КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2016 р. Справа№ 18/368

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від ВДВС: Савчук К.П. - представник за довіреністю від 11.03.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року

у справі № 18/368 (суддя Мандриченко О.В.)

за скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на дії Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Корнер»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 21 575, 30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2005 у справі № 18/368 з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Корнер" було стягнуто 213 500,00 грн. заборгованості, 2 135,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.10.2005 року видано наказ з примусового виконання рішення від 06.10.2005 року, а 25.07.2007 року - дублікат наказу згідно з відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 року за заявою сторін судом було затверджено мирову угоду у справі № 18/368.

У січні 2016 року боржник за наказом - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом (відповідач у справі) подав до суду скаргу на дії та постанову Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у задоволенні скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року та задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що враховуючи те, що у виконавчому провадженні № 4048470 примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 18/368 про стягнення боргу у сумі 215 753, 00 грн. не розпочалось та здійснене не було , стягнення виконавчого збору з ДП «НАЕК «Енергоатом» є незаконним.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» по справі № 18/368 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.02.2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 11.04.2016 року.

У судовому засіданні 11.04.2016 року представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представник ВДВС у судовому засіданні 11.04.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, надав пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Представник відповідача у судове засідання 11.04.2016 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Крім того, представник відповідача та представник ВДВС подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи до 20.04.2016 року.

Представник ВДВС у судовому засіданні 20.04.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання 20.04.2016 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання 20.04.2016 року не з'явився, однак через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.10.2007 Відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, встановивши боржнику семиденний строк для добровільного виконання.

При цьому, стягнення за наказом від 26.10.2005 тривалий час не відбувалося у зв'язку з дією Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

24.11.2015 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Відділу надійшла заява про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" з приєднаною до неї копією ухвали від 10.12.2015 у справі № 18/368, у зв'язку із затвердженням ухвалою Господарського суду міста Києва № 18/368 від 10.12.2015 року мирової угоди.

23.12.2015 Відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 21 575,30 грн. з посиланням на те, що ним не було дотримано добровільного порядку виконання наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону (сім днів) для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч. 8 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Частиною 3 названої статті встановлено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, колегією суддів встановлено, що отримавши 24.11.2015 року від боржника повідомлення про затвердження судом мирової угоди у справі № 18/368 станом на 16.02.2016 Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не закінчив виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі № 18/368.

Проте, боржником не подано суду доказів оскарження такої бездіяльності Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та визнання її незаконною.

У поданій скарзі боржник наголошує на тому, що стягнення виконавчого збору має пов'язуватися з вжиттям державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення суду та зауважує, що у виконавчому провадженні з виконання наказу у справі № 18/368 жодних заходів вжито не було, а тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Водночас, колегією суддів відхиляються посилання скаржника на ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", де вказується, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Оскільки боржником не забезпечено повного виконання документу суду, який перебував на примусовому виконанні (наказ від 26.10.2005), адже судом було затверджено мирову угоду на стадії примусового виконання рішення, застосування до спірних правовідносин ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" не видається за доцільне і можливе.

Крім того, абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у якій закріплено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на дії відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у справі № 18/368 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладається на заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у справі № 18/368 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 18/368 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко