КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" квітня 2016 р. Справа №910/29337/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції (далі - ДПІ) у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві

на ухвалу господарського суду м. Києва від 24.03.2016

у справі № 910/29337/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11 ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19; товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська юридична компанія"; малого підприємства "Універсал/ЛТД"/товариство з обмеженою відповідальністю

до страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.03.2016 у справі № 910/29337/15 заяву ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до страхового товариства з додатковою відповідальністю "Гарантія" повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд відстрочити апелянту сплату судового збору, поновити строк на апеляційне скарження, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 24.03.2016 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 26.08.2015 № 01-06/1389/15 статтю 5 Закону України "Про судовий збір" викладено в новій редакції, згідно з якою позбавлено пільг щодо сплати судового збору органи прокуратури, державні органи (зокрема, Міністерство юстиції України, Міністерство фінансів України, Антимонопольний комітет України) та органи місцевого самоврядування.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 статті (згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі).

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

Статтею 102 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року).

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності з 01.09.2015 року, покладено на Кабінет Міністрів України обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, судовий збір у даному випадку не сплачено у встановленому розмірі відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення заяви ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про відстрочення їй сплати судового збору.

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду м. Києва від 24.03.2016 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, клопотання ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 24.03.2016 у даній справі судовою колегією не розглядається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, п. 3 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду м. Києва від 24.03.2016 у справі № 910/29337/15 (з доданими до неї матеріалами на 13-ти арк.) повернути заявнику без розгляду.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 24.03.2016 у справі № 910/29337/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник