ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.16р. Справа № 904/9735/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр народного мистецтва "Петриківка", смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради, с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області

про стягнення 311 398 грн. 76 коп.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді Воронько В.Д.

ОСОБА_2

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, дов. № б/н від 12.01.16р., ОСОБА_4, дов. №б/н від 12.01.16р.;

від відповідача: ОСОБА_5, дов. № 20 від 23.02.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр народного мистецтва "Петриківка" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради збитки в розмірі 163 036 грн. 00 коп., відповідно до умов договору відповідального зберігання (з правом користування) від 27.12.2012р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за спірним договором зберігання щодо повернення майна (виставка виробів ЦНМ „Петриківка), переданого на зберігання, за вимогою позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 17.12.2015р., в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що має намір повернути спірне майно позивачу протягом місяця, у звязку із чим просив суд надати час для врегулювання сторонами даного питання.

15.01.2016р. до господарського суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "Центр народного мистецтва "Петриківка" просить суд стягнути з відповідача, окрім суми збитків 163 036 грн. 00 коп., неустойку у розмірі 148 362 грн. 76 коп., відповідно до умов договору відповідального зберігання (з правом користування) від 27.12.2012р.

Судом встановлено, що подана позивачем заява за своїм змістом є заявою про збільшення позовних вимог та на підставі ст. 22 ГПК України заява позивача прийнята судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 25.01.2016р. вирішено розглядати справу № 904/9735/15 колегіально.

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.01.2016р. № 48 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи № 904/9735/15 та згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.01.3016р. визначений склад колегії: головуючий суддя - Рудь І.А., судді Воронько В.Д., Рудовська І.А.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2016р. справу прийнято до розгляду у колегіальному складі та призначений її розгляд у судовому засіданні 25.02.2016р.

У судовому засіданні 25.02.2016р. оголошено перерву до 22.03.2016р. за клопотанням представника відповідача від 25.02.2016р., згідно якого КП „Центр народної творчості „Дивокрай просило суд надати час для вирішення питання щодо перевезення виробів мистецтва Петриківських майстрів (спірного майна) з Республіки Хорватія до України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.03.2016р. № 214 у зв'язку із перебуванням судді Рудовської І.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/9735/15 та згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.03.2016р. визначений склад колегії: головуючий суддя - Рудь І.А., судді Воронько В.Д., Колісник І.І.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2016р. справу прийнято до розгляду у новому колегіальному складі та призначений її розгляд у судовому засіданні 13.04.2016р.

У судовому засіданні 13.04.2016р. представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровську обласну раду, на права та обовязки якої може вплинути прийняте у даній справі судове рішення, оскільки відповідач є комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради.

Клопотання відповідача розглянуте та відхилене колегією суддів, про що зазначено у протоколі судового засідання від 13.04.2016р.

У судовому засіданні 13.04.2016р. представником відповідача подані додаткові заперечення, в яких останній зазначив, що позовні вимоги не визнаються відповідачем, оскільки є необґрунтованими, не доведеними та безпідставними. В обґрунтування заперечень вказує, що КП „Центр народної творчості „Дивокрай не отримувало повідомлення про повернення майна від 18.09.2014р. № 28, а лист від 02.10.2015р. № 27 із повторною вимогою про повернення майна, отриманий відповідачем лише 18.11.2015р.. Згідно відповіді відповідача від 18.11.2015р. № 132 на вказаний лист, КП „Центр народної творчості „Дивокрай повідомило позивача, що скористалось своїм правом, визначеним п. 2.3 спірного договору, та направило вироби мистецтва для участі у виставці творів „Петриківського розпису до м. Загреба Республіки Хорватія, яка триватиме до січня 2016р. 22.03.2016р. виставка повернута на територію України, тому твердження позивача про втрату переданого на зберігання майна не відповідають дійсності. Крім того, на запрошення відповідача, 22.03.2016р. представники позивача зявились до КП „Центр народної творчості „Дивокрай для огляду виставки, під час якого встановлена нестача виробів мистецтва у кількості 18 одиниць на суму 14 164 грн. та пошкодження виробів на суму 11 588 грн. На пропозицію відповідача відшкодувати вартість втрачених та пошкоджених виробів мистецтва на загальну суму 25 272 грн. позивач відповів відмовою. За вказаних обставин, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України 13.04.2016р. Комунальне підприємство "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради зверталось до господарського суду із зустрічним позовом про визнання неукладеним договору від 27.12.2012р., який повернутий заявнику ухвалою господарського суду від 13.04.2016р. на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва з 17.12.2015р. по 21.01.2016р., з 21.01.2016р. по 25.01.2016р., з 25.02.2016р. по 22.03.2016р., з 13.04.2016р. по 18.04.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

