ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

12.04.2016р. Справа № 917/188/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз", вул. Героїв Бресту, 46, м. Кременчук, Полтавська область,39601

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39600

про стягнення 14716,27 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 дов. № 19/677 від 12.03.2016

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 14716,27 грн., за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 306-30 від 20.12.2013 року, із яких: основний борг - 8793,91 грн., пеня - 2556,58 грн., 3% річних - 226,56 грн., інфляційні збитки - 3139,22 грн.

14.03.2016 року за вхідним № 3121 та №3122(канцелярії суду) голова правління ПАТ "Кременчукгаз", ОСОБА_3 подав додаткові документи. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

17.03.2016 року за вхідним № 3336(канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про те що, 14 березня 2016 року відповідачем здійснено часткову оплату основного боргу в сумі 8 145,42 грн. (Вісім тисяч сто сорок п'ять гривень 42 копійки), що підтверджується банківською випискою від 14.03.2016 року. Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

12.04.2016 року за вхідним № 4575(канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (поштове повідомлення в матеріалах справи), вимоги ухвали суду від 15.02.2016р. не виконав.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, та достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Роглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

між Публічним акціонерним товариством Кременчукгаз (далі Постачальник) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі Споживач) 10 грудня 2013 року був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 306-03 (надалі Договір).

За умовами Договору, Постачальник постачає природний газ (далі газ) Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1. Договору).

Договір набирає чинності з 01 січня 2014 року та укладається на строк до 31 грудня 2014 року. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.10.1)

Враховуючи викладене, та той факт, що ані Постачальник, ані Споживач не менш ніж за місяць до закінчення дії Договору чи в інший строк не заявили одне одному про припинення його дії, Договір є чинним до 31.12.2015 року.

Пунктом п.4.1. Договору передбачено, що розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики.

Постачальник та Споживач уклали додаткові угоди до Договору № 1 від 01.01.2014 року, № 2 від 01.04.2014 року, № 3 від 01.05.2014 року, № 4 від 02.06.2014 року, № 5 від 01.09.2014 року, № 6 від 01.11.2014 року.

Відповідно до пунктів 4.5. та 4.6. Договору, розрахунковий період за договором становить один місць з 08-00 години першого дня місяця до 08-00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання природного газу протягом періоду оплати.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 07 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (п.4.7).

Відповідно до пунктів 2.6., 2.8. Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у Додатку 1 до Договору.

Постачальник до 5 -го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірники акта приймання передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі газу.

Акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.2.9.).

Постачальник поставив Споживачеві у період січень, лютий, березень 2015 року природний газ в обсязі 1,124 тис. на загальну суму 8 793,91грн., про що свідчать беззастережно підписані щомісячні двосторонні акти прийому передачі фактично протранспотрованих обсягів газу а саме:

- у січні 2015 року 0,758 тис. мі на суму 5 840,27 грн., відповідно до акту прийому передачі протранспортованих обсягів газу №782 від 26.01.2015 року ;

- у лютому 2015 року 0,309 тис. мі на суму 2 305,15 грн., відповідно до акту прийому передачі протранспортованих обсягів газу № 2351 від 27.02.2015 року,

- у березні 2015 року 0,057 тис. мі на суму 648,49 грн., відповідно до акту прийому передачі протранспортованих обсягів газу №3399 від 26.03.2015 року.

Споживач порушив строки проведення відповідних оплат і взагалі не розрахувався за газ поставлений в січні, лютому та березні 2015 року.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки природного газу у січні, лютому, березні 2015р. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не оплатив отриманий ним природний газ за січень, лютий, березень 2015 р., заборгованість останнього складає 8 793,91 основний борг з оплати вартості отриманого природного газу.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Відповідно до пункту 6.2.2.Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача на користь Постачальника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2556,58 грн. пені (Акт приймання передачі від 26.01.2015р. за період з 10.02.2015р. по 10.08.2015р. в сумі 1673,55 грн., Акт приймання передачі від 27.02.2015р. за період з 10.03.2015р. по 10.09.2015р. в сумі 694,21 грн., Акт приймання передачі від 26.03.2015р. за період з 08.04.2015р. по 08.10.2015р. в сумі 188,82 грн. ), суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" та залучено до матеріалів справи).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3139,22 грн. інфляційних втрат за період з 10.02.2015р. по 31.12.2015 р. та 226,56 грн., суд прийшов до висновку, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України останні підлягають задоволенню у повному обсязі (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1. 3" та залучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 8793,91 грн. основного боргу, 2556,58 грн. пені, 226,56 грн. 3% річних та 3139,22 грн. інфляційних втрат підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,39600, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз" (вул. Героїв Бресту, 46, м. Кременчук, Полтавська область,39601, ) заборгованість за Договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 306-30 від 20.12.2013 року в розмірі 14 716,27 із яких: основний борг - 8793,91 грн., пеня - 2556,58 грн., 3% річних - 226,56 грн., інфляційні збитки - 3139,22 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 18.04.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.