ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 рокуСправа № 912/4949/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є. М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство-13507"

до відповідачів:

1. Світловодської районної державної адміністрації

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання договору недійсним,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 879 від 14.04.2015;

від відповідача 1 - не був присутнім;

від відповідача 2 - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

від відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність від 29.09.2014, зареєстрована в реєстрі за № 2136.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариство "Світловодське автотранспортне підприємство-13507" (надалі ПАТ "Світловодське АТП -13507", позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 17.12.2015, яка містить такі вимоги:

- визнати договір № 7-14 від 29.08.2014, укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, "Про перевезення пасажирів на приміському маршруті" недійсним;

- зобов'язати Світловодську районну державну адміністрацію розірвати вищезазначений договір та призначити новий конкурс на перевезення пасажирів на приміських маршрутах загального користування: "Світловодськ-Золотарівка", "Світловодськ-Калантаїв", "Світловодськ - ОСОБА_4", "Світловодськ - Семигір'я", "Світловодськ - Захарівка", "Світловодськ - Іванівка", "Світловодськ - Павлівка", з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою від 23.12.2015 суддею Тимошевською В. В. прийнято вказану позовну заяву до розгляду і порушено провадження у справі № 912/4949/15; розгляд справи в судовому засіданні призначено на 20.01.2016, сторін зобов'язано надати документи та докази, необхідні для розгляду спору по суті. Крім того, даною ухвалою до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Однак 20.01.2016 судове засідання у даній справі не відбулося у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Тимошевської В. В., про що сторін повідомлено телефонограмами, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою від 22.01.2016 суддею Тимошевською В. В. призначено справу до розгляду на 11.02.2016, проте засідання теж не відбулось у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Тимошевської В.В., про що сторін повідомлено телефонограмами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що суддя Тимошевська В. В. не може продовжувати розгляд даної справи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та закінчення строку розгляду справи, передбаченого частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду № 52 від 18.02.2016 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 912/4949/15. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді Наливайко Є. М.

Ухвалою від 22.02.2016 суддею Наливайко Є. М. прийнято справу до свого провадження, розгляд справи призначено о 12 год. 00 хв. 15.03.2016, витребувано від сторін необхідні для вирішення спору докази.

Представником позивача подано господарському суду 02.02.2016 заяву про відмову від частини позовних вимог. Так позивач просить виключити з позовної заяви вимоги про зобов'язання відповідача розірвати договір № 7-14 від 29.08.2014 "Про перевезення пасажирів на приміських маршрутах", укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, та призначити новий конкурс з перевезення пасажирів на приміських маршрутах загального користування.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача відмовитись від позову до прийняття судом рішення у справі.

Стаття 78 Господарського процесуального кодексу України регулює питання відмови позивача від позову. Так вказана відмова викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві; до прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін; про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Заява про відмову від частини позовних вимог підписана повноважним представником позивача.

Дослідивши відмову позивача від частини позовних вимог господарський суд встановив, що така відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси. Відтак вказана заява визнана господарським судом такою, що підлягає прийняттю.

Також господарський суд враховує положення абзацу 2 пункту 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якими передбачено якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 80 ГПК припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини шостої статті 22 ГПК щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Пунктом 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 15.03.2016 представнику позивача роз'яснено наслідки відмови від позову.