27.12.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр народного мистецтва "Петриківка" (депонент) та ОКП „Центр „зеленого туризму та народних ремесел Дніпропетровщини, правонаступником якого є Комунальне підприємство "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради, (виконавець) укладений договір відповідального зберігання (з правом користування) (надалі Договір), відповідно до умов якого депонент передає згідно акту приймання-передачі, а виконавець приймає на відповідальне зберігання наступне майно (матеріали, речі): виставку виробів ЦНМ „Петриківка (п. п. 1.1, 1.2 Договору).

За умовами п. п. 7.1, 7.2 Договору даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.07.2013р. У випадку якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на строк без дати.

Згідно п. 1.3 Договору вартість майна, переданого на зберігання, 163 036 грн. 00 коп.

Термін зберігання: 6 місяців з дати підписання Договору (п. 1.4 Договору).

За умовами розділу 2 Договору виконавець взяв на себе зобовязання прийняти всі необхідні міри для забезпечення зберігання майна в належному стані в період дії цього Договору (п. 2.1.1 Договору); нести повну відповідальність за втрату або пошкодження майна депонента, що знаходиться у нього, незалежно від причини ушкодження або втрати, з моменту одержання майна від депонента до закінчення терміну його зберігання (п. 2.1.2 Договору); повернути майно депоненту по першій вимозі в __ денний термін після 6 місяців (п.2.1.3 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено право виконавця користуватись майном, переданим на зберігання, для своїх промислових потреб за умови використання майна за його призначенням, своєю згодою відшкодувати вартість зносу майна у розмірах, узгоджених з депонентом або викупити майно, сплативши його вартість згідно п. 1.3 Договору.

Згідно п. 3.2 Договору депонент має право у будь-який час вимагати у виконавця повністю або частково майно, яке знаходиться на зберіганні.

На виконання умов Договору, 27.12.2012р. позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання 135 виробів мистецтва (майно) згідно переліку, зазначеного у Додатку до Договору на 6 аркушах, що підтверджується підписами представників сторін на вказаних аркушах Додатку (а.с. 10-15).

17.10.2014р. позивач, скориставшись своїм правом вимоги належного йому майна, направив на адресу відповідача повідомлення про повернення майна від 18.09.2014р. № 28, яке отримане відповідачем 06.11.2014р., що підтверджується підписом представника ОСОБА_6 на поштовому повідомленні № 985 (а.с. 17, 18).

Через те, що вказане повідомлення залишене відповідачем без відповіді та задоволення, позивач повторно звернувся до КП „Центр народної творчості „Дивокрай із листом від 02.10.2015р. № 27, в якому вимагав у строк до 10.10.2015р. повернути ТОВ "Центр народного мистецтва "Петриківка" 135 виробів мистецтва загальною вартістю 163 036 грн. 00 коп. згідно доданого переліку. Копію листа також направлено голові Дніпропетровської обласної ради (а.с. 16).

Як зазначає позивач, оскільки спірне майно так і не було повернуто депоненту за його вимогами від 18.09.2014р. № 28 та від 02.10.2015р. № 27, ТОВ "Центр народного мистецтва "Петриківка" змушене звернутися до господарського суду із позовом про відшкодування завданих відповідачем збитків у розмірі вартості неповернутого майна, проти чого заперечує відповідач, що і є предметом спору.

