РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/3415/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні рішення плюс 1»

до Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «СЕТАМ»

про визнання електронних торгів недійсними

Суддя Маринченко Я.В.

За участю представників

від позивача: Скоченко А.Ф. (представник за довіреністю);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Конепуд Д.В. (представник за довіреністю);

Деяк Я.М. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ТОВ «Інвестиційні рішення плюс» звернулось до суду з позовом до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві та ДП «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів за лотом 122174 щодо реалізації предмету іпотеки нежитлового приміщення №1, 2,3 групи приміщень %84 в літ. А за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.41, які були проведені 22-24.02.2016 відповідачем ДП «Сетам».

Позовні вимоги, обґрунтовуються тим, що позивач приймав участь у електронних торгах з реалізації нежитлового приміщення №1, 2,3 групи приміщень %84 в літ. А за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.41, які були проведені 22-24.02.2016 відповідачем ДП «Сетам». Вказане нерухоме майно позивач мав намір придбати для використання у власній господарській діяльності. Інформацію щодо нерухомого майна, яке реалізовувалось відповідачем було розміщено на сайті ДП «СЕТАМ» 22.01.2016. Оскільки у позивача була необхідність придбати нерухоме майно у районі розташування об'єкта реалізації, позивач зацікавився вказаними приміщеннями, зареєструвався на сайті організатора електронних торгів як учасник торгів за лотом 122174, сплатив гарантійний внесок, йому присвоєно номер 8. Маючи намір оглянути приміщення, які виставлені на реалізацію, представник позивача зателефонував за телефонним номером, вказаним в оголошенні, проте особа, яка відповіла на телефонний дзвінок повідомила позивача, що вона не є зберігачем майна та не має жодного відношення до предмету реалізації електронних торгів. Враховуючи, що внаслідок опублікування недостовірних відомостей щодо предмету торгів, зокрема інформації про зберігача майна, що не відповідає дійсності, позивач, не зміг ознайомитись з предметом торгів, при проведення торгів, позивачем було зроблено ставку в розмірі 1750000 грн., проте в подальшому прийнято рішення не продовжувати участь у торгах.

На підставі викладеного вказує, що відповідачами було порушено норми Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та просить визнати вказані прилюдні торги недійсними.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі. Відповідач - ДП «СЕТОАМ» проти позову заперечувало, вказуючи, що електронні торги, на яких було реалізоване належне позивачу нерухоме майно проведено організатором у відповідності до вимог чинного законодавства, підстав для визнання їх недійсними немає. Зазначив, що реалізація майна відбулася на підставі Порядку, у відповідності до положень якого торги проводяться на підставі внесеної державним виконавцем інформації до електронної системи. При цьому організатор електронних торгів не має повноважень щодо прийняття рішення про реалізацію майна, внесення інформації до системи, перевірку та корегування відомостей, що вносяться до системи та здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказані повноваження відносяться до компетенції державної виконавчої служби. Покладені, положеннями нормативних актів, на організатора електронних торгів обов'язки, щодо організації торгів на підставі внесених державним виконавцем до електронної системи даних, ДП «СЕТАМ» виконало у повному обсязі, забезпечивши проведення електронних торгів. Відповідач 2 вніс до електронної системи торгів інформацію про предмет торгів на підставі даних державної виконавчої служби, без перевірки достовірності вказаних даних, при цьому всі, передбачені Порядком графи, що стосуються предмету торгів були заповнені. ДП «Сетам» не порушувало законних прав та інтересів позивача, оскільки позивач знав про торги та приймав у них участь, проте в певний період припинив робити ставки. Просить відмовити у задоволені позову.

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ДП «СЕТАМ» як організатором, в період з 22 по 24.02.2016 проведено електронні торги з реалізації лоту 122174 - нежитлових приміщень №1, 2, 3 групи приміщень №84 в літ. А, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 41. За результатами проведених торгів переможцем визнано Учасника торгів №27. Вказане підтверджується матеріалами справи, зокрема наданою відповідачем 2 роздруківкою інформації щодо проведених торгів з електронної системи та не заперечується сторонами.

Торги відбулись з метою реалізації майна, на яке накладено арешт постановою №38992840 від 14.09.2015 в межах здійснення виконавчого провадження, відкритого Відділом державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві.

Позивач, ТОВ «Інвестиційні рішення плюс 1» був зареєстрований у системі електронних торгів СЕТАМ, отримав реєстраційний №8 та приймав участь у вказаних торгах.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 62 вказаного Закону встановлено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно положень ст.59 Закону майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

Порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 № 2710/5 (далі - Порядок), який набрав чинності з 18.01.2016.

Згідно положень п.1 - п.4 Розділу 2 Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом з відповідними документами (в електронній або паперовий формі).

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби, який передав майно на реалізацію, про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Як встановлено судом, організатором торгів ДП «СЕТАМ» 22.01.2016 на спеціалізованому сайті системи розміщено інформацію щодо проведення електронних торгів з реалізації лоту №122174. При цьому в систему внесено всю інформацію, передбачену положеннями Порядку, зокрема зазначено предмет реалізації, його місцезнаходження, стартову ціну, характеристики майна, зокрема площу приміщень, наявність обтяжень, а також розміщено фотографії об'єкта , що реалізується.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що державний виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна.

Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім'ї або інші особи, у тому числі Організатор.

При передачі арештованого майна на зберігання Організатор (у разі передачі майна на зберігання іншим особам - державний виконавець) забезпечує його фотозйомку. Матеріали зйомки зберігаються як доказ стану прийнятого на зберігання майна та обов'язково додаються до опису лота у Системі.

Зберігач зобов'язаний забезпечити належні умови зберігання майна відповідно до властивостей такого майна, торговельно-технологічних, санітарно-гігієнічних і протипожежних норм, його демонстрацію (крім випадків, коли зберігачем є боржник або члени його сім'ї) та передачу переможцю електронних торгів.

Організатор забезпечує демонстрацію майна протягом трьох робочих днів з дня розміщення заінтересованою особою заявки на ознайомлення з майном на Веб-сайті.

Ознайомлення з майном, яке передане на зберігання боржнику або членам його сім'ї, здійснюється за фото- та/або відеоматеріалами, розміщеними в інформаційному повідомленні про електронні торги.

Як вбачається з пояснень представників відповідача 2 організатор торгів не є зберігачем майна, що реалізується. Разом з тим інформаційне повідомлення про електронні торги містить фотозйомку об'єкта реалізації, що надавало позивачу можливість ознайомитись з предметом торгів. Інформацію щодо зберігача майна організатором внесено до системи відповідно до заявки державної виконавчої служби, без перевірки достовірності вказаних даних.

Таким чином, відповідачем 2 здійснено усі дії, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів щодо розміщення інформаційного оголошення про торги.

Крім того, як вбачається з наданої відповідачем роздруківки з системи проведення електронних торгів, позивач був зареєстрований у системі, вніс гарантійний внесок та приймав участь в електронних торгах шляхом внесення цінових пропозицій (ставок). При цьому в ході торгів позивач припинив робити ставки, внаслідок чого переможцем оголошено учасника, який зробив більшу ставку.

Позивачем не надано суду доказів, що саме неможливість ознайомлення позивача з об'єктом реалізації призвело до його відмови від подальшої участі у торгах. Доводи позивача, що у випадку його ознайомлення з предметом торгів він можливо б продовжив участь у торгах є припущенням і не ґрунтується на жодних фактичних обставинах.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених вище норм дає змогу для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

За таких обставин, зокрема наявності всієї необхідної інформації про предмет торгів на електронній сторінці системи торгів, в тому числі детальних фотографій об'єкта, що продається, відсутності доказів звернення позивача до організатора з вимогою надати можливість ознайомитись з нерухомим майном, що реалізується, враховуючи фактичну участь позивача в торгах та припинення такої участі на власний розсуд, суд приходить до висновку про відсутність факту порушення прав позивача на участь у прилюдних торгах з сторони відповідачів. Позивач мав можливість продовжувати участь у торгах та робити ставки. Крім того, у випадку оголошення позивача переможцем, останній не позбавлений права після детального ознайомлення з предметом торгів відмовитись від його придбання та не сплачувати його вартість.

Також позивачем не надано доказів неправомірності дій відповідача 1 - ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, які б призвели до порушення прав позивача. Зокрема, суд вказує, що державний виконавець не обмежений в праві призначення зберігачем арештованого майна будь-яких осіб, якими можуть бути як боржник, члени його сім'ї, так і інші особи. Доказів оскарження дії державного виконавця в частині призначення зберігача майна суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Оскільки позивачем не доведено порушення його прав зі сторони відповідачів в ході проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 18.04.2016

Суддя Я.В. Маринченко