ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. Справа № 909/254/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства "Легіон-захід ІФ", вул. Чорновола,103/23, м.Івано-Франківськ,76018

адреса для листування : м.Івано-Франківськ, вул.Чорновола, 7 офіс 303

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" вул. Кондукторська, 11 "А", квартира 1, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення 14 681,14грн., а саме - 3450,55грн. пені, 563,39грн. 3% річних, 10667,20грн. інфляційних втрат

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 ( довіреність №18032016/1 від 18.03.16р)-представник;

ОСОБА_2 - представник;

від відповідача: представники не з"явилися.

ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство "Легіон-захід ІФ" звернулось в Господарський суд Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" про стягнення 14 681,14грн., а саме - 3450,55грн. пені, 563,39грн. 3% річних, 10667,20грн. інфляційних втрат. Ухвалою суду від 22.03.16р. прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.03.2016року. В порядку ст.77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 14.04.2016року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 14681,14грн. пені, 3% річних та інфляційних втрат..

Представники відповідача повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду матеріалів справи повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням копій ухвали від 31.03.2016року на відповідну адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією . При цьому в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення ухвали відповідачу з відповідною відміткою про одержання ухвали.

В свою чергу, згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Від відповідача не надійшло жодних заяв, клопотань, зокрема, про неможливість взяти участь в судовому засіданні або надати суду докази з причин, що від них не залежать.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між охоронною фірмою ПП «ЛЕГІОН-ЗАХІД ІФ» (позивач, виконавець) та ТзОВ «КП «СТАНДАРТ-ІФ» (відповідач, замовник) укладено Договір № 04/05-14 на сторожову охорону об'єкту від 01.05.14 (надалі - Договір). Послуги щодо сторожової охорони об'єкта надавались позивачем належним чином та відповідно до умов Договору.

Згідно п.1.1. Договору, замовник передає, а виконавець приймає під сторожову охорону об'єкти та (або) його відокремлені приміщення (будівлі), які перебувають у власності чи користуванні замовника і не є спірними (далі - об'єкт). Тим самим замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки по стеженню за підтриманням громадського порядку, охороні приміщень, майна на території, а також проникнення сторонніх осіб на територію об'єкта замовника, розташованого за адресою: вул. Декабристів буд. 45 м. Івано- Франківськ, Івано-Франківської області на умовах і в порядку передбаченого даним Договором.

Відповідно до п. 1.4. Договору періодом сторожової охорони вважається час з моменту прийняття об'єкта під охорону одного поста цілодобово з 08-00 год. до 08-00 год. наступного дня. Пунктом 2.1. Договору погоджено, що ціна (тариф) одного цілодобового поста сторожової охорони яка складає вартість наданих послух виконавцем за один місяць становить суму 8000грн.

Згідно із п.п.2.2. 2.3. Договору, вартість послуг виконавця підлягає обов'язковій зміні (зростання, зменшення) прямо пропорційно зміні розміру мінімальної заробітної плати та індексу інфляції, встановлених законодавством України. Така зміна вартості послуг відбувається на підставі письмової додаткової угоди між виконавцем та замовником, скріпленої підписами та печатками Сторін, до якої долучається бухгалтерський розрахунок зміни вартості відповідно до формули, вказаної у цьому розрахунку. У випадку зміни тарифів на послуги виконавця письмова згода (додаткова угода, протокол узгодження ціни) замовника про оплату послуг за новими тарифами є достатньою для залишення Договору в силі. У випадку, якщо замовник у 15-ти денний термін з дня отримання повідомлення про зміну ціни не повідомив виконавця про прийняте рішення, тоді вважається, що замовник погоджується здійснювати оплату за послуги охорони за новими тарифами.

Тому, у зв'язку зі збільшенням індексу інфляції та індексації заробітної плати, за домовленістю сторін, 11.12.2014 року була укладена Додаткова угода №1 про договірну ціну (по Договору на сторожову охорону Об'єкту №04/05-14 від 01.05.2014р., за якою при наданні Виконавцем послуг сторожової охорони, ЗГІДНО ІЗ П. П. 2.1 - 2.2. розділу 2 Договору договірна ціна складає: з і січня 2015 року - 8800грн..

