ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" квітня 2016 р.Справа № 916/4590/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл»

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»

про стягнення 1 082 497 грн. 92 коп.

та за зустрічним позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл»

про визнання частково недійсним договору, розірвання договору та стягнення 51 632 грн. 24 коп.

За участю представників сторін:

від ТОВ «Український рітейл»: ОСОБА_1, довіреність №2 від 21.12.2015

від ТОВ «Винфорт»: ОСОБА_2, довіреність від 01.06.2015, ОСОБА_3, довіреність від 11.12.2015

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Петренко Н.Д.

суддя Желєзна С.П.

суддя Никифорчук М.І.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (ТОВ «Український рітейл», позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, покупець) 16.11.2015 звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт» (ТОВ «Винфорт», відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, постачальник) 1082497,92 грн. неустойки за непостачання товару, передбаченої п. 8.1. укладеного між сторонами договору поставки № В 01/06/2011 від 01.06.2011.

Заперечуючи проти позову ТОВ «Винфорт» звернулось з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Україниський рітейл» з вимогами про:

- визнання пункту 8.1. договору поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011 недійним з моменту початку дії договору;

- розірвання з 04.08.2015 договору поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011;

- стягнення з ТОВ «Україниський рітейл» на користь ТОВ «Винфорт» 3% річних у розмірі 14129,04 грн. та інфляційних збитків у розмірі 37503,20 грн.

14.12.2015 ухвалою господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву ТОВ «Винфорт» прийнято до розгляду разом з первісним позовом.

Відповідачі по первісному та зустрічному позовах заперечували проти їх задоволення.

Ухвалою суду від 27.01.2016 справу № 916/4590/15 призначено до колегіального слухання у складі трьох суддів. Згідно протоколу автоматичного визначення складу суду справу № 916/4590/15 призначено у складі колегії суддів: головуючий суддя Петренко Н.Д., судді Желєзна С.П. та Никифорчук М.І.

28.03.2016 ухвалою суду задоволено клопотання ТОВ «Винфорт» про подовження строку розгляду справи № 916/4590/15 на 15 днів до 12.04.2016.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 8.04.2016.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.06.2011 між ТОВ «Український Рітейл» (покупець) та ТОВ «Винфорт» (постачальник) був укладений договір поставки № В 01/06/2011 (далі - договір) з протоколом розбіжностей, згідно умов якого ТОВ «Винфорт» зобов'язалось поставляти окремими партіями згідно замовлень на поставку, а ТОВ «Український Рітейл» приймати і оплачувати товар на оговорених договором умовах за найменуванням, цінами та асортиментом, вказаним в додатку №1 «Специфікація/прайс-лист».

Відповідними положеннями договору сторони погодили умови та порядок постачання (розділ 2, пункти 2.1.-2.19.), порядок приймання товару (п.п. 3.1.-3.10.), вимоги до якості (п.п. 4.1.-4.10.), вимоги до тари, пакування та маркування (п.п. 5.1.-5.7.), визначення ціни товару та порядку розрахунків (п.п. 6.1.-6.10.), умови та порядок повернення товару (п.п. 7.1.-7.5.), взаємну відповідальність сторін (п.п. 8.1.-8.9.), звільнення від відповідальності у разі настання форс-мажорних обставин (п.п. 9.1.-9.5.), порядок вирішення спорів (п.п.10.1.-10.2.), строк його дії, порядок внесення змін та розірвання (п.п. 11.1.-11.4.), вказали в заключних положеннях статуси сторін як платників податків, додатки, які є невідємною частиною договору (всього 7: додаток № 1 «Специфікація/Прайс-лист», додаток № 2 «Порядок направлення та прийняття замовлень на поставку через платформу електронної комерції «еХіte», додаток № 3 «Зразок замовлення на поставку з повідомленням про вручення», додаток № 4 «Список представників постачальника, відповідальних за приймання замовлень та відправлення повідомолень про отримання», додаток № 5 «Форма заявки на участь в акції», додаток № 6 «Особливі (додаткові) умови поставки», додаток № 6).

Положеннями п. 2.3. протоколу розбіжностей до договору сторони погодили, що замовлення на поставку направляється постачальнику не менше ніж за 6 календарних днів до поставки з повідомленням про отримання. Зразок замовлення на поставку з повідомленням про отримання міститься в Додатку №3 до дійсного Договору. Список представників ТОВ «Винфорт», відповідальних за приймання замовлень і відправлення повідомлень про отримання, їх контактні телефони, вказуються в Додатку № 4 до цього Договору. У разі, зміни представників, відповідальних за прийом замовлень і відправлення повідомлень про отримання, ТОВ «Винфорт» зобов'язаний повідомити про це ТОВ «Український Рітейл», про що сторонами підписується Додаток № 4 в новій редакції.