Враховуючи викладене, господарський суд ухвалою від 15.03.2016 прийняв відмову від позову Публічного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство - 13507" у даній справі в частині позовних вимог щодо зобов'язання Світловодської районної державної адміністрації розірвати договір № 7-14 від 29.08.2014, укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 "Про перевезення пасажирів на приміському маршруті" та призначити новий конкурс на перевезення пасажирів на приміських маршрутах загального користування: "Світловодськ-Золотарівка", "Світловодськ-Калантаїв", "Світловодськ - ОСОБА_4", "Світловодськ - Семигір'я", "Світловодськ - Захарівка", "Світловодськ - Іванівка", "Світловодськ - Павлівка"; припинив провадження у справі №912/4949/15 в частині позовних вимог щодо зобов'язання Світловодської районної державної адміністрації розірвати договір № 7-14 від 29.08.2014, укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 "Про перевезення пасажирів на приміському маршруті" та призначити новий конкурс на перевезення пасажирів на приміських маршрутах загального користування: "Світловодськ-Золотарівка", "Світловодськ-Калантаїв", "Світловодськ - ОСОБА_4", "Світловодськ - Семигір'я", "Світловодськ - Захарівка", "Світловодськ - Іванівка", "Світловодськ - Павлівка".

Розгляд справи щодо решти позовних вимог господарський суд продовжив на загальних підставах.

02.02.2016 від позивача до господарського суду надійшла заява від 18.01.2016 про залучення до участі у справі іншого відповідача - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1. Заява мотивована тим, що в позові заявлено вимогу про визнання недійсним договору № 7-14 "Про перевезення пасажирів на приміських маршрутах", укладеного 29.08.2014, однією із сторін якого є Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

11.02.2016 представником позивача повторно подана аналогічна заява від 10.02.2016 про залучення до участі у справі іншого відповідача - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Оскільки предметом позову є визнання недійсним Договору № 7-14 від 29.08.2014, який укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, то відповідачами за таким позовом мають бути обидві сторони договору. У зв'язку з цим господарський суд задовольнив клопотання позивача та на підставі частини 1 статті 24 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у даній справі в якості іншого відповідача - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, про що відповідно до вимог частини 3 статті 24 Господарського процесуального кодексу України виніс відповідну ухвалу від 15.03.2016.

Внаслідок вчинення господарським судом вказаної процесуальної дії, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Світловодської РДА, змінив правовий статус у даній справі і став другим відповідачем.

У судовому засіданні 15.03.2016 розгляд справи щодо вимог про визнання недійсним договору № 7-14 "Про перевезення пасажирів на приміських маршрутах" від 29.08.2014, укладеного між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено до 13.04.2016 об 11:00 год.

До судового засідання 13.04.2016 позивачем надано докази надіслання на адресу залученого відповідача копії позовної заяви, у якій підстави позову доповнені новими обставинами, що не суперечить вимогам процесуального законодавства.

Позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про перевезення пасажирів на приміських маршрутах позивач обґрунтовує тим, що рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 01.08.2014, та розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації від 19.08.2014 №344-р, на підставі яких укладено спірний договір, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2014, залишеною без змін постановою апеляційної інстанції, визнані протиправними та скасовані. Отже, на думку позивача, відсутні правові підстави для укладення такого договору і відповідно такий договір не відповідає вимогам чинного законодавства.

Незаконно не допустивши ПАТ Світловодське АТП-13507 до участі у конкурсі та незаконно допустивши Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до участі у конкурсі і визнавши його переможцем порушено права позивача як суб'єкта господарювання, встановлені пунктом 1 статті 19 Господарського кодексу України. Існування ж правочину, який укладено з порушенням вимог законодавства України, за твердженням позивача, порушує його права, оскільки оспорюваний правочин є специфічним і може укладатися лише на підставі законно проведеного конкурсу та лише із законним переможцем такого конкурсу.

У додаткових пояснення наданих господарському суду 19.04.2016 позивач зазначив, що укладаючи спірний договір з ФОП ОСОБА_1А Світловодська РДА у відповідності до частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а тому не мала права на його укладення. Отже договір із зазначених підстав є недійсним.