Відповідно до п. 2.4., п. 2.6. Договору оплата проводиться щомісячно, незалежно від фактичного часу охорони і вноситься шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в даному Договорі, на умовах попередньої (авансової) оплати, до 5-го числа поточного місяця. Датою розрахунку вважається дата відправки відповідного платежу банком Замовника.

Згідно із п.2.8 Договору, у разі порушення умов п. п. 2.1.-2.4. Договору замовник зобов'язується сплатити на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день протермінування платежу, починаючи з дня, коли зобов'язання мало бути виконано, і закінчуючи до дня повного погашення заборгованості за даним Договором. ОСОБА_2 також домовились про збільшення строку позовної давності по стягненню пені - до повного погашення заборгованості.

Послуги охорони позивачем надавались належним чином, згідно умов Договору, що підтверджується відповідними Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з травня 2014 року по травень 2015 року.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.2. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30 квітня 2015 року. Якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна із Сторін в письмовій формі не заявить про припинення відносин, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Відповідно до цього, Позивач надавав послуги сторожової охорони Об'єкта включно до 31 травня 2015 року, що підтверджується Актом № ОУ-0000010 здачі - приймання, який підписаний представниками позивача та відповідача.

Позивачем надавались до 31 травня 2015 року, і відповідач мав би оплатити послуги за травень 2015 року в сумі 8800грн. до 5 травня 2015 року згідно п. 2.4. Договору. Остання оплата відповідача на користь позивача була здійснена 14 липня 2015 року.

За прострочення строків оплати, встановлених Договором, станом на 13.07.2015 року (оскільки 14.07.2015 року Відповідач сплатив усі необхідні кошти за надання послуг сторожової охорони) позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі становить 3 450, 55 грн. 563,39грн. 3% річних та 10667,20грн. інфляційних втрат.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 2.8. Договору, у разі невиконання покупцем п. п.2.1.-2.4 . Договору, він зобов'язується сплатити позивачу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, враховуючи викладені правові норми та п. 2.8. Договору позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 3450,55грн.

Дана вимога позивача є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Крім того, за порушення грошового зобов'язання, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 563,39грн. - 3% річних та 10667,20 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Причому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та три проценти річних є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем та здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку 3 % річних, що становить 10667,20грн.

Згідно з арифметичним розрахунком, проведеним судом за допомогою ІПС Законодавство, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 10 667,20грн. Позивач вірно провів розрахунок.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем інфляційних втрат та встановлено, що позивачем невірно визначено періоди нарахування інфляційних втрат.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце протягом повного календарного місяця, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Така ж сама позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.09.2010 р. у справі № 11/14-10, від 24.11.2010р. у справі № 21/108-10.

Відповідно до проведеного судом розрахунку до стягнення з відповідача належить 9107,77грн. інфляційних втрат.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, вимогу позивача про стягнення з відповідача стягнення 14 681,14грн., а саме - 3450,55грн. пені, 563,39грн. 3% річних, 10667,20грн. інфляційних втрат слід задовольнити частково, а саме задовольнити стягнення 3450,55грн. пені, 563,39грн. 3% річних, 9107,77грн. інфляційних втрат. В частині стягнення 1559,43грн. інфляційних втрат відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, правило ст.49 Господарського процесуального кодексу України, щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною ставкою (п. 4.1.постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"№7 від 21.02.13р.).

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49,

ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства "Легіон-захід ІФ", вул. Чорновола,103/23, м.Івано-Франківськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" вул. Кондукторська, 11 "А", квартира 1, м. Івано-Франківськ про стягнення 14 681,14грн., а саме - 3450,55грн. пені, 563,39грн. 3% річних, 10667,20грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" вул. Кондукторська, 11 "А", квартира 1, м.Івано-Франківськ () на користь Приватного підприємства "Легіон-захід ІФ", вул. Чорновола,103/23, м.Івано-Франківськ ( ) - 3450,55грн. ( три тисячі чотириста п'ятдесят грн. 55коп.) пені, 563,39грн. ( п'ятсот шістдесят три грн. 39коп.) 3% річних, 9107,77грн. ( дев'ять тисяч сто сім грн. 77коп.) інфляційних втрат та 1231,52грн. ( одна тисяча двісті тридцять одна грн. 52коп.) судових витрат

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційне підприємство" "Стандарт-ІФ" вул. Кондукторська, 11 "А", квартира 1, м. Івано-Франківськ - 1559,43грн. інфляційних втрат- відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.16

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.