ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 922/1021/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. головуючого,

Акулової Н.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2016 року у справі № 922/1021/14 Господарського суду Харківської області за позовом Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова, м. Харків, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харків, про стягнення 75 059,36 грн.,

представники сторін в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення засідання повідомлені належним чином,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року позивач Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова пред`явив у господарському суді позов до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 75 059,36 грн.

Вказував, що з 09.11.05, на підставі довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова № 2095 від 01.09.05, на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова перебуває пенсіонер ОСОБА_1 , який отримує пенсію по інвалідності 3 групи, а з 29.10.07 по інвалідності 2 групи, що настала у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

Зазначав, що відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 3/262539 від 03.11.11, яка отримана Жовтневим ОРВК м. Харкова, на його письмовий запит № 183 від 15.09.11, ОСОБА_1 в складі військових частин пп НОМЕР_1 та пп НОМЕР_2 в період 1984 - 1985 років перебував на території Демократичної Республіки Афганістан, де в цей період велися бойові дії, у якості службовця, тобто працівника, а не військовослужбовця чи військовозобов`язаного.

Посилаючись на ту обставину, що вказану довідку відповідачем було запитано лише в 2011 році, тому внаслідок бездіяльності відповідача на час видачі довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова № 2095 від 01.09.05 в період з 09.11.05 по 28.02.13 Управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова пенсіонеру ОСОБА_1 було виплачено надмірний розмір пенсії, внаслідок чого позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 75 059,36 грн., яку він просив стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02 лютого 2016 року (суддя Жиляєв Є.М.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2016 року (колегія суддів у складі: Хачатрян В.С. головуючий, Гетьман Р.А., Ільїн О.В.), позов задоволено.

Постановлено стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова 75 059,36 грн. майнової шкоди.

Судові акти мотивовані посиланнями на наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та понесеними позивачем збитками в сумі 75 059,36 грн., що є підставою для покладення на відповідача обов`язку по їх відшкодуванню позивачу.

У касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на неповне встановлення судами попередніх інстанцій дійсних обставин справи та порушення приписів ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", просить скасувати постановлені у справі судові акти та постановити нове рішення про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли внаслідок заподіяння шкоди Управлінню пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Харкова в сумі 75 059,36 грн. у вигляді надмірно виплаченої суми пенсії, в зв`язку з видачею недостовірних документів ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 384/2011 від 06.04.11, органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади, що призначають пенсії та акумулюють кошти на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для забезпечення фінансування витрат на виплату пенсій. Одним з основних завдань органів Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Судами встановлено, що в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова з 09.11.05 на обліку перебуває пенсіонер ОСОБА_1 , який отримує пенсію по інвалідності 3 групи, а з 29.10.07 по інвалідності 2 групи, що настала у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

На підставі довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова № 2095 від 01.09.05, висновку ВЛК УВД № 1038 від 05.05.91, висновку судово-медичної експертизи № 107Д від 06.09.05, свідоцтва про хворобу ВЛК Жовтневого ОРВК № 312 від 09.09.05 ОСОБА_1 був оглянутий 09.11.05 в Обласній МСЕК № 2 та визнаний інвалідом третьої групи від травми та її наслідків, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. 29.10.07 ОСОБА_1 був оглянутий в Обласній МСЕК № 2 та визнаний інвалідом другої групи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В жовтні 2010 року друга група інвалідності встановлена безстроково, з урахуванням стійких незворотних змін з боку центральної нервової системи, що не піддаються лікуванню.

Пенсію ОСОБА_1 призначено на підставі ст.ст. 18, 21, 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає про те, що 25.12.12 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова надійшла виписка із акта огляду МСЕК до довідки серії 10ААБ № 204010 про подовження 2 групи інвалідності від загального захворювання з 18.10.10 та протокол № 1072 від 21.12.12 засідання обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ "ОЦMCE", яким було змінено причинний зв`язок захворювання через анулювання раніше виданої довідки Жовтневого райвійськкомату, в зв`язку з чим було здійснено перерахування пенсії ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 30, 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 2005 року, в результаті чого за період з 09.11.05 по 28.02.13 було надмірно виплачено пенсію в сумі 75 059,36 грн., яка за своєю правовою природою є майновою шкодою.

Відповідно до довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова № 2095 від 01.09.05 ОСОБА_1 проходив службу в рядах збройних сил з 17.11.76 по 07.11.78. Проходив надстрокову військову службу у військовій частині пп НОМЕР_3 в період з 20.08.84 по 20.08.86, яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії.

