КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2016 р. Справа№ 911/395/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Громадської організації "Спілка дрібних підприємців"

на рішення Господарського суду Київської області

від 14.09.2015

у справі № 911/395/15 (головуючий суддя - Рябцева О.О.,

судді: Бацуца В.М., Саванчук С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

до Громадської організації "Спілка дрібних підприємців",

про стягнення 72 164,42 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Діденко М.В. - представник (довіреність №4472-К-О від 06.11.2015);

від відповідача: 1) Стажко А.М. - представник (дов. № б/н від 10.02.2016);

2) ОСОБА_6 - голова (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20156999 від 24.02.2015),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк», позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Громадської організації «Спілка дрібних підприємців» про стягнення заборгованості в розмірі 72 164,42 грн, з них: заборгованість по кредиту - 45 486,72 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом -15 556,46 грн, заборгованість по пені - 8 197,84 грн та 2 923,40 грн комісії за користування кредитом у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором банківського обслуговування від 07.12.2012.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.09.2015 у справі №911/395/15 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Громадська організація «Спілка дрібних підприємців» звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2015 у справі №911/395/15 та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Підстави звернення зі скаргою апелянтом обгрунтовані невідповідністю висновків суду обставинам справи, наданням цим обставинам неправильної оцінки та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів: Жук Г.А., Сухового В.Г. та призначено до розгляду на 01.02.2016.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №357/18107/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання заяви про відкриття банківського рахунку НОМЕР_1 недійсною.

В судовому засіданні 01.02.2016 розгляд справи у зв'язку з неявкою уповноваженого представника позивача було відкладено в порядку статті 77 ГПК України до 22.02.2016.

22.02.2016 у зв'язку з ненаданням позивачем витребуваних за ухвалою суду документів, що слугували підставою для відкриття відповідачеві банківського рахунку та ідентифікації останнього, в судовому засіданні задоволено заяву представника позивача щодо продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів та оголошено перерву до 14.03.2016.

У зв'язку з неможливістю надання витребуваних ухвалою суду документів станом на 14.03.2016 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та долучення до матеріалів справи копії паспорту ОСОБА_6, копії акта про підключення клієнта до системи дистанційного обслуговування «Приват24», копії повідомлення про взяття відповідача на облік органом Пенсійного фонду України, копії довідки про взяття на облік платника податків, копії картки із зразками підписів та печатки.

Представники відповідача проти клопотання заперечень не висловили, водночас представником відповідача Стажко А.М. суду була надана заява про продовження розгляду справи в порядку ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять днів.

14.03.2016 в судовому засіданні клопотання представника позивача про відкладення судового розгляду та заяву представника відповідача про продовження розгляду справи в порядку статті 69 ГПК України було задоволено, розгляд справи відкладено до 28.03.2016.

У зв'язку з перебуванням члена судової колегії - судді Сухового В.Г. на семінарі, згідно протоколу про здійснення повторного автоматизованого розподілу справи від 25.03.2016, справа №911/395/15 передана для розгляду судовій колегії у наступному складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді: Жук Г.А., Дикунська С.Я.

Ухвалою від 28.03.2016 вказана справа прийнята до провадження у зазначеному складі суддів.

28.03.2016 в судовому засіданні представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, а рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2015 скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив повністю, вважає її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, а судове рішення залишити без змін. Водночас, представник позивача надав для огляду в судовому засіданні витребувані ухвалою суду документи.

Поставивши на обговорення учасників судового процесу клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №357/18107/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання заяви про відкриття банківського рахунку НОМЕР_1 недійсною, судова колегія, порадившись, вирішила відмовити у його задоволенні.

Так, частиною 1 статті 79 ГПК України визначено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження по якій зупиняється.

В той же час колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про необхідність зупинення провадження у справі, оскільки, розглядаючи позовні вимоги в рамках даної справи, суд жодним чином не обмежений та не позбавлений можливості самостійно, в процесі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів по справі, встановити наявність чи відсутність фактів для задоволення чи відмови позовних вимог.

28.03.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Згідно частини 2 статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши, на підставі наявних у матеріалах справи доказів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» та Громадською організацією «Спілка дрібних підприємців» був укладений договір банківського обслуговування шляхом підписання останньою заяви про відкриття поточного рахунку. Підписавши дану заяву, Громадська організація «Спілка дрібних підприємців» приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку», розміщених в мережі Інтернет на web-сайті www.pb.ua, взявши на себе зобов'язання виконувати умови договору. В заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2012 сторони погодили, що відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua чи інший інтернет-/SMS- ресурс, вказаний банком).

На підставі заяви відповідачеві був відкритий поточний рахунок НОМЕР_1 та встановлений кредитний ліміт на поповнення оборотних коштів для здійснення поточних платежів в межах ліміту, а підключення до системи дистанційного обслуговування «Приват24» здійснено на підставі відповідного акту, підписаного відповідачем.