Світловодська районна державна адміністрація (надалі - Світловодська РДА, відповідач 1) позовні вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованим та незаконними. У письмових запереченнях на позов від 15.03.2016 за № 01-27/108/5 відповідач 1, посилаючись на положення частини 1 статті 188 Господарського кодексу України, вказує, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором; якщо одна із сторін вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. ПАТ "Світловодське АТП 13507" не є стороною договору №7-14, тому не має права втручатись в умови цього правочину. Відповідно до пункту 5 вказаного договору організатор має право достроково розірвати договір з перевізником у разі визнання недійсним чи скасування судом рішення конкурсного комітету, проте Світловодська РДА не буде ініціювати розірвання договору з ФОП ОСОБА_1 до моменту проведення наступного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, з метою уникнення негативних наслідків для мешканців Світловодського району, які користуються зазначеними маршрутами. Інших підстав, за твердженням відповідача 1, для припинення дії договору не існує. При цьому, відповідач 1 підтверджує про скасування постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 в день її проголошення зазначених у позовній заяві прийнятих ним розпоряджень та рішень.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, відповідач 2) позов також заперечив, просить його залишити без задоволення, мотивуючи тим, що спірний договір укладено у відповідності до розпорядження голови Світловодської РДА від 19.08.2014 №344-р, яке на момент укладення цього договору було дійсним та будь-яким чином не скасоване та не зупинене. Зазначене розпорядження було реалізоване шляхом укладення договору.

Крім того відповідач 2, посилаючись на положення статей 181, 183 Господарського кодексу України, статей 207, 208 Цивільного кодексу України, стверджує, що оспорюваний договір укладено належними сторонами, у належній формі, підписано уповноваженими представниками з дотриманням вимог чинного законодавства.

Поряд з цим, відповідач 2 вказує, що позивач безпідставно вимогу про визнання недійсним договору обґрунтовує лише фактом скасування розпорядження голови Світловодської РДА та рішень конкурсної комісії, не вказуючи при цьому які норми закону при укладенні договору були порушені ФОП ОСОБА_1

За твердженням відповідача 2, викладеним у його письмових запереченнях, ним умови договору виконуються у повному обсязі, будь-які нарікання з боку замовника відсутні, сплачені податки, виплачена заробітна плата працівникам, отримана державна компенсація на перевезення пільгової категорії населення, а отже своєї вини у ситуації, що склалася він не убачає.

У судовому засіданні 13.04.2016 господарським судом у порядку, передбаченому статтею 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 9год.00хв. 20.04.2016.

У судовому засіданні 20.04.2016 представник позивача підтримав позов, представники відповідача2 його заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.08.2014 між Світловодською РДА (Організатор) та ФОП ОСОБА_1А (Перевізник) укладено Договір №7-14 про перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 (надалі Договір №7-14) (а.с. 64, з обох сторін).

Згідно розділу І вказаного договору Організатор надає Перевізникові право на перевезення пасажирів у звичайному режимі руху для приміського перевезення за маршрутом №6, рейси №1/2...11/12; №7, рейси №1/2...7/8; №8, рейси №1/2...7/8; №9, рейси №1/2, 3/4; №10, рейси №1/2...19/20; №11, рейси №1/2, 3/4; №12, рейси №1/2, 3/4

Світловодськ Калантаїв 5.00/6.00; 7.10/8.10; 10.25/11.25; 12.35/13.35; 14.25/15.25; 16.25/17.25 (щоденно);

Світловодьск Золотарівка 5.10/6.40; 9.30/10.50; 13.30/16.10 (щоденно); 18.00/19.20 (сезонно);

Світловодськ - Семигір'я 5.50/7.10 (щоденно); 9.45/11.50; 13.40/14.10 (сезонно); 17.20/18.30 (щоденно);

Світловодськ ОСОБА_4 5.15/7.00; 14.25/16.30 (щоденно);

Світловодськ Павлівка 5.40/6.20; 7.20/8.20; 11.15/12.20; 13.55/ 15.00; 17.15/18.15 (крім суботи); 5.40/6.20; 9.15/10.10; 11.15/12.20; 13.55/15.00; 17.15/18.15 (субота);

Світловодськ - Захарівка 6.10/8.10; 16.00/18.00 (щоденно);

Світловодськ Іванівка 5.15/7.30; 15.30/17.40 (щоденно) згідно із затвердженим паспортом даних маршрутів з 01 вересня 2014 року до 01 вересня 2019 року, а Перевізник зобов'язується надавати транспортні послуги населенню транспортними засобами, на яких дозволяється здійснювати перевезення пасажирів на умовах, передбачених цим Договором.

