ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.2016 Справа № 920/337/16

За позовом: Недригайлівської центральної районної лікарні, смт. Недригайлів, Сумська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський регіональний «Медичний центр безпеки дорожнього руху», м. Суми

про стягнення 4637,23 грн.

СУДДЯ В.М. МОЇСЕЄНКО

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 23.03.2016р., ОСОБА_2, довіреність від 11.04.2016р. № 01-17/820

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 12.04.2016р.

За участю секретаря судового засідання Сорока Л.М.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 4637,23 грн. заборгованості по теплопостачанню станом на 01.01.2016р., а також стягнути з відповідача судові витрати повязані з розглядом справи.

В судовому засіданні 14.04.2016р. була оголошена перерва до 11 год.20хв. 21.04.2016р. та зобов'язано позивача подати акт ревізії господарської діяльності Недригайловської центральної районної лікарні за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. , проведеної Роменською об'єднаною державною фінансовою інспекцією. Відповідача зобов'язано подати відзив на позов.

18.04.2016р. до господарського суду Сумської області надійшло клоптання позивача , в якому він просить приєднати до матеріалів справи № 920/337/16 письмові докази, які підтверджують про проведену Роменською об'єднаною державною фінансовою інспекцією ревізію фінансово- господарської діяльності Недригайлівської центральної районної лікарні за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. Зазначені документи оглянуті в судовому засіданні та долучені до матерілів справи.

Відповідач подав відзив від 15.04.2016р. № 47 , в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що відшкодування за теплопостачання за 2013 2014 роки та доплати за січень 2015 р. здійснювалися ним відповідно до визначеної в договорі оренди нерухомого майна № 1 від 08.04.2011р., площі в загальному розмірі 21,61 кв.м., а не 28,1869 кв.м. як зазначено в розрахунку позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.04.2011р. між позивачем - Недригайлівською центральною районною лікарнею (орендодавець) та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумський регіональний «Медичний центр безпеки дорожнього руху» ( орендар) був укладений договір оренди № 1 нерухомого майна, що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського район, та є на балансі Недригайлівської ЦРЛ.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, позивач (орендодавець) передає, а відповідач ( орендар) приймає в строкове платне користування нежилове приміщення загальною площею 21,61 кв.м., що є спільною комунальною власністю територіальної громади району та знаходиться на балансі Недригайлівської районної лікарні за адресою: вул. Чапаєва,12, смт. Недригайлів, 1 поверх поліклінічного відділення.

Факт передачі приміщення відповідачу підтверджується актом приймання-передачі від 08.04.2011р., підписаним представниками сторін та який є додатком № 1 до зазначеного договору оренди.

Відповідно до п.3.3 договору оренди № 1 від 08.04.2011р. , орендна плата встановлена в розмірі 634,60 грн. з урахуванням коефіцієнту інфляції в місяць.

Відповідно до п.3.4 зазначеного договору, орендна плата сплачується відповідачем (орендарем) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача (орендодавця) не пізніше 25 числа поточного (розрахункового) місяця згідно виставлених рахунків-фактур та акту надання послуг.

Згідно з п. 9.1. договору оренди № 1 від 08.04.2011р. термін його дії визначений з 08.04.2011р. по 08.03.2014р. включно.

Додатковою угодою № 2 від 09.06.2014р. до зазначеного договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського району, та є на балансі Недригайлівської ЦРЛ сторони продовжили термін дії договору з 09.06.2014р. по 09.05.2017р.

У січні-березні 2015р. Роменською обєднаною держаною фінансовою інспекцією проводилась планова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності Недригайлівської центральної районної лікарні за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. , в результаті якої виявлено ряд порушень , що стосуються орендарів приміщень , які знаходяться на балансі Недригайлівської центральної районної лікарні. Зокрема, виявлена дебіторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський регіональний «Медичний центр безпеки дорожнього руху» за теплопостачання за 2013-2015р. в розмірі 4637,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором оренди № 1 твід 08.04.2011р. , зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату орендних та комунальних платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем станом на 01.01.2016р. в розмірі 4637,23 грн.

Як зазначає позивач, у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору, позивач 19.11.2015р. звернувся до відповідача з письмовою пропозицією сплатити заборгованість по орендній платі у розмірі 2093,34 грн. ( а.с.16). Вказана пропозиція залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач вказує, що внаслідок несплати відповідачем орендних та комунальних платежів в період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р., звернувся до відповідача з претензією №01-17/2271 від 27.11.2015 року з проханням сплатити суму заборгованості з теплопостачання в розмірі 2612,39 грн. (копія претензії міститься в матеріалах справи). Вказана претензія залишена без задоволення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, зазначає, що відшкодування за теплопостачання здійснювалося у відповідності до зазначеної у договорі оренди та фактично займаної ним площі, а саме площі , яка становить 21, 61 кв.м., проте позивачем здійснено розрахунок заборгованості за теплопостачання з розрахунку 28,1869 кв.м. займаної площі , що суперечить умовам договору оренди № 1 від 08.04.2011р. нерухомого майна, що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського район, та є на балансі Недригайлівської ЦРЛ.

Суд не може погодитися із позицією позивача, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За умовами ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Положеннями ст.764 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вже було встановлено судом, 08.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського району, та є на балансі Недригайлівської ЦРЛ, відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежилове приміщення загальною площею 21,61 кв.м., що є спільною комунальною власністю територіальної громади району та знаходиться на балансі Недригайлівської районної лікарні за адресою: вул. Чапаєва,12, смт. Недригайлів, 1 поверх поліклінічного відділення.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору оренди, позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежилове приміщення загальною площею 21,61 кв.м., що є спільною комунальною власністю територіальної громади району та знаходиться на балансі Недригайлівської районної лікарні за адресою: вул. Чапаєва,12, смт. Недригайлів, 1 поверх поліклінічного відділення, що підтверджується актом приймання-передачі майна від 08.04.2011 року, який складено та підписано уповноваженими представниками сторін (належним чином засвідчена копія акту приймання-передачі майна міститься в матеріалах справи).

Як стверджує позивач, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором оренди нерухомого майна, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату орендних та комунальних платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем станом на 01.01.2016р. у розмірі 4637,23 грн.

Внаслідок несплати відповідачем орендних та комунальних платежів, позивач звернувся до відповідача з претензіями від 19.11.2015р. та від 27.11.2015р. з проханням сплатити суму заборгованості в розмірі 4637,23 грн. (копії претензіій міститься в матеріалах справи), які були залишені відповідачем без задоволення.

За приписами ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності до п.1.1 зазначеного договору, позивач (орендодавець) передає, а відповідач ( орендар) приймає в строкове платне користування нежилове приміщення загальною площею 21,61 кв.м., що є спільною комунальною власністю територіальної громади району та знаходиться на балансі Недригайлівської районної лікарні за адресою: вул. Чапаєва,12, смт. Недригайлів, 1 поверх поліклінічного відділення.

Таким чином, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження фактичного використовування відповідачем площі більшої ніж зазначено у п. 1.1 договору оренди № 1 від 08.04.2011р., суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Позивач не спростував доводи відповідача в цій частині, не довів і належними доказами не підтвердив факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 4637,23 грн. по договору оренди нерухомого майна № 1 від 08.04.2011р. відповідно до його умов.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статі 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Недригайлівської центральної районної лікарні ( 42100, смт.Недригайлів, Сумська область, вул. Чапаєва 12, код 02007578) відмовити.

Повне рішення складено 21.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_4