Згідно п. 3.2.1.1.6. Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Судом першої інстанції встановлено, що за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 відповідачеві було встановлено кредитні ліміти у наступних розмірах: 10.12.2012 р. - 1 000 грн, 17.12.2012 - 6 000,00 грн, 04.02.2013 - 7 500,00 грн, 04.03.2013 - 15 000,00 грн., 13.03.2013 - 16 000,00 грн, 29.04.2013 - 17 500,00 грн, 20.05.2013 -40 500,00 грн, 14.11.2013 - 52 000,00 грн, 02.03.2014 - 49 346,10 грн, що підтверджується наданою позивачем довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів за вих. №08.7.0.0.0/43 від 12.01.2015 та наявними в матеріалах справи виписками з системи «Приват24». до якої відповідач приєднався 10.12.2012 шляхом підписання акта про підключення до системи дистанційного обслуговування «Приват24», копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг(або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, чи у будь-якій іншій формі - Угода). При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк (пункт 3.2.1.1.8. Умов).

Згідно п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Місцевим судом встановлено, що відповідно до умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачеві кредит у межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою з поточного рахунку відповідача НОМЕР_1 за період з 07.12.2012 по 11.02.2015 та меморіальними ордерами за період з 11.12.2012 по 05.05.2014, платіжними дорученнями за період з 12.12.2012 по 23.04.2014.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.2.1.4.1.1. Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.2.1.4.1.2. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п. 3.2.1.4.9. Умов).

При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право змінити умови кредитування зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення (п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач зобов'язання за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 перед позивачем не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.12.2014 має заборгованість за кредитом у сумі 45 486,72 грн, яка 05.05.2014 винесена банком на прострочення, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 15 556,46 грн та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2 923,40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з поточного рахунку відповідача НОМЕР_1 за період з 07.12.2012 по 11.02.2015, за період з 01.05.2014 по 19.12.2014 та доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Оскільки відповідач в порушення Умов та правил надання банківських послуг не виконав належним чином зобов'язань по погашенню кредитних коштів, позивач нарахував відповідачеві пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань на суму 8 197,84 грн за період з 05.05.2014 по 19.12.2014 у відповідності до ч. 1 статті 230, ч. 4 статті 231, ч. 6 статті 232 ГК України.

Стосовно правової природи відносин, що склалися між сторонами у справі, суд першої інстанції вказав, що такі мають ознаки як договору банківського рахунку (стаття 1069 ЦК України) так і ознаки кредитного договору (стаття 1054 ЦК України), виходячи з того, що за Умовами та правилами надання банківських послуг банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди (п.п.3.2.1.1.1., 3.2.1.1.3. Умов).

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги позивача у повному обсязі, місцевий суд погодився з доводами позивача та дійшов висновку про доведеність останнім позовних вимог та їх обгрунтованості.

Проте, судова колегія вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов передчасно.

Як пояснила суду голова Громадської організації «Спілка дрібних підприємців» ОСОБА_6, із заявою про відкриття відповідачеві поточного рахунку вона зверталася до позивача лише 04.12.2012. В означений день поточний рахунок відповідачеві не було відкрито, оскільки для його оформлення не вистачало необхідних документів, зокрема, витягу з протоколу рішення конференції про обрання її на посаду голови Громадської організації «Спілка дрібних підприємців».

Факт подання 07.12.2012 до ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» заяви про відкриття поточного рахунку, як і сам факт відкриття рахунка, підписання акту про підключення до системи дистанційного обслуговування «Приват24» від 10.12.2012 представник відповідача заперечила, зазначивши при цьому, що картку зі зразками підпису і відбитком печатки громадської спілки у нотаріуса вона не оформляла та не підписувала, документи на відкриття поточного рахунку від її імені підписані сторонньою особою, а оформлення відподачеві кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» проводилось без згоди відповідача, у зв'язку з чим Білоцерківським відділом ГУ НП України в Київській області за фактом незаконного відкриття рахунку та оформлення кредиту відкрито кримінальне провадження №0001525 від 15.04.2015, про що надала відповідну довідку. Водночас, уповноважений представник відповідача представила суду паспорт громадянина України ОСОБА_6 серії СТ №374186, виданий Білоцерківським МВ Управління ДМС України в Київській області 14.01.2014 та звернула увагу на те, позивач здійснював фінансові операції на поточному рахунку відповідача на підставі недійсного паспорту ОСОБА_6, серії СК №224618, виданого Міським відділом Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 24.05.1996, який в останньої було викрадено.

Згідно п.2.1. Інструкціїї про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 банки зобов'язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком.

Відповідно до п. 2.4. представники клієнта мають подати уповноваженому працівникові банку документи, що підтверджують їх повноваження.

Документи, подані клієнтом для відкриття рахунків, мають бути чинними та містити достовірну інформацію на час їх подання банку (п. 1.15. Інструкції).

Надані позивачем та оглянуті в судовому засіданні колегією суддів оригінали документів, що слугували підставою для відкриття відповідачеві поточного рахунку вказують на те, що банківський рахунок був відкритий без надання останнім витягу з протоколу про обрання ОСОБА_6 головою Громадської організації «Спілка дрібних підприємців».

