ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" квітня 2016 р.Справа № 924/268/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення 8 883, 61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору від 10 вересня 2014 року № 1780 в розмірі 8 883, 61 грн., з яких: 6 711, 66 грн. основний борг, 470, 45 грн. 20% річних, 491, 95 грн. штраф, 1 035, 75 грн. пеня, 173, 80 грн. інфляційні.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків здійснення оплати. Нарахування річних та інфляційних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦК України. Стягнення штрафу і пені обумовлене наявністю відповідних умов договору щодо їх нарахування.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. В засіданні суду 5 квітня 2016 року позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвалу про порушення провадження у справі за адресою, вказаною у позові. Дана кореспонденція повернута поштою з відміткою - "За закінченням терміну зберігання". Проте, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, оскільки вищевказана адреса відповідача, відповідно витягу з ЄДРЮОФОПтГФ, зробленого судом за Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" є юридичною адресою, повідомлення за якою є належним повідомленням про час та місце судового розгляду справи.

Матеріалами справи встановлено.

10 вересня 2014 року між сторонами укладено договір № 1780, яким передбачено, що постачальник (позивач) зобов'язується передати у власність покупця алкогольні напої, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору.

Постачальник поставляє товар покупцю на підставі його замовлення (п. 3.3.). Найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видатковій накладній (п. 4.1.). Ціна на товар визначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 5.2.). Загальна сума договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії даного договору згідно видаткових накладних на товар (п. 5.3.).

Розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати (п. 6.1.).

Якщо покупець при здійсненні оплати товару не вказує номер накладної, за яку здійснюється розрахунок, то постачальник має право здійснити зарахування грошових коштів як оплату за накладними, строк оплати по яких настав раніше (п. 6.4.).

У випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі семи відсотків від суми боргу (п. 7.1.).

У випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами (п. 9.2.).

Договір чинний протягом 2 років з дати укладання (п. 9.7.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений печаткою позивача.

До договору подано повідомлення відповідача, адресоване позивачу, де зазначено зразки печаток та П.І.П. матеріально - відповідальних осіб, зразки їх підписів, якими підтверджується отримання ТМЦ за договором № 1780.

Поставка позивачем товару та отримання його відповідачем, у період з 1 жовтня 2015 року по 14 листопада 2015 року на суму 7 027, 92 грн. підтверджується видатковими накладними: від 1 жовтня 2015 року № 51831/49418 на суму 93, 84 грн., від 1 жовтня 2015 року № 51835/49416 на суму 819, 42 грн., від 2 жовтня 2015 року № 52000/49650 на суму 46, 92 грн., від 2 жовтня 2015 року № 51998/49652 на суму 1 158, 48 грн., від 15 жовтня 2015 року № 55031/52214 на суму 701, 04 грн., від 15 жовтня 2015 року № 55030/52215 на суму 91, 56 грн., від 28 жовтня 2015 року № 57978/55558 на суму 1 683, 06 грн., від 31 жовтня 2015 року № 59338/56649 на суму 328, 44 грн., від 14 листопада 2015 року № 62675/59947 на суму 1 776, 72 грн., від 14 листопада 2015 року № 62673/59948 на суму 328, 44 грн.

Всі накладні, у графі „Одержав" підписані представниками відповідача. У графі „Від постачальника" засвідчені печаткою позивача. До того ж, накладні містять відмітки, що постачальником є позивач, отримувачем - відповідач, на підставі договорі № 1780.

В підтвердження часткових оплат, в тому числі перенесення оплат на покриття боргу за попередній період позивачем додано платіжні доручення (платник - відповідач, отримувач - позивач): від 13 жовтня 2015 року № 2 на суму 1 362 грн., від 22 жовтня 2015 року № 8 на суму 385, 50 грн., від 30 жовтня 2015 року на суму 1 121, 22 грн., від 10 листопада 2015 року на суму 464, 76 грн., від 13 листопада 2015 року на суму 119, 52 грн., від 13 листопада 2015 року № 17 на суму 464, 76 грн., № 26 від 30 листопада 2015 року на суму 656, 88 грн. та прибуткові касові ордери: від 1 жовтня 2015 року № 27 491 на суму 46, 92 грн., від 1 жовтня 2015 року № 27 492 на суму 187, 68 грн., від 15 жовтня 2015 року № 29 152 на суму 253, 98 грн., від 15 жовтня 2015 року № 29 153 на суму 93, 84 грн., від 15 жовтня 2015 року № 29 154 на суму 46, 92 грн.

До справи подано, крім того, акт звірки розрахунків, підписаний обома сторонами, з узгодженою сумою боргу 6 711, 66 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

За ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу, у період з 1 жовтня 2015 року по 14 листопада 2015 року товар на суму 7 027, 92 грн. Прийняття товару відповідачем підтверджується підписом представників відповідача на накладних.