При цьому, згідно з довідкою військового комісара Жовтневого ОРВК м. Харкова № 195 від 04.10.11 ОСОБА_1 працював, а не проходив військову службу у військових частинах пп НОМЕР_4 та пп НОМЕР_1 , які дислокувалися на території ДРА, де в цей час велися бойові дії.

Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації № 3/262539 від 03.11.11, яка отримана Жовтневим ОРВК м. Харкова, на його письмовий запит № 183 від 15.09.11, ОСОБА_1 в складі військових частин пп НОМЕР_1 та пп НОМЕР_2 в період 1984 - 1985 років перебував на території Демократичної Республіки Афганістан, де в цей період велися бойові дії, у якості службовця, тобто працівника.

Крім того, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.13 у справі № 820/4666/13-а встановлено, що протягом 1984-1985 років ОСОБА_1 перебував на території ДРА, проте не в якості військовослужбовця надстрокової служби, а як особа, що працювала за вільним наймом у ВЧ НОМЕР_4 , НОМЕР_1 .

06.12.12 виконуючому обов`язки Головного лікаря Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи Зінов`єву І.І. надійшов лист Військового комісара Жовтневого ОРВК міста Харкова полковника Романенко О.О., в якому повідомлялось наступне:

- довідка № 2095 видана 01.09.05 Жовтневим ОРВК Ткаченку Сергію Євгеновичу, в частині "проходив надстрокову військову службу у в/ч пп НОМЕР_3 в період з 20.08.84 по 20.08.86 рік, яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії", визнана такою, що видана помилково анульована з моменту дати складання, тобто з 01.09.05, оскільки у цій частині не відповідає дійсності;

- свідоцтво про хворобу № 321 від 09.09.05 складене військовою лікарською комісією Жовтневого ОРВК на Ткаченко С.Є., визнане таким, що не відповідає дійсності та винесене з порушенням законодавства, через що відповідною військовою комісією Жовтневого ОРВК м. Харкова анульоване з моменту його складання, тобто з 09.09.05.

Згідно з протоколом засідання обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ "ОЦМСЕ" № 1072 від 21.12.12 комісією вирішено:

- анулювати записи в довідках до актів огляду МСЕК ХАР-04 № 019401, ХАР-06 № 042763, ХАР - 08 № 017716 ОСОБА_1 (№ 871 від 09.11.05, № 787 від 29.10.07, № 922 від 18.10.10) про причину інвалідності на підставі повідомлення Жовтневого ОРВК м. Харкова від 05.12.12 за № 191;

- змінити причину інвалідності ОСОБА_1 на "загальне захворювання" з моменту його первинного огляду в МСЕК (тобто з 09.11.05).

Приписами ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Пунктом 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.03, визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Відповідно до п.п. 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.92, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.08, при виникненні підстав для перерахунку пенсій згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уповноважені структурні підрозділи повідомляють органи Пенсійного фонду України про зміну розмірів та нові види грошового забезпечення. В свою чергу, органи Пенсійного фонду України після отримання даних про розмір грошового забезпечення здійснюють відповідний перерахунок пенсії.

Приписами ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформленні пенсії недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наведена норма передбачає загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди необхідна наявність сукупності умов, які формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Встановивши, що архівну довідку Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації відповідачем було запитано лише в 2011 році, а не в момент видачі первинної довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова № 2095 від 01.09.05, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що бездіяльність Жовтневого ОРВК м. Харкова призвела до утворення переплати пенсії за період з 09.11.05 по 28.02.13, внаслідок чого позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 75 059,36 грн., яка обґрунтовано задоволена до стягнення з відповідача судами попередніх інстанцій.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та понесеними позивачем збитками в сумі 75 059,36 грн., що є підставою для покладення на відповідача обов`язку по їх відшкодуванню позивачу, є такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам діючого законодавства.

Враховуючи викладене, судами попередніх інстанцій на підставі встановлених фактичних обставин, з`ясовано дійсні права і обов`язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким попередніми судовими інстанціями надавалась належна правова оцінка та не спростовують правильності висновків судів щодо заподіяння відповідачем позивачу майнової шкоди в сумі 75 059,36 грн., тому їх слід залишити поза увагою суду.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, переоцінка доказів, відповідно до ст. 1117 ГПК України, не входить до меж перегляду справи в суді касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи касаційної скарги правильності викладених у ній висновків не спростовують, в зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 березня 2016 року у справі № 922/1021/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: Дунаєвська Н.Г.

Судді: Акулова Н.В.

Мележик H.I.