ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.16р. Справа № 904/948/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс", м. Маріуполь

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 7 946, 58 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 7 946, 58 грн., що складають вартість нестачі вантажу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, подавши відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення вимог позивача, докладно виклавши, хто, відповідно до Статуту залізниць України, має право на пред'явлення претензій та позовів до залізниці, а також, посилаючись на ст. 133 Статуту залізниць України, зазначив, хто має право передачі права пред'явлення претензій і позовів до залізниці, яким чином оформлюється передача та які документи, в яких випадках додаються до претензій чи позовів.

При цьому, відповідач, посилаючись на матеріали даної справи, зазначив, що, відповідно до відмітки на спірній залізничній накладній, право на пред'явлення даного позову передано ПАТ "ІНГЗК", яке і може виступати позивачем у даній справі.

Проте останній зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт понесення збитків саме ПАТ "ІНГЗК", як не містять і посилань на докази, та доказів, які б підтверджували чому він (ПАТ "ІНГЗК") як позивач виступає в особі ТОВ "Метінвест-Ресурс".

Посилаючись на ст. 114 Статуту залізниць України, відповідач наголосив на тому, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і цим Статутом, не підлягають відшкодуванню.

07.04.16 р. від ТОВ "Метінвест-Ресурс" надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що правомірно виступає з позовом до залізниці від імені вантажовідправника - ПАТ "ІНГЗК" на підставі довіреності № 14/12687 від 03.12.2015 р. та у відповідності до ст. 133 Статуту.

Крім того, ТОВ "Метінвест-Ресурс" посилається на, що залізницею вантаж був прийнятий до перевезення на станції відправлення у відповідній кількості, а виданий на станції призначення з нестачею.

Останні були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які залучені до матеріалів справи (а.с 50-51).

14.04.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2015 року на адресу ТОВ "Метінвест-Ресурс" за залізничною накладною № 46060448 прибув вагон № 67856682 з вантажем - брухт сталевий № 3 вид 3 ДСТУ 4121-2002, вагою 59 460 кг.

Відповідно до зазначеної вище накладної, вантажовідправником є ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (позивач).

Під час приймання вказаної вище партії брухту, було встановлено вагову недостачу у вагоні № 67856682, яка склала 2 720 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 010022/1675 від 15.08.2015 р. (а.с. 12)

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами.

Із зазначеного вище комерційного акту вбачається, що вантаж прибув на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, на якій було здійснено його переважування. Вагон у технічному стані справний. У розділі Д комерційного акту зазначено, відповідно до документа вага нетто 59 460 кг, тара 21 260 кг. Фактично виявлено брутто 78 000 кг, тара з документа 21 260 кг, нетто 56 740 кг, що менше ніж зазначено у документі на 2 720 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 20см. Вантаж покритий металевими листами різного розміру і конфігурації в кількості 10 штук, які не зварені між собою. На 1-7 люками немає листів укриття, є виїмки на всю довжину вагона, шириною 15-20 см, глибиною 30 см. У графі № 49 накладної є відмітка "охорона залізниці", фактично вантаж прибув без супроводу охорони. У технічному відношенні вагон справний, без дверний, люки закриті, додатково скручені дротом діаметром 6 мм. При повторному переважуванні вантажу комісією в тому ж складі, результат не змінився.

Вказані в комерційному акті обставини, свідчить про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., передбачено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 0,5% маси всіх інших вантажів, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для брухту сталевого. Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто.

За ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість 1 т брухту сталевого №3 вид 3 ДСТУ 4121-2002 відповідно до рахунку - фактури №90413029 від 10.08.2015р. складає 3 281,00грн. без ПДВ.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення вартості нестачі вантажу в сумі 7 946, 58 грн. підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовані матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ст.130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ст.133 Статуту вантажоодержувач (ПАТ "Запоріжсталь") передав право пред'явлення позову вантажовідправнику (ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"), про що у накладній № 46060448 зроблено відповідний напис.

Згідно п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-8/917 від 29.11.2007р. "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" власник вантажу (якщо він не є відправником або одержувачем вантажу) не має права від свого імені заявляти позов до залізниці з приводу втрати, нестачі, порчі або псування вантажу під час перевезення. Вантажовласник, якщо він не є вантажовідправником або вантажоодержувачем, має право скористатись можливістю, наданою пунктом 133 Статуту залізниць України - отримати від вантажоодержувача чи вантажовідправника довіреність, оформлену згідно із законодавством, виступати від його імені і заявляти претензійно-позовні вимоги до залізниці.

Так, Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" довіреністю № 14/12687 від 03.12.2015р. уповноважило Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс" представляти інтереси підприємства з питань стягнення сум збитків, які виникли при перевезенні вантажу (брухт сталевий великоваговий негабаритний) за залізничною накладною №46060448 у залізничному вагоні № 67856682, для чого Товариству з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Ресурс" надаються усі права, які надані чинним законодавством України підприємству як позивачу, у т.ч. право подання претензії, позову, їх підпису (а.с.26).

Керуючись ст.ст. 113, 114, 129 Статуту залізниць, ст.ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 108, , п/р 3276 в АТ "Ощадбанк", МФО 305482) на користь Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. рудна, буд. 47, , п/р 4942 в ПАТ "ПУМБ") 7 946 (сім тисяч дев'ятсот сорок шість гривень) 58 коп. вартості нестачі вантажу, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 21.04.16 р.

Суддя ОСОБА_1