РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016Справа №910/3802/16
За позовом Комунального підприємства "Київпастранс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Світнова"

про стягнення 18 617,45 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Козачук Н.Ю. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Комунальне підприємство "Київпастранс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Світнова" заборгованості за договором підряду №39-2014 від 01.05.2014, з яких 16 785,41 грн. - інфляційних втрат, 1 832,04 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору підряду №39-2014 від 01.05.2014 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Світнова" виникла заборгованість перед позивачем зі сплати 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2016 порушено провадження по справі №910/3802/16, розгляд справи призначено на 28.03.2016.

28.03.2016 позивачем подано для долучення до матеріалів справи документи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 розгляд справи відкладено на 18.04.2016.

В судовому засіданні 18.04.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також надав до матеріалів справи додаткові документи.

Відповідач в засідання господарського суду своїх представників не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Світнова» (замовник) та Комунальним підприємством «Київпастранс» (підрядник) укладено Договір підряду №39-2014 від 01.05.2014, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку виконувати за оплату наступні роботи: монтаж тросових поперечин на опорах; монтаж спеціальних конструкцій розміром 5м*1м на поперечинах між освітлювально-контактними опорами; демонтаж банерів на конструкціях за умови наявності відповідного погодження; заміна (монтаж) банерів на конструкціях за умови наявності відповідного погодження (п. 1.1. договору).

За умовами п.п.2.1, 2.2 договору, вартість підрядних робіт попередньо узгоджується сторонами на підставі додатків (специфікацій) до цього договору, якими враховані орієнтовні обсяги робіт, що плануються, та розцінки згідно до додатку №1 до цього договору. Вартість підрядних робіт уточнюється при остаточних розрахунках по актах виконаних робіт.

Відповідно до п.5.2 зазначеного правочину, виконання фактичних об'ємів робіт за цим договором посвідчується відповідно підписаних обома сторонами актів виконаних робіт.

Розрахунки замовника з підрядником за виконані роботи виконується на підставі оформлених актів виконаних робіт на протязі 5 днів після їх підписання на підставі додатків (специфікацій) до цього договору згідно п.2.1 (п.5.1 договору.)

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2014. Договір може бути розірваний достроково за вимого однієї із сторін, при умові повного розрахунку між сторонами згідно актів виконаних робіт, та проведених платежів(п.6.1 договору).

На виконання умов даного договору, позивач за період з травня 2014 по серпень 2015 виконав визначенні договором роботи на загальну суму 108 827,13 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими особами сторін без заперечень та скріпленими печатками актами виконаних підрядних робіт за травень 2014 №5/1 на суму 15 122,86 грн., за червень 2014 №6/1 на суму 5 448,91 грн., за липень 2014 №7/1 на суму 2 821,22 грн., за серпень 2014 №8/1 на суму 4 527,60, за вересень 2014 №9/1 від 11 289,01 грн., за жовтень 2014 №10/1 на суму 17 739,62 грн., за листопад 2014 №11/1 на суму 7 925,32 грн., за грудень 2014 №12/1 на суму 8 013,94 грн., за січень 2015 №1/1 на суму 4 988,26 грн., за лютий 215 №2/1 на суму 5 326,27 грн., за березень 2015 №3/1 на суму 5 121,82 грн., за квітень 2015 №4/1 на суму 4 024,69 грн., за травень 215 №5/1 на суму 4 854,70 грн., за червень 2015 №11 на суму 2 838,95 грн., за липень 2015 №93 на суму 4 449,90 грн., за серпень 2015 №382 на суму 3 025,68 грн. та №385 на суму 1 308,38 грн.

Втім, відповідач в порушення умов договору, свої зобов'язання в частині оплати виконаних робіт виконав лише частково на суму 62 753,88 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за виконані роботи в розмірі 46 073,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За наслідками порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт за договором підряду №39-2014 від 01.05.2014 рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 по справі №910/27745/15 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати виконаних на підставі договору підряду №39-2014 від 01.05.2014 за період з травня 2014 по серпень 2015 робіт.

При цьому, як вбачається з ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з наведеним, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в сумі 1 832,04 грн. за період з травня 2014 по січень 2016 та інфляційні втрати в сумі 16 785,41 грн. за період з травня 2014 по грудень 2015.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунки невірні, оскільки позивачем при здійсненні розрахунків заявленої до стягнення заборгованості за виконані роботи у червні 2014, вересні 2014, березні 2015 та червні 2015 не враховано положення ст.254 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день).

За таких обставин, за перерахунком суду, з відповідача підлягає стягненню 1829,91 грн. - 3% річних та 16 785,31 грн. - інфляційних втрат.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Світнова» (04053, м.Київ, Шевченківський район, вул..Артема, буд.21, офіс 406; ідентифікаційний код 35466429) на користь Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м.Київ, вул.Набережне шосе, буд.2; ідентифікаційний код 31725604) 1 828 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 91 коп. 3% річних, 16 785 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят п'ять) 31 коп. інфляційних втрат та 1 377 (одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 76 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 22.04.2016

Суддя О.А. Грєхова