Договір діє з 01 вересня 2014 року до 01 вересня 2019 року (пункт 1 розділу ІІІ Договору №7-14).

Відповідно до положень пункту 5 розділу ІІІ Договору №7-14 Організатор має право достроково розірвати договір з Перевізником у разі: виявлення фактів подання на конкурс недостовірних відомостей; визнання недійсним чи скасування судом рішення конкурсного комітету.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені печатками.

Як убачається із преамбули зазначеного Договору він укладений у відповідності до розпорядження голови Світловодської РДА від 19 серпня 2014 року № 344-р Про визначення переможця конкурсу та укладання договору про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району.

Дослідивши зміст вказаного розпорядження (а.с.133 том 1) господарським судом встановлено, що ним визначено ФОП ОСОБА_1 переможцем конкурсу на маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ Семигір'я, Світловодськ - Павлівка Світловодськ - Захарівка, Світловодськ - Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району (пункт 1); Відділ економічного розвитку і торгівлі районної державної адміністрації зобов'язано у термін до 29 серпня 2014 року підготувати для укладення з ФОП ОСОБА_1 договір про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району терміном на 5 років (пункт 2); контроль за виконанням даного розпорядження покладено на першого заступника голови районної державної адміністрації (пункт 3).

Підставою для прийняття зазначеного розпорядження слугував протокол засідання конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району від 01 серпня 2014 року (а.с.224-230 том 1).

Із змісту цього протоколу убачається, що:

- розпорядженням голови районної державної адміністрації №105-р від 22.05.2013 (із змінами від 14.07.2014) утворено конкурсний комітет з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району;

- 24.06.2014 розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації №278-р затверджено Умови проведення конкурсу з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ - Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ - Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району в звичайному режимі руху;

- 27.06.2014 у газеті "Вісті Світловодщини" опубліковано в новій редакції оголошення про проведення конкурсу з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ - Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ - Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району у звичайному режимі руху;

- до участі в конкурсі подано документи двома перевізниками-претендентами: ФОП ОСОБА_1 та ПАТ Світловодське АТП-13507;

- за результатами засідання конкурсного комітету прийняті такі рішення:

1) про недопущення до участі у конкурсі перевізника-претендента ПАТ Світловодське АТП - 13507 на об'єкт конкурсу №1 у зв'язку з поданням до участі у конкурсі документів, що містять недостовірну інформацію та конкурсної пропозиції, що не відповідає додатковій умові конкурсу, затвердженої розпорядженням голови районної державної адміністрації від 24 червня 2014 року №278-р;

2) про допущення до участі в конкурсі перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1 на об'єкт конкурсу №1;

3) про визнання ФОП ОСОБА_1А переможцем конкурсу з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району .

Не погоджуючись із такими рішеннями конкурсного комітету, оформленими протоколом від 01.08.2014, та розпорядженням голови Світловодської РДА від 19.08.2014 №344-р, яким ці рішення введені в дію, ПАТ Світловодське АТП - 13507 звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання їх протиправним та скасування, а також з вимогою про зобов'язання Світловодську РДА провести повторний конкурс на визначення перевізника на зазначених маршрутах.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі №П/811/2950/14 адміністративний позов ПАТ Світловодське АТП- 13507 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасоване рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району про недопущення до участі у конкурсі перевізника-претендента ПАТ Світловодське АТП-13507 на об'єкт конкурсу №1, оформлене протоколом від 01 серпня 2014 року;