Обов'язок оплати (остаточний розрахунок) за товар, відповідно до договору, виникає у відповідача протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, тобто з урахуванням дат накладних, 16 жовтня 2015 року за накладними від 1 жовтня 2015 року, 17 жовтня 2015 року за накладними від 2 жовтня 2015 року, 30 жовтня 2015 року за накладними від 15 жовтня 2015 року, 12 листопада 2015 року за накладними від 28 жовтня 2015 року, 15 листопада 2015 року за накладними від 31 жовтня 2015 року, 29 листопада 2015 року за накладними від 14 листопада 2015 року.

Таким чином, строк проведення оплати по всіх накладних настав.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оплати відповідача, проведенні за наявними у справі прибутковими касовими ордерами та платіжними дорученнями віднесені позивачем на оплату боргу за попередній період, що не суперечить вимогам пункту 6.4. договору. На оплату за заявлений період позивачем віднесено лише оплату, проведену по платіжному дорученні від 30 листопада 2015 року на суму 656, 88 грн. Таким чином, накладна від 1 жовтня 2015 року № 51831/49418 на суму 93, 84 грн. оплачена в повному обсязі, а накладна від 1 жовтня 2015 року на суму 222, 42 грн. Разом 316, 26 грн. Решта накладних не оплачені взагалі (докази здійснення сплати у вказані у договорі строки відсутні).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (7 027, 92 грн. сума всього поставленого товару за заявлений період мінус часткова оплата 316, 26 грн.) 6 711, 66 грн.

За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення річних в розмірі 20% (оскільки дане передбачено договором) і інфляційних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, неустойка (штраф та пеня) є договірним способом забезпечення зобов'язання, а тому наявність у договорі п. 7.1, що передбачає застосування пені та штрафу є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останніх.

Судом відмічається, що зазначений позивачем розмір штрафу є правильним, обрахованим з суми вартості всього поставленого товару за заявлений період, не враховуючи часткових оплат, оскільки дані оплати здійснені після тридцятиденного строку з настання дати оплати, що дає право на стягнення штрафу.

Розрахунок же пені здійснено з допущенням арифметичних помилок (в тому числі по накладній від 28.10.2015 року сума боргу 1 683, 06, в той час як позивачем зазначено 1 683, 96), тому обґрунтованою сумою пені є 946, 22 грн., які обґрунтовуються розрахунком, здійсненим судом з допомогою системи „Законодавство".

Розмір боргуПеріодПеня
59716.10.15 - 04.03.16101, 34 (замість 109, 30)
46, 9217.10.15 - 04.03.167, 91 (замість 8, 54)
1 158, 4817.10.15 - 04.03.16195, 27 (замість 210, 68)
701, 0430.10.15 - 04.03.16107, 18 (замість 116, 51)
91, 5630.10.15 - 04.03.1614 (замість 15, 22)
1 683, 0612.11.15 - 04.03.16230, 93 (замість 253, 49)
328, 4415.11.15 - 04.03.1643, 88 (замість 48, 26 )
1 776, 7229.11.15 - 04.03.16207, 38 (замість 231, 04)
328, 4429.11.15 - 04.03.1638, 33 (замість 42. 71)

Разом 946, 22 грн. Решта суми безпідставна.

При цьому, судом враховується позиція Вищого господарського суду України, викладена в п. 4 оглядового листа ВГС України від 29 квітня 2013 року № 01 - 06/767/2013, де вказано, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності (див. постанову Верховного Суду України від 27.04.2012 та постанову Вищого господарського суду України від 12.06.2012 у справі № 06/5026/1052/2011).

Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 № 42/252, від 09.04.2012 № 20/246-08.

Отже, позов обґрунтований, підтверджений доданими доказами та підлягає задоволенню частково з покладенням судового збору на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Баядера Логістик" (02088, вул. Леніна, 42, м. Київ, код 35871504, р/р 1728 в АТ „Укрсиббанк", МФО 351005) 6 711, 66 грн. (шість тисяч сімсот одинадцять грн. 66 коп.) основного боргу, 470, 45 грн. (чотириста сімдесят грн. 45 коп.) 20% річних, 491, 95 грн. (чотириста дев'яносто одна грн. 95 коп.) штраф, 946, 22 грн. ( дев'ятсот сорок шість грн. 22 коп.) пені, 173, 80 грн. (сто сімдесят три грн. 80 коп.) інфляційних, а також 1 350, 44 грн. (одна тисяча триста п'ятдесят грн. 44 коп.) судового збору.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи,

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 20)

3 відповідачу (АДРЕСА_1).