Крім того, на підставі п. 4.3 Договору, яким передбачений обовязок виконавця виплатити депоненту неустойку у розмірі 0,5 від вартості майна за кожен день затримки, у разі неповернення майна депоненту за першою вимогою, позивач нарахував до сплати відповідачу неустойку у розмірі 148 362 грн. 76 коп. за період з 12.11.2014р. по 12.05.2015р., яку також просить стягнути з відповідача

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони є субєктами господарювання, тому згідно до положень ст. 4, 173-175 і 193 Господарського кодексу України, до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За приписами ч. 1 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

В силу ч. 1 ст. 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

За умовами ст.ст. 949, 950 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

В силу ч. 1 ст. 951 Цивільного кодексу України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За нормою ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 226 Господарського кодексу встановлює, що у разі невиконання зобов'язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов'язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогами про повернення майна, а саме: 17.10.2014р. на адресу відповідача направлено повідомлення про повернення майна від 18.09.2014р. № 28, яке отримане відповідачем 06.11.2014р., що підтверджується підписом представника ОСОБА_6 на поштовому повідомленні № 985 (а.с. 17, 18).

При чому, директор КП „Центр народної творчості „Дивокрай у судових засіданнях 17.12.2015р. та 21.01.2016р. не заперечувала факт отримання вказаної вимоги, але відсутність можливості повернути передане на зберігання майно обґрунтовувала труднощами з поверненням виставки виробів мистецтва з закордону, де ця виставка виставлялась в межах заходів щодо отримання Петриківським розписом статусу нематеріальної спадщини ЮНЕСКО.

Оскільки перше звернення позивача залишене без відповіді та задоволення, листом від 02.10.2015р. № 27 позивач вимагав у відповідача в строк до 10.10.2015р. повернути ТОВ "Центр народного мистецтва "Петриківка" 135 виробів мистецтва загальною вартістю 163 036 грн. 00 коп. згідно доданого переліку (а.с. 16).

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідь на лист позивача від 02.10.2015р. № 27 відповідач повідомив, що скористався своїм правом, визначеним п. 2.3 спірного договору, та направив вироби мистецтва для участі у виставці творів „Петриківського розпису до м. Загреба Республіки Хорватія, яка триватиме до січня 2016р. (лист від 18.11.2015р. № 132).

Колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду даної справи судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням відповідача для надання можливості врегулювати питання щодо повернення спірного майна на територію України та передачі його позивачу, однак станом 18.04.2016р. сторонами до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження повернення витворів мистецтва на територію України та передачу їх позивачу у визначеній Договором кількості та стані, в якому вони були прийняті на зберігання.

При чому зміну правової позиції відповідача в процесі судового розгляду даної справи та його намір у судовому порядку визнати спірний договір неукладеним, колегія суддів розцінює як намір ухилитися від виконання своїх господарських зобовязань за Договором та уникнути відповідальності за неналежне виконання його умов.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За встановлених обставин, враховуючи вищенаведене, а також те, що між сторонами відсутній спір щодо вартості, переданого на зберігання майна, колегія суддів вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр народного мистецтва "Петриківка" про стягнення з Комунального підприємства "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради збитки в розмірі вартості неповернутого на вимогу позивача майна в сумі 163 036 грн. 00 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 148 362 грн. 76 коп., нарахованої позивачем за період з 12.11.2015р. по 12.05.2015р., колегія суддів зазначає наступне.

В силу ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до норм ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При чому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами Договору передбачена відповідальність виконавця за неповернення майна депоненту за його першою вимогою у вигляді неустойки у розмірі 0,5% від вартості майна за кожний день затримки (п. 4.3 Договору).

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунок позивача, колегією суддів встановлено, що розрахунок пені відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Одночасно, колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на неотримання повідомлення про повернення майна від 18.09.2014р. № 28 та листа від 02.10.2015р., оскільки такі заперечення спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами, встановленими під час її судового розгляду.

Решта заперечень відповідача спростовуються матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, у звязку із чим відхиляються колегією суддів.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 45, 49, 82-85, 111-28, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Центр народної творчості "Дивокрай" Дніпропетровської обласної ради (51830, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Лобойківка, вул.. Центральна; 49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Комсомольська, б. 52, оф. 128-134, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр народного мистецтва "Петриківка" (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул.. Леніна, б. 65, ) 163 036 грн. 00 коп. (сто шістдесят три тисячі тридцять шість грн. 00 коп.) основного боргу, 148 362 грн. 76 коп. (сто сорок вісім тисяч триста шістдесят дві грн. 76 коп.) пені, 4 670 грн. 98 коп. (чотири тисячі шістсот сімдесят грн. 98 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя В.Д. Воронько

Суддя І.І. Колісник

Повне рішення складено 22.04.16р.