- визнане протиправним та скасоване рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району про допуск до участі у конкурсі перевізника-претендента фізичну особу-підприємця ОСОБА_1А, оформлене протоколом від 01 серпня 2014 року;

-визнане протиправним та скасоване рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району про визнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 переможцем конкурсу з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ - Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ - Іванівка , що не виходять за межі Світловодського району, оформлене протоколом від 01 серпня 2014 року;

-скасоване розпорядження голови Світловодської РДА від 19 серпня 2014 року №344-р Про визначення переможця конкурсу та укладення договору про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району;

-зобов'язано Світловодську РДА повторно провести конкурс з визначення автомобільного перевізника на приміських автобусних маршрутах загального користування: Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка.

-у задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.10-14 том 1).

За результатами розгляду апеляційної скарги Світловодської РДА постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду скасовано в частині зобов'язання Світловодську РДА повторно провести конкурс з визначення автомобільного перевізника на приміських автобусних маршрутах загального користування: Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка, в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін (а.с.15-16 том 1).

Колегія суддів апеляційного суду, погодившись частково з позицією адміністративного суду першої інстанції, дійшла висновку, що Світловодська РДА під час вирішення питання про допуск до конкурсу поставила перевізників-претендентів у нерівне становище та порушила рівність умов при здійсненні останніми права на участь у конкурсі, надавши привілеї претенденту - ФОП ОСОБА_1 Разом з тим як ПАТ Світловодське АТП - 13507, так і ФОП ОСОБА_1 на розгляд конкурсної комісії були подані документи, які не відповідали умовам конкурсу, що не позбавляло їх можливості участі у конкурсі, як це передбачено статтею 44 Закону України Про автомобільний транспорт.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на таких обставинах.

На виконання вимог конкурсної пропозиції щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу обома перевізниками-претендентами запропоновано використовувати на даному маршруті автобуси, що не відповідали умовам конкурсу.

Так, за умовами конкурсу з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району в звичайному режимі руху, визначено, що за структурою транспортні засоби на п'яти маршрутах об'єкта конкурсу мають бути місткістю понад 22 пасажири, крім водія, категорії М3 класу І, ІІ, на двох маршрутах - від 18 пасажирів, крім водія, категорії М2, М3 класу І, ІІ. Крім того, встановлений норматив мінімальної кількості резерву автобусів - по одному автобусу на кожному маршруті. Порядком проведення конкурсу було встановлено вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176, пасажиромісткість - це передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена у реєстраційних документах кількість місць для перевезення пасажирів у транспортному засобі.

У відповідності до підпунктів 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3 пункту 4.1 Порядку визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами руху, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.04.2014, автобуси за максимальною масою поділяються на дві категорії: категорія М 2 - автобуси, які призначені для перевезення пасажирів і мають більше ніж 8 місць, не враховуючи місця водія, і максимальну масу не більше ніж 5 тонн; категорія М 3 - автобуси, які призначені для перевезення пасажирів і мають більше ніж 8 місць, не враховуючи місця водія, і максимальну масу, що перевищує 5 тонн.

Автобуси місткістю не більше 22 пасажирів, крім водія, поділяються на два класи: клас A: автобуси, призначені для перевезення сидячих пасажирів та мають місця для стоячих пасажирів; клас B: автобуси, призначені для перевезення виключно сидячих пасажирів.

Автобуси місткістю понад 22 пасажири, крім водія, поділяються на три класи: клас I: автобуси, призначені для перевезення сидячих і стоячих пасажирів, конструкція яких дає змогу пасажирам безперешкодно переміщуватись по салону; клас II: автобуси, призначені для перевезення головним чином сидячих пасажирів, а також стоячих пасажирів у проході проміж рядами та (або) на площадці для стоячих пасажирів, розмір якої не перевищує 1,5 м 2; клас III: автобуси, призначені для перевезення виключно сидячих пасажирів.

