КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2016 р. Справа№ 910/27868/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: Цибізова О.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Савченко Н.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/27868/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1"

про виселення та повернення орендованого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 року позов Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1" про виселення та повернення орендованого приміщення задоволено повністю, вирішено:

- виселити Приватне підприємство "КАСПІЙ - 1" з нерухомого майна ( ролетної конструкції ), загальною площею 1,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Печерська 1" ( перехід ) та повернути зазначене нерухоме майно Комунальному підприємству "Київський метрополітен".

- стягнути з Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1" на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПП "КАСПІЙ - 1" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції прийнято поспішне рішення і не в повній мірі вивчено матеріали справи та досліджено докази по даній справі. Скаржник вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та винесення Рішення, яке прямо суперечить чинному законодавству.

Позивач, відповідно до наданих статутних прав, може набувати прав орендодавця, в тому числі і обов'язків, виключно з дозволу власника - в особі представницького органу Київради, або уповноваженого ним органу - Департаменту комунальної власності міста Києва

Апелянт вважає, що отримавши заяву від Відповідача про намір продовжити оренду нерухомого майна, позивач мав надати Доручення на укладання договору щодо проведення незалежної оцінки вартості об'єкта оренди, та подати пакет документів на розгляд Київради, яка і могла відмовити передавати зазначений об'єкт в оренду або надати дозвіл на укладання такого договору.

Також скаржник зазначає, що позивач законодавчо не наділений правом самостійно вирішувати питання, щодо того: передавати не передавати майно територіальної громади м. Києва в оренду, і кому саме. Вищевказане майно не є приватною власністю. Надання дозволу на укладання договору оренди є виключним повноваженням органу, що уповноважений управляти майном. В даному випадку - рішення Київради.

Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що враховуючи неявку представника Відповідача в судове засідання, суд першої інстанції керуючись ст. ст. 69, 77 ГПК України, мав би відкласти розгляд справи, тим більше, що строки, встановлені ГПК України для розгляду господарського спору таким відкладенням порушені не були б, однак, Господарським судом міста Києва вищевказані норми ГПК України до уваги взяті не були, та було винесено Рішення за відсутності представника Відповідача, що позбавило останнього права на захист.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Тищенко О.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Тищенко О.В., Скрипка І.М., відновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.04.2016 року.

Позивач, згідно з поданим до суду 17.03.2016 року відзивом, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

14.10.2011 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) був укладений договір оренди № 185-У (ОР)-11.

Відповідно до умов вказаного договору позивач на підставі рішення Київради від 28.12.2010 року № 517/5329 передає, а відповідач приймає в оренду нерухоме майно ( ролетну конструкцію ), що розміщена за адресою: станція метро " Печерська " ( перехід ), для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди № 185-У (ОР)-11 від 14.10.2011 року, об'єктом оренди є ролена конструкція, загальною площею 1,0 кв.м., згідно з викопіюванням із схем тимчасового розташування МАФ (ролетних конструкцій), що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно п. 9.1 вказаного договору, договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2010 року № 517/5329 діє з 14.10.2011 року до 12.10.2014 року.

Відповідно до п. 9.5 договору оренди № 185-У (ОР)-11 від 14.10.2011 року, договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Після закінчення строку дії договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради. (п. 9.3 договору).

На підставі вказаного договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування об'єкт оренди, нерухоме майно ( ролетну конструкцію) за адресою: станція метро " Печерська " ( перехід ), загальною площею 1,0 кв.м. для торгівлі непродовольчими товарами, що підтверджується актом прийому - передачі майна в оренду від 14.10.2011 року

Згідно п. 2.4 договору оренди № 185-У (ОР)-11 від 14.10.2011 року, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства " Київський метрополітен ".

Пунктом 4.14 вказаного договору передбачено, що орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання - передачі орендодавцю.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є виселення Приватне підприємство "КАСПІЙ - 1" з нерухомого майна (ролетної конструкції), загальною площею 1,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Печерська 1" (перехід) та повернення зазначеного нерухомого майна Комунальному підприємству "Київський метрополітен".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що у зв'язку із закінченням терміну дії договору, листом від 17.10.2014 року № 10 повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору, а також вимагав в строк до 11.11.2014 року звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання - передачі позивачу, однак відповідачем відповідач в порушення умов договору №185-У (ОР)-11 від 14.10.2011 року, об'єкт оренди не повернув.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України " Про оренду державного та комунального майна " договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на умовах зазначених в договорі оренди.

З огляду на те, що сторони були вільні в укладанні умов договору та у зв'язку з тим, що строк дії договору закінчився у відповідача був наявний обов'язок повернути орендоване майно позивачу, то не приймаються доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, суд першої інстанції керуючись ст. ст. 69, 77 ГПК України, мав би відкласти розгляд справи, що строки, встановлені ГПК України для розгляду господарського спору таким відкладенням порушені не були б, то за висновками суду, його неявка не перешкоджала розгляду позивної заяяви за наявними у справі матеріалами, а також з огляду на те, що, по-перше, обставини, викладенні в клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи, жодним чином не підтверджені, та по-друге, відповідач був обізнаний про її розгляд в господарському суді міста Києва та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

З огляду на викладене позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/27868/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1" на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/27868/15 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "КАСПІЙ - 1" на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/27868/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/27868/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/27868/15 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

І.М. Скрипка