Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" квітня 2016 р. Справа № 906/285/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_4 від 16.09.03р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м.Харків)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м.Бердичів Житомирської області)

про стягнення 92597,79 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 92597,79грн., з яких 80965,00грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки товара з відстрочкою платежу № 1 від 09.09.2015р., 7577,63 грн. пені, 3021,84 грн. інфляційних нарахувань та 1033,32 грн. 3% річних.

Позивач у судове засідання не з'явився. На адресу господарського суду 15.04.16р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними документами. До даного клопотання також додані оригінали: договору поставки від 09.09.15р. № 1, акт прийому-передачі товару від 09.09.15р. та видаткова накладна № 9-09-01 від 09.09.15р.

Відповідач відзиву на позов не подала, в судовому засіданні наявність боргу перед позивачем визнала, але проти позову заперечила. При цьому зазначила, що вона не готова подати будь-які обґрунтування заперечень проти позову, у зв'язку з чим просила відкласти розгляд справи для узгодження спірних питань з позивачем.

Враховуючи, що товар відповідачем отриманий від позивача ще 09.09.15р., що відповідачем не подано будь-яких доказів можливого врегулювання спірних питань з позивачем в позасудовому порядку, а також у зв'язку з тим, що відповідач не був позбавлений можливості з моменту порушення провадження у справі врегулювати спір з позивачем на взаємоприйнятних умовах, господарський суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.15р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - позивач/постачальник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач/покупець) укладено договір поставки товару з відстрочкою платежу № 1 (а.с.9-10)

Згідно пп.1.1 договору, постачальник зобов'язався передати (поставити) у власність покупця у зумовлені строки товар, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом поставки є товар, найменування якого зазначається у видаткових накладних, специфікаціях або в інших аналогічних документах, підписаних постачальником та покупцем (пп.1.2. договору).

Відповідно до пп.2.1 договору, ціна та номенклатура товару, що поставляється, зазначається у видаткових накладних, специфікаціях які є невід'ємною частиною даного договору або в інших аналогічних документах з урахуванням положень цього договору.

Умовами пп.2.2 договору визначено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, що зазначається у рахунках, видаткових накладних з урахуванням ПДВ.

Згідно пп.2.3 договору, покупець сплачує поставлений товар протягом 30 робочих днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника НОМЕР_5.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 86065,00грн, що підтверджується видатковою накладною № 9-09-01 від 09.09.15р. та актом прийому-передачі товару від 09.09.15р. (а.с.11-12).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару виконала частково, на суму 5100,00 грн. (а.с.14).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 80965,00грн., що підтверджується матеріалами справи та визнано відповідачем в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.1 договору, у разі порушення зобов'язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.2 договору, при порушенні строків оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення .

Згідно розрахунків позивача розміри пені, 3% річних та інфляційних нарахувань становлять, відповідно, 7577,63 грн., 1033,32 грн. та 3021,84 грн. (а.с.4-5).

Розрахунки вірні, відповідають чинному законодавству та укладеному договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач наявність заборгованості перед позивачем визнала, доказів її сплати не подала.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 80965,00 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки товару з відстрочкою платежу № 1 від 09.09.15р., 7577,63 грн. пені, 1033,32 грн. 3% річних та 3021,84 грн. інфляційних нарахувань.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_2:

- на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_3 - 80965,00 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки товара з відстрочкою платежу № 1 від 09.09.15р., 7577,63 грн. пені, 3021,84 грн. інфляційних нарахувань, 1033,32 грн. 3% річних та 1388,97 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.04.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з повід. про вруч.) разом з оригіналами документів: договір поставки товара з відстрочкою платежу № 1 від

09.09.15р. видаткова накладна № 9-09-01 від 09.09.15р., акт прийому-передачі товару від 09.09.15р., всього 4 арк.