РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016Справа №910/1989/16

За позовом Компанії «Ер Продактс енд Кемікалс Інк.»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСМ. Технологічні системи»

про стягнення 293 100,00 дол. США

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Демчук Д.В. - по дов. № б/н від 17.07.2015

Мусихін П.Е. - по дов. № б/н від 17.07.2015

від відповідача не з'явився

Суть спору :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Компанії «Ер Продактс енд Кемікалс Інк.» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСМ. Технологічні системи» 293 100,00 доларів США основного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання останнім зобов'язань згідно угоди щодо поставки товару - флотаційних реагентів для рудників на території України від 01.01.2010.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1989/16 та призначено її до розгляду на 10.03.2016.

Позивачем 10.03.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1989/16 від 10.03.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 11.02.2016, розгляд справи був відкладений на 17.03.2016.

Позивачем 16.03.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1989/16 від 17.03.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 11.02.2016, розгляд справи був відкладений на 31.03.2016.

Позивачем 31.03.2016 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення щодо пред'явлених позовних вимог.

Позивачем 31.03.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/1989/16 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 07.04.2016.

Позивач в судовому засіданні 07.04.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1989/16 від 07.04.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 11.02.2016, розгляд справи був відкладений на 14.04.2016.

Відповідач в судове засідання 14.04.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначені в позовній заяві, а саме : м. Київ, пров. Радищева, 3, офіс 307, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 08.02.2016 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 14.04.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010 між Компанією «Ер Продактс енд Кемікалс Інк.» (Air Products and Chemicals, Inc)(APS) (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСМ. Технологічні системи» (ASM. Technological Systems Ltd)(ASM) (покупець, відповідач) було укладено угоду щодо поставки товару - флотаційних реагентів для залізних рудників на території України зі строком дії до 31.12.2015.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за угодою оплату отриманого товару не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 293 100,00 доларів США.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовою підставою розгляду справи в Господарському суді міста Києва є те, що

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конвенції про право, застосованим до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22.12.1986 визначено, що договір регулюється правом держави, де на момент укладення договору покупець має своє комерційне підприємство, якщо договір прямо передбачає, що продавець повинен виконати свої зобов'язання, доставивши товари в цю державу.

Так, стороною зобов'язаною за угодою вчинити певні дії, а саме сплатити гроші є відповідач, тому з урахуванням місцезнаходження останнього спір відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України розглядається в Господарському суді міста Києва.

Конвенція Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 застосовується до договорів купівлі-продажу товарів між сторонами, комерційні підприємства яких перебувають у різних державах:

a) коли ці держави є договірними державами; або

b) коли згідно з нормами міжнародного приватного права застосовано право договірної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини (ч. 3 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Учасники правовідносин в угоді не скористались правом на вибір права якої держави підлягають застосуванню до правовідносин.

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Сторони домовились, що поставка товару здійснюється згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової плати Інкотермс в редакції 2010 року (далі - Інкотермс 2010) на умовах CIF (Cost, Insurance and Freight - вартість, страхування та фрахт).

Згідно з Інкотермс 2010 термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Згідно з Інкотермс 2010 «C» - терміни, відповідно до яких продавець повинен укласти договір на перевезення, не приймаючи, проте, на себе ризик втрати чи пошкодження товару або додаткові витрати внаслідок подій, що мають місце після відвантаження та відправлення товару (CFR, CIF, CPT і CIP).

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем за попередньою домовленістю сторін угоди, належне виконання її умов забезпечується шляхом реалізації поетапної поставки з проходженням наступних обов'язкових пунктів призначення (відвантаження/розвантаження):

Продавець забезпечує попереднє перевезення товару з міста Мільтона, штату Вісконсин, США в порт відвантаження в місті Нью-Йорку, США з пунктом призначення Бремерхафен, Німеччина. Перевізником виступає Компанія СіЕмЕй СіДжіЕм ЛЛС.