Згідно з частиною 8 статті 35 Закону України Про автомобільний транспорт на приміських та міських маршрутах дозволяється перевозити стоячих пасажирів автобусами, які за своєю конструкцією мають місця для стоячих пасажирів, у кількості, передбаченій технічною характеристикою транспортного засобу та визначеній у реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Таким чином, ІІ і ІІІ класи автобусів допускають наявність у таких автобусах стоячих місць для пасажирів за умови наявності у таких автобусах місць для стоячих пасажирів, у кількості, передбаченій технічною характеристикою транспортного засобу та визначеній у реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

ПАТ Світловодське АТП-13507 для участі у конкурсі заявлено 14 транспортних засобів, у 12 з яких пасажиромісткість перевищує 22 місця для пасажирів, а у 2 - 18. Також позивачем подано до конкурсного комітету письмову інформацію про те, що ПАТ Світловодське АТП-13507 має два автобуси, пристосовані для перевезення осіб з особливими потребами, однак вони не будуть обслуговувати маршрути об'єкту конкурсу №1.

Отже судами при розгляді справи №П/811/2950/14 встановлено, що конкурсна пропозиція ПАТ Світловодське АТП-13507 не відповідала додатковій умові конкурсу, в той же час вона відповідала обов'язковим умовам конкурсу.

В свою чергу ФОП ОСОБА_1 для участі у конкурсі заявлено 9 транспортних засобів, у 3 з яких пасажиромісткість перевищує 22 місця для пасажирів, у 3 - 18, у 3 - 14, за умови, що жоден із вказаних автобусів, з огляду на реєстраційні документи та протоколи контрольних випробувань, не містить стоячих місць для пасажирів. Окрім того, один із заявлених транспортних засобів пристосований для перевезення осіб з обмеженими можливостями.

Таким чином, адміністративними судами у процесі розгляду справи №П/811/2950/14 встановлено, що конкурсна пропозиція ФОП ОСОБА_1 не відповідала обов'язковим умовам конкурсу в частині пасажиромісткості автобусів та резервної кількості автобусів, проте відповідала додатковій умові конкурсу.

Твердження Світловодської РДА щодо того, що конкурсна пропозиція ФОП ОСОБА_1 відповідала як обов'язковим так і додатковим умовам конкурсу, оскільки перевізнику-претенденту достатньо було дотриматися нормативу, встановленого підпункту 4 пункту 12 Порядку проведення конкурсу, колегія суддів суду апеляційної інстанції спростувала, оскільки згідно наведеного Порядку, а також вимог статей 44, 45 Закону України Про автомобільний транспорт кількість автобусів заявлених у конкурсній пропозиції перевізників-претендентів, в тому числі й резервна, повинна відповідати нормативу, встановленому саме обов'язковими умовами конкурсу.

Також судом апеляційної інстанції у постанові від 09.09.2015 у справі №П/811/2950/14 визнано хибними твердження Світловодської РДА з приводу подання ПАТ Світловодське АТП-13507 недостовірної інформації, зокрема, щодо наявності автобусів, пристосованих для перевезення осіб з особливими потребами, що зумовило прийняття рішення конкурсним комітетом про недопущення позивача до участі у конкурсі. Так колегією суддів зазначено, що позивачем було повідомлено конкурсний комітет про те, що зазначені автобуси не будуть обслуговувати маршрути об'єкту конкурсу, а відтак повідомлена конкурсному комітетові інформація не містить ознак недостовірності.

Вищезазначені обставини, на думку колегії суддів апеляційного суду, доводять правомірність висновку суду першої інстанції про протиправність оскаржених позивачем рішень конкурсного комітету, оформлених протоколом від 01.08.2014, щодо недопуску до участі у конкурсі позивача, допущення до участі у конкурсі перевізника-претендента ФОП ОСОБА_1 та визнання ФОП ОСОБА_1 переможцем конкурсу з визначення автомобільних перевізників, які підлягають скасуванню, а також необхідність скасування розпорядження голови Світловодської РДА від 19 серпня 2014 року № 344-р Про визначення переможця конкурсу та укладання договору про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району, як такого, що прийняте на підставі протиправних рішень конкурсного комітету Світловодської РДА, оформлених протоколом від 01.08.2014, та введених у дію зазначеним розпорядженням.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у справі № П/811/2950/14, як і постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду у цій справі у частині, що залишена судом апеляційної інстанції без змін, а саме щодо визнання протиправними та скасування рішень конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району, оформлених протоколом від 01.08.2014, та скасування розпорядження голови Світловодської РДА від 19 серпня 2014 року № 344-р Про визначення переможця конкурсу та укладання договору про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району, у відповідності до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрали законної сили 09.09.2015. Відповідачі у даній справі не надали господарському суду доказів відкриття Вищим адміністративним судом України касаційного провадження щодо оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, згідно з вимогами частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже обставини, встановлені у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2014 у справі № П/811/2950/14 (у не скасованій її частині) та постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 мають преюдиціальне значення і не потребують доведення при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Відтак враховуючи, що рішення конкурсної комісії про визнання переможцем претендента - перевізника ФОП ОСОБА_1А, оформлене протоколом від 01.08.2014, та розпорядження голови Світловодської РДА від 19 серпня 2014 року № 344-р Про визначення переможця конкурсу та укладання договору про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Світловодського району скасовані судовими рішеннями у адміністративній справі №П/811/2950/14, оспорений позивачем договір є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Згідно зі статтею 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено основні засади визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування. Так, у відповідності до приписів зазначеної норми закону визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів). На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладається на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (частина 1 статті 44 Закону України Про автомобільний транспорт).

Таким органом, зокрема з огляду на положення статті 7 Закону України Про автомобільний транспорт, є районні державні адміністрації, на які покладено забезпечення організації пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району.

Відповідно до вимог частин 5, 6 статті 44 Закону України Про автомобільний транспорт договір з переможцем конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають на термін від трьох до п'яти років, у разі ж відсутності у переможця конкурсу автобусів, що відповідають умовам конкурсу, договір укладається на один рік.

З визначеними умовами перевезень та проведення конкурсу, передбаченими Законом України Про автомобільний транспорт кореспондуються положення Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 (зі змінами та доповненнями станом на момент виникнення спірних відносин) на виконання вимог частини 12 статті 44 згаданого Закону (надалі Порядок).

Згідно пункту 51 Порядку рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводиться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.

Організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньобласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником - претендентом.

Отже на момент укладення оспорюваного договору та набрання законної сили постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015 у справі №П/811/2950/14 діюче законодавство не передбачало можливості укладення органом виконавчої влади з перевізником договору про організацію перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування без проведення конкурсу і, відповідно, визначення переможця конкурсу.

Визнання адміністративними судами протиправними та скасування рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу та скасування розпорядження організатора конкурсу, яким введено в дію рішення конкурсного комітету, свідчить про втрату чинності документів, які дають підстави для укладення договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, яким визначаються відносини відповідача 2 як автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, з відповідачем 1 як органом виконавчої влади, який забезпечує організацію пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району.

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Аналогічні положення містяться і у статті 207 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Враховуючи приписи статей 43, 44 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також встановлення адміністративними судами обставин щодо протиправності рішень конкурсного комітету щодо недопущення позивача до участі у конкурсі, допущення до участі у конкурсі відповідача 2, визначення відповідача 2 переможцем конкурсу та скасування цих рішень конкурсного комітету і розпорядження відповідача 1 про введення в дію рішень конкурсного комітету, господарський суд дійшов висновку про те, що підстави для його укладення відсутні, оскільки такий договір укладається лише з переможцем конкурсу.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 2.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" на підставі статті 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Матеріалами справи підтверджено, що зміст договору № 7-14 про перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 29.08.2014, укладеного між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 суперечить Закону України "Про автомобільний транспорт", а відтак підлягає визнанню недійсним судом.

