УХВАЛА

19.04.2016Справа № 910/12102/15

За скаргою Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія

«Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна

електрична станція»

на дії Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької

області

у справі за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна

електрична станція»

до Приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр»

про зобов'язання виконати умови договору № 921(1)12Ук від 04.12.2012 та

стягнення 1 208 619,72 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від скаржника Мариніч Н.В. - по дов. № 327 від 19.03.2015

від ДВС не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 від 28.05.2015 повністю задоволені позовні вимоги та

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр» на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» 402 874,24 грн. пені, 805 746,48 грн. штрафу, 25 390,40 грн. витрат по сплаті судового збору;

- зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Уніс-Центр» виконати умови договору № 921(1)12Ук від 04.12.2012, а саме допоставити Державному підприємству Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» щити постійного струму у кількості 2-х штук (ЩПС з 3-х панелей та ЩПС з 14-ти панелей).

16.06.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 було видано відповідні накази.

29.03.2016 позивач звернувся до господарського суду зі скаргою № 28-23/6879 від 21.03.2016 на дії Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області, в якій просить:

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області Бень Ю.Й., які полягають у відмові у відкритті виконавчого провадження, неправомірними;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 та направити на адресу позивача постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 розгляд скарги було призначено на 19.04.2016.

Позивачем 19.04.2016 подано уточнення до скарги № 28-23/6879 від 21.03.2016, відповідно до якої просить

- визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області Бень Ю.Й, які полягають у відмові у відкритті виконавчого провадження, неправомірними;

- скасувати постанову від 03.03.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 та направити на адресу позивача постанову про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник в судовому засіданні 19.04.2016 вимоги скарги підтримав повністю.

ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області представника в судове засідання 19.04.2016 не направив.

Відповідач в судове засідання 19.04.2016 не з'явився.

Відпов?ідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд міста Києва, встановив:

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Стаття 1 Закону визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 3 Закону примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема судових наказів.

Матеріали справи свідчать, що Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області із заявою № 2804/31502/3163 від 30.12.2015 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі № 910/12102/15 від 16.06.2015 про зобов'язання поставити товар разом з оригіналом цього наказу.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

03.03.2016 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області винесено постанову № 50373728 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 від 16.06.2015, у зв'язку з тим, що у виконавчому документі та заяві стягувача вказано адресу боржника м. Київ, вул. Дмитрівська, 71, що не належить до підвідомчості ВДВС Енергодарського МУЮ.

Разом з цим, згідно з п. 1 та п. 2 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Як вбачається з наказу № 910/12102/15 від 16.06.2015 боржника зобов'язано виконати умови договору № 921(1)12Ук від 04.12.2012, тобто певні дії, а саме допоставити продукцію.

За умовами договору № 921(1)124Ук від 04.12.2012 поставка товару відбувається на умовах DDP до м. Енергодар, вул. Промислова, 133, а отже стягувач правомірно звернувся про виконання вказаного наказу саме до ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

ВДВС Енергодарського МУЮ Запорізької області належних та допустимих доказів які б спростували обставини зазначені скаржником та встановлені судом, не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку що дії Відділу Енергодарського МУЮ Запорізької області щодо винесення постанови ВП № 50373728 від 03.03.2016 про про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на дії Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на дії Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області задовольнити повністю.

2. Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області, які полягають у відмові у відкритті виконавчого провадження, неправомірними.

3. Визнати постанову Відділу державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області ВП № 50373728 від 03.03.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження недійсною.

4. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Енергодарського МУЮ Запорізької області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12102/15 від 16.06.2015 про зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр» виконати умови договору № 921(1)12Ук від 04.12.2012, а саме допоставити Державному підприємству Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» щити постійного струму у кількості 2-х штук (ЩПС з 3-х панелей та ЩПС з 14-ти панелей) та направити на адресу позивача постанову про відкриття виконавчого провадження.

СуддяВ.В. Сівакова