В Бремерхафені, Німеччина вантажоодержувачем товару виступає Компанія Прогрес Технік, що виконує за дорученням покупця логістичні послуги, яка у зв'язку із зміною транспортного засобу забезпечила перевантаження товару для його подальшого транспортування на територію України - кінцевого пункту призначення, до його кінцевого отримувача - ТОВ «АСМ. Технологічні системи». Перевізником виступає, уповноважена Компанією Прогрес Технік - Компанія ЛОГ-СПЕД.

Тип перевезення - комбіноване.

Відповідно до Інкотермс 2010 продавець зобов'язаний здійснити поставку товару на борт судна в порту відвантаження в узгоджену дату або в межах узгодженого періоду.

Згідно зі ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 19 Інкосамент 2010 традиційно бортовий коносамент є єдиним прийнятним документом, який може надавати продавець відповідно до термінів CFR і CIF. Коносамент виконує три важливі функції, як-от:

- доказ поставки товару на борт судна;

- доказ укладення договору перевезення;

- засіб передання прав на товар у дорозі іншій стороні шляхом передачі їй паперового документа.

Як передбачено п.п. 3.1., 15.0. договору про надання послуг № 13-1629 від 01.11.2013 укладеного продавцем з Компанією СіЕмЕй СіДжіЕм ЛЛС (перевізник), у разі розходження між умовами коносаменту перевізника і цього договору, положення коносамента (терміни та умови) мають переважну силу.

09.09.2013 продавець як вантажовідправник забезпечив попереднє перевантаження з Мільтона, штат Вісконсин товару для його поставки з порту Нью-Йорка, США в порт в Бремерхафені, Німеччина:

- товар загальною вагою-брутто 29 328,00 кг - за попередньо виставленими комерційними інвойсами (рахунок-фактура) № 920251764 від 29.08.2013 на суму 50 310,00 дол. США та № 920251765 від 29.08.2013 на суму 50 310,00 дол. США. Зазначена поставка підтверджується коносаментом по комбінованому перевезенню і доставці від порту до порту № NA 2417003 від 09.09.2013.

21.09.2013 продавець забезпечив попереднє перевантаження з Мільтона, штат Вісконсин товару для його поставки з порту Нью-Йорка, США в порт в Бремерхафені, Німеччина:

- товар загальною вагою-брутто 29 326,00 кг за попередньо виставленими комерційними інвойсами (рахунок-фактура) № 920395846 від 12.09.2013 на суму 50 310,00 дол. США та № 920395847 від 12.09.2013 на суму 50 310,00 дол. США. Зазначена поставка підтверджується коносаментом по комбінованому перевезенню і доставці від порту до порту № N А 2422101 від 21.09.2013.

- товар загальною вагою-брутто 14 664,00 кг - за попередньо виставленими комерційними інвойсами (рахунок-фактура) № 920400573 від 13.09.2013 на суму 50 310,00 дол. США. Зазначена поставка підтверджується коносаментом по комбінованому перевезенню і доставці від порту до порту № NA 2422623 від 21.09.2013.

- товар загальною вагою-брутто 29 328,00 кг - за попередньо виставленими комерційними інвойсами (рахунок-фактура) № 920345557 від 10.09.2013 на суму 50 310,00 дол. США та № 920345558 від 10.09.2013 на суму 50 310,00 дол. США. Зазначена поставка підтверджується коносаментом для комбінованих перевезень і в порт відвантаження коносаментом по комбінованому перевезенню і доставці від порту до порту № NA 2421170 від 21.09.2013.

Порядок оплати за договором встановлений у бланку замовлення, оформленого відповідно до замовлення на поставку (РО) № 9092008 та передбачає оплату у два етапи:

- 10% - передплата;

- 90% - протягом 60 днів від дати, зазначеної у коносаменті (міжнародній товаротранспортній накладній).

