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов'язаних з виконанням або неналежним виконанням позичальниками умов кредитних договорів: кредитний договір №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року, терміном дії до 01 липня 2014 року, укладений між позичальником-1 та кредитором, із змінами і доповненнями до нього, що внесені та можуть бути внесені у майбутньому, а також кредитний договір №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року терміном дії до 01 липня 2014 року, укладений між позичальником-2 та кредитором, із змінами і доповненнями до нього, що внесені та можуть бути внесені у майбутньому.

Згідно з п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед банком солідарно з позичальниками за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які виникнуть з умов кредитних договорів, за умовами якого позичальник/позичальники зобов'язані: повернути кредити: у розмірі 1500000,00 доларів США за кредитним договором-1; у розмірі 1715740,00 доларів США за кредитним договором-2 (п.1.1.1 договору поруки); сплатити проценти за користування кредитами в розмірі 4% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кожного кредитного договору, в тому числі на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором (п.1.1.2 договору поруки); сплатити пеню, штрафи, передбачені кожним кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки банку, пов'язані з неналежним виконанням позичальниками умов кожного кредитного договору (п.1.1.3 договору поруки).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов'язань (п.1.2 договору поруки).

Відповідно до п.2.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов'язаннями.

У пункті 2.2 договору поруки вказано, що поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов'язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем кредитних зобов'язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

З огляду на наведені положення договору поруки, поручитель ПАТ «Львівський інструментальний завод» несе солідарну відповідальність з основними боржниками ДТПП «Комсервіс» та ДП «Промінструмент» перед кредитором АТ «ОСОБА_4 Аваль» щодо виконання зобов'язань за кредитними договорами №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року та №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року.

Колегією суддів також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року у справі №910/30135/15 відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Львівський інструментальний завод» до ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» про визнання недійсним договору поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року. Вказане рішення набрало законної сили.

Враховуючи порушення боржником ДТПП «Комсервіс» договірних зобов'язань за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року в частині своєчасного погашення тіла кредиту, згідно графіку погашень та процентів, 20.03.2014 року банком направлено боржнику вимогу (претензію) за №140-0-0-00/8/329 від 18.03.2014 року про дострокове повне погашення кредитної заборгованості за наведеним кредитним договором. Проте, вимогу банку боржник залишив без виконання.

Враховуючи порушення боржником ДП «Промінструмент» договірних зобов'язань за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року в частині своєчасного погашення тіла кредиту та процентів, 29.04.2015 року банком направлено боржнику вимогу (претензію) за №140-0-0-00/8/1158 від 29.04.2015 року про повне погашення заборгованості за наведеним кредитним договором. Проте, вимогу банку боржник також залишив без виконання.

29 квітня 2015 року АТ «ОСОБА_4 Аваль» направило ПАТ «Львівський інструментальний завод» (поручителю за договором поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року) вимоги (претензії) за №140-0-0-00/8/1159 та №140-0-0-00/8/1168 про повне погашення поручителем суми боргу за кредитними договорами №010/08/1901/105 та №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року. Проте, вказані вимоги банку залишені поручителем без виконання.

Враховуючи наведене вище, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» звернулось до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» про стягнення заборгованості в сумі 3 153 870,35 доларів США, з яких: 1 738 370,35 доларів США заборгованість ДТПП «Комсервіс» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року (з яких: 1655800,00 доларів США заборгованість за тілом кредиту та 82570,35 доларів США заборгованість за процентами), а також 1 415 500,00 доларів США заборгованість ДП «Промінструмент» перед АТ «ОСОБА_4 Аваль» за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року (вказана сума є заборгованістю за тілом кредиту).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, а згідно з ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається.

В силу положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України), а відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується, а скаржником не доведено протилежного, неналежне виконання позичальниками ОСОБА_5 підприємством «Промінструмент» та ОСОБА_5 торгівельно-промисловим підприємством «Комсервіс» своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитами за кредитними договорами №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року та №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 року, з огляду на що, заборгованість позичальників за вказаними кредитними договорами перед кредитором позивачем становить 3 153 870,35 доларів США.

У відповідності до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частин 1, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

В силу положень частини 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Слід зазначити, що у пункті 7.2 договору поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року сторони погодили, що порука, встановлена договором, припиняється через 5 (пять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобовязання.

Враховуючи встановлення в договорі строку дії поруки 5 (пять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобовязання, відтак, порука припиняється після закінчення вказаного пятирічного строку.

З огляду на наведені положення законодавства та умови договору поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року доводи скаржника про припинення поруки за вказаним договором є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на спірність основної заборгованості за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року, яка станом на 05.06.2015 року, становила 1415500,00 доларів США, що становить заборгованість за тілом кредиту, оскільки вказана заборгованість була предметом судового розгляду у справі №910/19614/15, у якій рішенням Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до відповідачів: Дочірнього підприємства «Промінструмент» та Приватного акціонерного товариства «Монтажлегмаш» задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з останніх як солідарних боржників 1415500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року. Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 березня 2016 року по справі №910/19614/15.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Скаржником протилежного не доведено.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» як поручителя за договором поруки №12/56-4/1094 від 17.12.2013 року на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» 3 153 870,35 доларів США, з яких: 1 738 370,35 доларів США заборгованість ДТПП «Комсервіс» за кредитним договором №010/08/1901/105 від 25.04.2007 року та 1 415 500,00 доларів США заборгованість ДП «Промінструмент» за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 року.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.

Рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Щодо судового збору, колегія суддів зазначає наступне:

звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15, скаржник сплатив судовий збір в розмірі 1515,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 05.01.2016 року.

Ухвалою суду від 19.02.2016 року в даній справі, на підставі ст.8 ЗУ «Про судовий збір», скаржнику відстрочено сплату решти судового збору в розмірі 78872,20 грн. за подання апеляційної скарги до прийняття рішення у даній справі.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з тим, відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачалось, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року становив 1218 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з скаржника ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» в доход Державного бюджету України 78872,20 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15.

Керуючись ст.ст.49, 101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 24.12.2015 року по справі №914/2842/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Львівський інструментальний завод» (79068, м. Львів, вул. Замарстинівська, 170, ) в доход Державного бюджету України 78872,20 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/2842/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 15.04.2016 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_6