31.08.2014 між сторонами договору укладено додаткове погодження № 5, яким сторони погодили внести зміни до п. 2.2. договору та погодили, що замовлення передаються покупцем нарочно, факсимільним або електронним звязком, а у разі відсутності таких телефонограмою. При використанні сторонами способу передачі заявок шляхом електронного повідомлення (ЕDI-документа) через платформу електронної комерції, сторони підписують додаток №2. Замовлення повинно містити наступну інформацію: номер та дату замовлення, номер та дату договору, найменування постачальника, найменування покупця, асортимент товару, кількість товару, дату доставки товару постачальником на склад або магазин, вказаний покупцем, адресу складу або магазину, вказаного покупцем.

З 10.05.2013 ТОВ «Український рітейл» та ТОВ «Винфорт» працюють через платформу електронної комерції Comarch EDI (ТОВ «КомАрх»).

Пунктом 2.8. договору сторони визначили, що постачальник зобов'язується не менш ніж за 14 календарних днів повідомити покупця про неможливість поставляти товар, зазначений у специфікаціях. В інших випадках постачальник несе відповідальність за прострочення поставки товару і недопоставку товару згідно з умовами договору та чинного законодавства.

Зокрема 8.1. договору встановлена відповідальність постачальника перед покупцем за невиконання зобов'язання з постачання товару в зазначений строк (день) у виді пені в розмірі 5% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення поставки.

10.07.2015, 24.07.2015, 31.07.2015, 07.08.2015, 14.08.2015 ТОВ «Український рітейл» через платформу електронної комерції були зроблені замовлення № НОМЕР_1 (ОRDER), № НОМЕР_2 (ОRDER), № НОМЕР_3 (ОRDER), № НОМЕР_4(ОRDER) , № НОМЕР_5 (ОRDER) на поставку ТОВ «Винфорт» у строк до 16.07.2015 покупцю товару у кількості 304 пляшки на загальну суму 28442,40 грн., у строк до 30.07.2015 товару у кількості 1020 пляшок на загальну суму 92666,16 грн., у строк до 06.08.2015 товару у кількості 1020 пляшок на загальну суму 92666,16 грн., у строк до 13.08.2015 товару у кількості 1020 пляшок на загальну суму 92666,16 грн. у строк до 20.08.2015 товару у кількості 1020 пляшок на загальну суму 92666,16 грн. відповідно, місце доставки Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 114., що підтверджується звітами ТОВ КомАрх».

Оскільки постачальник свої зобовязання по відвантаженню товару покупцю не виконав, покупець, керуючись положеннями п. 8.1. договору, нарахував пеню на кожну партію неотриманого товару з даті очікуваної поставки по 30.09.2015 на загальну суму 1082497,92 грн. (109503,24 грн. за 77 днів +291898,40 грн. за 63 дні+259465,25 грн. за 56 днів+227032,09 за 49 днів+194598,94 грн. за 42 дні відповідно).

Стягнення вказаної штрафної санкції стало підставою для звернення ТОВ «Український рітейл» до господарського суду Одеської області з позовною заявою від 13.11.2015 (вх. № 4824/15) до ТОВ «Винфорт» з посиланням на порушення останнім п.п. 2.8., 8.1. укладеного між сторонами договору № В 01/06/2011 від 01.06.2011, а також положень ст.ст. 526, 549, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

ТОВ «Винфорт» не погодився з заявленими позовними вимогами та 11.12.2015 подав зустрічну позовну заяву, яка ухвалою суду від 14.12.2015 прийнята до розгляду з первісним позовом.

З посиланням на положення ст. 549 ЦК України, ст. 344 ГК України ТОВ «Винфорт» зазначав, що пункт 8.1. укладеного між ними та ТОВ «Український рітейл» договору № В 01/06/2011 від 01.06.2011 про встановлення відповідальності постачальника за невиконання зобовязань з поставки товару в установлений строк (день) зі сплатою покупцю з пені у розмірі 5 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочки поставки суперечить положенням діючого законодавства, яким передбачено застосування такого виду забезпечення зобовязань як пеня лише до грошових зобовязань. Приймаючи до уваги, що покупець нарахував пеню за непоставку в обумовлений термін замовленого товару керуючись умовами договору, просив визнати пункт 8.1. договору поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011 недійним з моменту початку дії договору.

Також просив розірвати укладений між сторонами по справі договір з 04.08.2015 через порушення покупцем обовязку своєчасно сплачувати отриманий товар, зміну асортименту, вказував на втрату економічної доцільності та неможливість виконувати свої договірні зобовязання.

В обґрунтування зазначеного вказував, що 14.07.2015 надіслав на електронну адресу відповідача офіційний лист з пропозицією розірвати договір, яку також 20.07.2015 ТОВ «Український рітейл» отримав в паперовому виді. Посилався на положення ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України, ч.3 ст. 692 ЦК України.

З посиланням на положення ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних у розмірі 14129,04 грн. та інфляційні втрати у розмірі 37503,20 грн., які просив стягнути з ТОВ «Український рітейл».

ТОВ «Український рітейл» заперечувало проти задоволення зустрічних позовних вимог у повному обсязі. Вказувало, що нарахування пені за несвоєчасну поставку є різновидом господарських санкцій, передбачених положеннями ст. 230 ГК України, та у відповідності з положеннями ст. 231 ГК України застосовується договірна відповідальність, тому посилання ТОВ «Винфорт» на невідповідність п. 8.1. договору діючому законодавству є безпідставним.

У відзиві на зустрічний позов покупець зазначав про недотримання процедури розірвання договору, передбаченої положеннями ст. 188 ГК України а також про відсутність повідомлення покупця про відмову від договору, передбаченому п. 11.4. договору. Просив вимоги про розірвання з 4.08.2015 залишити без задоволення.

Звертав увагу на відсутність будь-якої поточної заборгованості за отриманий від постачальника товар, відсутність зауважень щодо несвоєчасної оплати товару з початку співробітництва за договором і просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог ТОВ «Український рітейл» та часткове задоволення зустрічних вимог ТОВ «Винфорт» з огляду на наступне:

Серед визначених положеннями цивільного та господарського законодавства видів забезпечення виконання зобовязань передбачені штраф та пеня.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549), а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день.

Застосування пені за прострочення грошових зобов'язань також передбачають норми Господарського кодексу України, зокрема, ст. 344 ГК України встановлює відповідальність у вигляді пені за порушення строків розрахунків. Відповідно до приписів ч.2 та ч.З цієї статті, у разі затримки несе рахування грошових коштів платником або у разі затримки зарахування грошових надходжень на рахунок клієнта банком, такий платник або банк сплачують на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню.

Таким чином пеня нараховується лише за невиконання грошового зобов'язання, в той час як штраф може застосовуватися в разі порушення як грошового зобовязання, так і зобов'язання щодо надання послуг, виконання робіт, поставки товарів тощо.

Оскільки зобов'язання з постачання товару за своїм змістом не є грошовим, а пеня нараховується лише за невиконання грошового зобовязання, встановлення у п. 8.1. укладеного між ТОВ «Український Рітейл» (покупець) та ТОВ «Винфорт» (постачальник) договору поставки № В 01/06/2011 від 01.06.2011 грошова санкція в виді пені за несвоєчасну поставку товару суперечить положенням чинного законодавства.

Підставою недійсності правочину у відповідності до ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, виходячи із вимог частини першої вказаної статті правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Вказане дає підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ «Винфорт» про визнання пункту 8.1. договору поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011 недійним, та для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Український рітейл» про стягнення 1082497,92 грн. пені за несвоєчасну поставку.

Положеннями п. 11.1. договору сторони погодили, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2011. У разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна з сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Колегія суддів розцінює лист ТОВ «Винфорт» від 14.07.2015 з пропозицією про розірвання договору, який також 20.07.2015 був отриманий ТОВ «Український рітейл», що підтверджується витягом з журналу вхідної кореспонденції, пропозицією про розірвання договору в розумінні п. 11.1. укладеного між сторонами договору, яку ТОВ «Винфорт» направив ТОВ «Український рітейл» в строк навіть більший, ніж за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору.

Вказане вище дає підстави вважати укладений між сторонами по справі договір поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011 таким, що припинив свою дію 31.12.2015, що виключає можливість його розірвання судом.

В судових засіданнях представники ТОВ «Винфорт» надавали пояснення щодо розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних. З усних пояснень представників слідує, що розрахунок був здійснений бухгалтерською компютерною програмою, якою користується ТОВ «Винфорт». Первинні бухгалтерські документи щодо несвоєчасної оплати додані лише ті, які, на думку постачальника, є несвоєчасно оплаченими. Документи за весь період договірних стосунків між сторонами не надані через їх велику кількість. Вибіркове надання документів, посилання на внутрішній компютерний облік, відсутність претензій щодо несвоєчасної оплати товару протягом 2011-2015 років, відсутність основної заборгованості, позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних збитків та трьох відсотків річних, що позбавляє можливості задовольнити зустрічні позовні вимоги і в цій частині.

Судові витрати по справі покладаються на ТОВ «Український рітейл» пропорційно задоволених зустрічних вимог.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» відмовити.

2. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт» задовольнити частково.

3. Визнати недійсним пункт 8.1. договору поставки № 01/06/2011 від 01.06.2011, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» та товариством з обмеженою відповідальністю «Винфорт».

4. В решті зустрічних позовних вимог ТОВ «Винфорт» відмовити.

5. Стягнути з ТОВ «Український рітейл» (адреса для листування 49022, м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 114, ) на користь ТОВ «Винфорт» (65012, м. Одеса, провулок Катаєва, 3, ) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

В судовому засіданні 8.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі № 916/4590/15 з датою підписання повного рішення 13.04.2016. У звязку з перебуванням члена колегії Никифорчука М.І. з 11.04.2016 по 20.04.2016р. на лікарняному, повне рішення по справі № 916/4590/15 складено та підписано 21.04.2016р.

Головуючий суддя Н.Д. Петренко

Суддя С.П. Желєзна

Суддя М.І. Никифорчук