ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.04.2016 р. Справа№ 914/744/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Білані О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіновідеомистецький центр дозвілля «Кассандра», м. Львів

про визнання незаконним та скасування пункту ухвали Львівської міської ради

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача: не з»явився;

від третьої особи: не з»явився.

В С Т А Н О В И В:

Розглядається справа за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів до Львівської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Кіновідеомистецький центр дозвілля «Кассандра», м. Львів про визнання незаконним та виключення з Переліку об»єктів комунальної власності, що підлягають приватизації способом викупу, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 19.03.2015 року №4434 «Про затвердження переліку об»єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу», пункт 3.

Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів через канцелярію суду подано клопотання №2302-вих.-592 від 14.03.2015р. (вх.№1590/16 від 17.03.2016 року) про забезпечення позову, шляхом заборони Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики, Львівській міській раді, ТзОВ «Кіновідеомистецький центр дозвілля «Кассандра» вчиняти будь-які дії, спрямовані на купівлю-продаж об»єкта, зазначеного в п.3 Переліку об»єктів комунальної власності, що підлягають приватизації способом викупу, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 19.03.2015 року №4434 «Про затвердження переліку об»єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу».

Ухвалою суду від 21.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 12.04.2016р.

У судовому засіданні 12.04.2015р. позивач підтримав вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову є документально не обґрунтованим, не підтвердженим належними доказами.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. У абзаці 2 пункту 3 даної постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову.

У поданому позивачем клопотанні №2302-вих.-592 від 14.03.2015р. (вх.№1590/16 від 17.03.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову не наведені обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, не вказано та не подано належних доказів в підтвердження наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову, не обґрунтовано підставність вжиття заходів до забезпечення позову, враховуючи те, що Управління комунальної власності департаменту економічної політики є позивачем у справі і до повноважень та волі позивача належить право вчиняти чи не вчиняти дії, а відтак виконувати чи не виконувати акт який він оспорює в судовому порядку. Заявником також не обґрунтовано доводів щодо необхідності застосування саме визначених заявником заходів щодо забезпечення позову, не вказано чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не зазначено доводів, щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також відсутні докази в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Із врахуванням вищевикладеного, подане клопотання №2302-вих.-592 від 14.03.2015р. (вх.№1590/16 від 17.03.2016р.) позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання №2302-вих.-592 від 14.03.2015р. (вх.№1590/16 від 17.03.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Суддя Іванчук С.В.