З наявної в матеріалах справи картки зі зразками підписів і відбитка печатки Громадської організації «Спілка дрібних підприємців», нотаріально посвідченої 30.11.2012 державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріально контори Руденко Н.П. вбачається, що вказаною посадовою особою засвідчено лише справжність підпису голови вищевказаної громадської організації, однак не перевірено повноважень вказаної особи.

Згідно частин 1 та 2 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

У відповідності до статті 7 Закону Укрїни «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Виходячи з вищенаведених положень, наявних у справі доказів, судова колегія дійшла висновку, що відповідачеві банківський рахунок було відкрито передчасно, без з'ясування питання щодо дієздатності останнього, тобто з порушенням порядку, встановленого діючим законодавством, відтак, достатніх правових підстав для виникнення у відповідача зобов'язань за договором, на який посилається позивач, у розумінні статті 32 ГПК України, відсутні.

За приписами статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 33 ГПК України).

Разом з тим, колегія вважає за необхідне звернути увагу на зміст заяви від 07.12.2012 про відкриття поточного рахунку, оформленої в редакції позивача, в якій міститься наступна інформація щодо кредитного ліміту: «Банк за навності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на web-сайті www.pb.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування».

Зміст даної умови вказує на обов'язок банку у будь-якому випадку повідомити клієнта про свої дії щодо встановлення, зміни кредитного ліміту.

В судовому засіданні представник позивача пояснював, що Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифів банку, розміщені в мережі Інтернет на web-сайті www.pb.ua, є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, а тому кожен без винятку клієнт має доступ до всіх без виключення послуг банку.

Суд погоджується з тим, що тарифи за надання банківських послуг, умови кредитування та розмір процентної ставки за надання такої послуги, розмір процентної ставка за прострочення погашення кредитної заборгованості є і мають бути відомими широкому загалу через розміщення їх на web-сайті банку, однак встановлення та визначення клієнтові розміру кредитного ліміту носить індивідуальний характер, а тому має бути доведений до нього належним чином.

Варто зазначити, що позивач не надав суду належних доказів щодо алгоритму визначення банком та встановлення відповідачеві розміру кредитного ліміту, доказів інформування останнього про його встановлення.

Посилання представника позивача на наявні в матеріалах справи роздруківки повідомлень про встановлення відповідачеві кредитного ліміту в електронному вигляді (а.с. 153-158, т.3) суд находить непереконливими та неналежними доказами, оскільки такі не містять даних про те, на яку саме електронну адресу вони направлялись, де саме та коли були розміщені. Доказів направлення відповідачеві смс-повідомлень про визначення та зміну розміру лімітів в ході розгляду справи позивачем не було надано.

До тверджень позивача про розміщення даної інформації в електронному вигляді, в особистому кабінеті клієнта банку, і доведення у такий спосіб до відома відповідача істотної для нього інформації стосовно розміру чи зміни кредитного ліміту суд ставиться критично, адже долучення до матеріалів справи у роздрукованому вигляді таких повідомлень не підтверджує факту розміщення цих даних.

Суд звертає увагу на письмові пояснення позивача стосовно того, що з 01.07.2014 мали місце зміни в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифів банку, у зв'язку з чим відповідачеві надсилались смс-повідомлення про зміну лімітів, хоча на підтвердження даних обставин позивач належних та допустимих доказів суду не надав, а відповідач дані обставини заперечував (т.2, а.с.239).

Як зазначив в оскаржуваному рішенні місцевий суд, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування 07.12.2012 позивачем на адресу Громадської організації «Спілка дрібних підприємців» направлялася претензія вих. № 21207КІС0S0С2 від 10.12.2014 щодо негайного погашення простроченої заборгованості в сумі 70 689,21 грн. При цьому суд зазначив, що факт направлення претензії підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 4881 від 15.12.2014, списком згрупованих поштових відправлень № 5337 та описом вкладення у цінний лист від 15.12.2014, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, направлення претензії позивачем було скеровано на неіснуючу адресу: м. Біла Церква, вул. Ярмакова, 4.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що інформація, яка перебуває у вільному доступі на сайті Укрпошти стосовно відстеження пересилання ПАТ КБ «ПриватБанк» поштового відправлення відповідачеві за штрихкодовим ідентифікатором №376, відсутня.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 104 ГПК України, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне ззастосування судом норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу Громадського об"єднання «Спілка дрібних підприємців» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2015 у справі №911/395/15 судова колегія визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню та постановленням апеляційним господарським судом у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, у відповідності до статті 49 ГПК України, витрати, понесені скаржником на оплату судового збору за подання скарги мають бути покладені на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 32-34, 43, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадського об'єднання «Спілка дрібних підприємців» на рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2015 у справі №911/395/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.09.2015 у справі №911/395/15 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) на користь Громадського об'єднання «Спілка дрібних підприємців» (09100, м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 4, ) судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 2 009,70 (Дві тисячі дев'ять) гривень 70 коп.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук