ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа № 911/6/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1821-К-О від 28.04.2015 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Васильків, Київська область

про стягнення 60 811, 62 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ КБ „Приватбанк звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 18 571, 82 грн основної заборгованості по кредиту, 21 773, 71 грн основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 20 466, 09 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом і своєчасної сплати комісії за користування кредитом згідно договору б/н банківського обслуговування від 09.08.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2016 р. порушено провадження у справі № 911/6/16 за позовом ПАТ КБ „Приватбанк до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 60 811, 62 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 03.02.2016 р.

03.02.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 17.02.2016 р.

16.02.2016 р. до загальної канцелярії господарського суду на вимогу ухвали суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 16.02.2016 р. про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних судом.

17.02.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав документи, витребувані судом, та усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.08.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н банківського обслуговування, що підтверджується Заявою б/н від 09.08.2013 р. та Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, наявними у матеріалах справи.

Згідно вказаної Заяви позивачем відкрито відповідачу поточний рахунок № 0562, щодо якого було встановлено кредитний ліміт.

Згідно п. 3.1.1.73. Умов та Правил надання банківських послуг банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі Послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Відповідно до п. 3.2.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг банк за наявності вільних грошових коштів зобовязується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заявці на договірне списання коштів, в обмін на зобовязання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовленні цим договором строки. Відновлювальна кредитна лінія (далі-кредит) надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками на договірне списання коштів з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує терміну повернення кредиту, та може бути змінена або скасована позичальником за згодою одержувача, шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказаний в заявці. Після видачі кредиту, подані позичальником банку заявки можуть бути відкликані позичальником виключно при отриманні згоди на її відкликання від одержувача.

Пунктом 3.2.2.2. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що термін повернення кредиту зазначений в заявці. Згідно зі ст. 212, 651 ЦКУ у разі порушення клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобовязань, має право змінити умови цих умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі не погашення клієнтом заборгованості за цими умовами у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобовязань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці.

Під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного у заявці клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному у заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4 % річних (але не менш ніж 5 грн) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28 % річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36 % річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Пунктом 3.2.2.7.5. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку порушення клієнтом строків виконання будь-якого з грошових зобовязань, встановлених цим договором (при відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках клієнта для здійснення повноважень банку згідно п. 3.2.2.6.6. цього договору), а також для сплати передбачених цим пунктом комісійних винагород клієнт доручає банку здійснювати списання коштів із всіх поточних і депозитних рахунків клієнта в банку в порядку, передбаченому законодавством та цими умовами.

Згідно п. 3.2.2.7.8. Умов та Правил надання банківських послуг банк, незалежно від настання термінів виконання зобовязань клієнта за договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати відсотків та винагород, при настанні умов, передбачених п. 3.2.2.7.2. цього договору.

На виконання умов договору позивачем протягом періоду дії договору було проведено гарантовані платежі, ініційовані відповідачем, у межах кредитного ліміту у розмірі 18 571, 82 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за період з 09.08.2013 р. по 23.12.2015 р., меморіальними ордерами від 10.10.2015 р., 15.10.2015 р., 17.10.2015 р., 22.10.2015 р., 15.11.2013 р., 22.11.2013 р., розрахунком заборгованості станом на 22.12.2015 р., довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту вих. № 08.7.0.0.0/11 від 23.12.2015 р., заявками на проведення платежів, повідомленнями про переказ коштів, наявними в матеріалах справи.

В березні 2015 р. позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 31010KIW0S0F8 від 18.02.2015 р., у якій просив відповідача негайно погасити прострочену заборгованість в повному обсязі у розмірі 40 007, 63 грн. Факт направлення позивачем претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 0942 від 19.03.2015 р. про відправлення цінного листа і описом вкладення до нього від 19.03.2015 р.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням грошових коштів в кредит здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 цього ж кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що з моменту надання кредиту та за період дії договору відповідач неналежним чином виконував свої обовязки по поверненню кредиту та сплаті відсотків за його користування за договором, у звязку із чим та у звязку із направленням позивачем вищевказаної претензії відповідачу про повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків за його користування і на підставі п. п. 3.2.2.7.8. Умов та Правил надання банківських послуг у відповідача виник обовязок достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобовязання.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 40 345, 53 грн, з якої 18 571, 82 грн - основна заборгованість по кредиту, 21 773, 71 грн - основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що підтверджується Заявою б/н від 09.08.2013 р. та Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, випискою з банківського рахунку позивача за період з 09.08.2013 р. по 23.12.2015 р., з 10.10.2013 р. по 04.02.2016 р., меморіальними ордерами від 10.10.2015 р., 15.10.2015 р., 17.10.2015 р., 22.10.2015 р., 15.11.2013 р., 22.11.2013 р., розрахунком заборгованості станом на 22.12.2015 р., довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту вих. № 08.7.0.0.0/11 від 23.12.2015 р., заявками на проведення платежів, повідомленнями про переказ коштів, наявними в матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 18 571, 82 грн та основної заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 21 773, 71 грн за договором б/н банківського обслуговування від 09.08.2013 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, за періоди прострочення відповідачем виконання зобовязань по сплаті платежів за користування кредитом з 17.11.2014 р. по 22.12.2015 р. всього на загальну суму 20 466, 09 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.2.10.1. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.2.2.6.2., 3.2.2.9.1.-3.2.2.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16., 3.2.2.7.2. цього договору, винагороди, передбаченого п., п. 3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.2.10.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п. 3.2.2.10.1., 3.2.2.10.2., 3.2.2.10.3, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по сплаті платежів за користування кредитом, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по сплаті платежів за користування кредитом за договором у вищевказаний період у розмірі 20 466, 09 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк (ідентифікаційний код 14360570) 18 571 (вісімнадцять тисяч пятсот сімдесят одна) грн 82 (вісімдесят дві) коп. основної заборгованості по кредиту, 21 773 (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят три) грн 71 (сімдесят одна) коп. основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 20 466 (двадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн 09 (девять) коп. пені та судові витрати 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству Комерційному банку „Приватбанк (ідентифікаційний код 14360570) з Державного бюджету України надлишково сплачений судовий збір у розмірі 609 (шістсот девять) грн 00 (нуль) коп., перерахований (сплачений) за платіжним дорученням № BOJ61B0QHO від 01.04.2015 р.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

03 березня 2016 р.