Згідно зі ст. 58 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 якщо покупець не зобов'язаний сплатити вартість у будь-який інший конкретний строк, він повинен сплатити її, коли продавець згідно з договором та цією Конвенцією передає або сам товар, або товаророзпорядчі документи в розпорядження покупця. Продавець може обумовити передачу товару або документів здійсненням такого платежу.

Згідно матеріалів справи покупцем було проведено оплату в загальному розмірі 59 070,00 дол. США по наступним комерційним інвойсам (рахункам-фактурам):

за № 920251764 від 29.08.2013 на суму 50 310,00 дол. США - у повному обсязі;

за № 920251765 від 29.08.2013 на суму 50 310,00 дол. США - частково на суму 8 760,00 дол. США.

Відповідно до п. 9.3. Інкотермс «C» - терміни передбачають, що продавець здійснює виконання договору в країні відвантаження або відправлення. Таким чином, договори купівлі-продажу на умовах «C» - термінів, входять до категорії договорів відправлення.

У природі договорів відправлення закладено, що, в той час як звичайні транспортні витрати за перевезення товару звичайним маршрутом і способом до погодженого місця сплачуються продавцем, покупець приймає ризики втрати чи пошкодження товару, а також додаткові витрати, що можуть виникнути внаслідок подій, що мають місце після належної доставки товару для перевезення. Таким чином, «C» - терміни відрізняються від усіх інших термінів тим, що вказують на дві «критичні» точки. Одна - це точка, до якої продавець повинен організувати перевезення й нести витрати за договором перевезення, а інша - це точка переходу ризиків. З цієї причини, покладення на продавця за «C» - договором додаткових зобов'язань щодо продовження його відповідальності за збереження товару після проходження товаром вищезгаданої точки переходу ризику має здійснюватися з максимальною обережністю. Сутність «C» - термінів полягає у звільненні продавця від будь-яких подальших ризиків і витрат після належного виконання ним договору купівлі-продажу шляхом укладення договору перевезення та передання товару перевізникові, а також забезпечення страхування за термінами CIF і CIP.

Згідно з Інкотермс 2010 покупець зобов'язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Відповідно до ст. 67 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 якщо договір купівлі-продажу передбачає перевезення товару і продавець не зобов'язаний передати його в якомусь визначеному місці, ризик переходить на покупця, коли товар здано першому перевізникові для передачі покупцеві згідно з договором купівлі-продажу.

Наявні в матеріалах справи документи підтверджують виконання позивачем своїх зобов'язань щодо поставки товару на умовах CIF Інкотермс 2010, оскільки поставка вважається здійсненою в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження в м. Нью-Йорк, США.

При цьому надані Державною фіскальною службою України документи підтверджують отримання товару вантажоодержувачем Компанією Прогрес Технік (Польща) (згідно замовлення на поставку (РО) № 9092008), перевезення його з Польщі до України (через Львівську митницю) та отримання товару відповідачем.

Згідно ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 53 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 покупець зобов'язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, як свідчать матеріали справи відповідач не виконав зобов'язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої не оспорений відповідачем та складає 293 100,00 дол. США.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 62 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 продавець може вимагати від покупця сплати ціни, прийняття поставки або виконання ним інших зобов'язань, якщо тільки продавець не вдався до засобу правового захисту, не сумісного з такою вимогою.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 293 100,00 дол. США обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Компанії «Ер Продактс енд Кемікалс Інк.» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСМ. Технологічні системи» (03124, м. Київ, пров. Радищева, 3, офіс 307, ідентифікаційний код 36854474) на користь Компанії «Ер Продактс енд Кемікалс Інк.» (Сполучені Штати Америки, Хамілтон Булевард, Аллентаун, РА 18195-1501, ідентифікаційний номер 7201) 293 100 (двісті дев'яносто три тисячі сто) доларів 00 центів США боргу, 113 913 (сто тринадцять тисяч дев'ятсот тринадцять) грн. 33 коп., що еквівалентно 4 397,00 доларів США, витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 21.04.2016.

СуддяВ.В.Сівакова