Посилання позивача, у поясненнях наданих до господарського суду 19.04.2016, в обґрунтування позовних вимог на частину 2 статті 203 Цивільного кодексу України господарський вважає помилковим.

В силу приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право самостійно визначитися стосовно законодавства, яке підлягає застосуванню при вирішенні конкретного господарського спору незалежно від змісту вимог, викладених у позовній заяві, та не застосовує лише акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. При цьому, самостійне визначення судом законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог та порушення останнім положень статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, зміна посилання на норми права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 18.12.2012 у справі №6/5005/3915/2012).

Заперечення відповідача 2, що ґрунтується на положеннях пункту 2.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" господарський суд вважає безпідставними, оскільки у даному пункті йде мова про наслідки застосування при вчиненні правочинів нормативно - правових актів, які у подальшому були скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями. У даній же справі розпорядження голови районної державної адміністрації, яке скасоване судом адміністративної юрисдикції, не є нормативно-правовим актом, а носить характер ненормативного акта індивідуальної дії, який передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію. Тому положення, передбачені пунктом 2.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", не можуть бути застосовані при вирішенні даної справи.

Вирішуючи питання щодо правомірності звернення позивача, який не є стороною спірного договору, до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання договору недійсним, господарський суд враховує таке.

Право на захист цивільних прав та інтересів встановлено статтею 15 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями статті 1 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як було зазначено господарським судом ПАТ "Світловодське АТП 13507" подано документи на участь у конкурсі з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування Світловодськ - Золотарівка, Світловодськ - Калантаїв, Світловодськ - ОСОБА_4, Світловодськ - Семигір'я, Світловодськ Павлівка, Світловодськ - Захарівка, Світловодськ Іванівка, що не виходять за межі Світловодського району в звичайному режимі руху.

Проте конкурсним комітетом неправомірно недопущено позивача до участі у цьому конкурсі, чим позбавлено його права на отримання можливості здійснювати на законних підставах пасажирські перевезення на автобусних маршрутах об'єкту №1 у разі визнання його переможцем та укладення відповідного договору. В той же час неправомірне допущення до участі у конкурсі відповідача 2, визначення його переможцем та укладення з ним договору порушує права і охоронювані законом інтереси позивача як перевізника - претендента, який намагався прийняти участь у конкурсі і, як встановлено адміністративними судами при розгляді справи №П/811/2950/14, мав бути допущений до участі у конкурсі, що проводився організатором 01.08.2014.

За викладених обставин господарський суд дійшов висновку, що у позивача, як заінтересованої особи наявне право на звернення до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання недійсним договору.

Дослідивши зібрані у процесі розгляду даної справи докази, господарський суд вважає, що доводи позивача про недійсність оспорюваного договору відповідають фактичним обставинам справи, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

При цьому слід зауважити, що зі змісту спірного договору випливає, що зобов'язання за ним можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (вже надані транспортні послуги населенню), а тому господарський суд одночасно із визнанням договору недійсним вважає за необхідне зазначити, що зобов'язання за договором припиняються лише на майбутнє.

Окрім зазначеного господарський суд звертає увагу, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки у рішенні господарського суду, а в силу закону, тому зобов'язання за спірним договором припиняються на майбутнє з моменту набрання законної сили рішення про визнання його недійсним.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №7-14 про перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 від 29 серпня 2014 року, укладений між Світловодською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Світловодської районної державної адміністрації (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Леніна, 14, ідентифікаційний номер 04055162) на користь Публічного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Комсомольська, 38, ідентифікаційний код 05465732) 689,00 грн судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Висоцького, 17, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Комсомольська, 38, ідентифікаційний код 05465732) 689,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 25.04.2016

Суддя Є. М. Наливайко