ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2016 р.Справа № 924/166/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Адоніс-Стар", м. Старокостянтинів, Хмельницької області

до Приватного підприємства "Агрофірма Махаринці" с. Махаринці, Старокостянтинівського району, Хмельницької області

про стягнення 83 966,45 грн.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.15р.

відповідача: ОСОБА_2 директор підприємства

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з приватного підприємства "Агрофірма Махаринці" 83 966,45 грн. заборгованості в т.ч. 34 173,88грн. курсової різниці, що становить 1 317,19дол США, 8 105,60грн. курсової різниці по процентам, що становить 312,42 дол. США, 23 288,33грн. процентів за користування товарним кредитом, що становить 897,62грн. та 18 428,64грн. пені, обґрунтовуючи позовні вимоги наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача в судове засідання з'явився та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання з'явився та проти позову заперечив, обґрунтовуючи тим, що підприємством сплачено вартість отриманого товару відповідно до умов договору купівлі-продажу №022/14 від 25.04.14р. Письмового відзиву не подав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

25.04.2014р. між ПП "ОСОБА_2 - Стар" (продавець) та ПП "Агрофірма Махаринці" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 022/14, за умовами п.1.1 якого Продавець зобовязався передати, а Покупець прийняти і сплатити вартість засобів захисту рослин, іменованих в подальшому товар, відповідно до умов даного договору. Конкретний асортимент, кількість, ціна товару наведені в Специфікаціях до даного договору. Специфікації є невідємною частиною даного договору (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору загальна сума договору складається із суми всіх Специфікацій, підписаних в рамках цього договору, які є його невідємною частиною.

Згідно п.4.1 договору товар надається на умовах товарного кредиту і оплата за товар здійснюється Покупцем наступним чином: 30% від вартості товару завдаток, сплата протягом 1-го дня з дня підписання специфікації; 70% - до 1 серпня 2014р.

Товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по Специфікації до договору.

Сторони домовились, що в Специфікаціях вказується вартість товару в гривнях і доларах США. Оплата товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях за курсом НБУ на день проведення оплати (п.4.4 договору).

Відповідно до п.6.1 договору у випадку порушення покупцем термінів оплати, він сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми заборгованості за кожен день прострочення оплати та штраф у розмірі 15% від суми боргу.

У разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом, згідно умов оплати, з дати виникнення простроченої заборгованості на суму заборгованості нараховуються проценти за користування товарним кредитом з розрахунку 0,1% за кожен день прострочення оплати (п.6.2).

Відповідно до п.9.1 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014р., а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобовязань за цим договором.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.02.15р. у справі №924/1849/14 за позовом Приватного підприємства "Адоніс-Стар", м. Старокостянтинів, Хмельницької області до Приватного підприємства "Агрофірма Махаринці" с. Махаринці, Старокостянтинівського району, Хмельницької області про стягнення 121 244,83 грн. позов задоволено частково та стягнуто з відповідача 83 690,38грн. боргу, 8 934,10грн. штрафу, 7781,10грн. пені, 16 142,47грн. відсотків за користування товарним кредитом, 2 330,97грн. судового збору. У позові про стягнення 1 003,75грн. пені та 3 693,03грн. інфляційних нарахувань відмовлено.

Позивачем у зв'язку із зміною курсу долару США, відповідно до п.4.4 договору нараховано та заявлено до стягнення 83 966,45 грн. в т.ч. 34 173,88грн. курсової різниці вартості отриманого товару, що становить 1 317,19дол. США, 8 105,60грн. курсової різниці по процентам за користування товарним кредитом, що становить 312,42 дол. США, 23 288,33грн. відсотків за користування товарним кредитом, що становить 897,62 дол.США та 18 428,64грн. пені.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази та доводи сторін, оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається таке:

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські відносини між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 25.04.2014р., який в частині розрахунків діє до повного виконання покупцем своїх зобовязань за цим договором. Згідно з умовами договору оплаті підлягає вартість товару, визначена за правилами ч.2 ст.533 ЦК України та пунктом 4.4 договору.

На виконання даного договору на підставі накладних №0038 від 25.04.2014р., №0045 від 28.04.14р., №0075 від 16.05.14р., №0092 від 23.05.14р., №0124 від 10.06.14р., №0129 від 13.06.14р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 70 150,96грн., що становить 6100,08 доларів США.

До договору наявні специфікації №1-№6, в яких визначено асортимент, кількість та ціна товару. Ціна товару визначена у гривні на загальну суму 70 150,96грн. з грошовим еквівалентом в іноземній валюті долар США в розмірі 6100,08.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.02.15р. у справі №924/1849/14, тому не потребують повторного доказування під час розгляду справи згідно з ст.35 ГПК України.

При цьому рішенням суду встановлено, що за умовами п.4.4 укладеного між сторонами договору в Специфікаціях вказується вартість товару в гривнях і доларах США, оплата товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях за курсом НБУ на день проведення оплати. Зазначена умова договору узгоджується з приписами ст.627 Цивільного кодексу України, згідно якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно, позивачем проведено перерахунок вартості поставленого, але не оплаченого товару, у гривневому еквіваленті станом на 02.02.15р. (згідно заяви про збільшення позовних вимог, яка судом прийнята) по курсу НБУ долара США 16,157817грн. та заявлено до стягнення 83 690,38грн. вартості поставленого товару, а також 16 142,47грн. відсотків за користування товарним кредитом. Зазначені обставини згідно ст.35 ГПК України також не потребують повторного доказування.

Після прийняття судового рішення позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 1317,19 дол. США курсової різниці за товар та 312,42грн. курсової різниці по процентам, які нараховані із врахуванням зміни курсу долара США на протязі періоду з 03.04.15р. по 03.07.15р.

Судом приймається до уваги, що звертаючись з позовом до суду по справі №924/1849/14 позивачем уже здійснено визначення вартості неоплаченого товару та відсотків за користування товарним кредитом відповідно до умов договору в гривні за курсом долара НБУ на день проведення оплати, тобто станом на 02.02.15р. (згідно заяви про збільшення позовних вимог, яка судом прийнята) по курсу НБУ долара США 16,157817грн.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у п.8.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (із змінами і доповненнями), згідно якого якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов'язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов'язання. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України у постанові від 11.11.15.

Судом враховується, що за позовом позивача по справі №924/1849/14 стягнута заборгованість за договором купівлі-продажу від 25.04.2014р. та заборгованість по процентам за користування товарним кредитом між сторонами, визначена по курсу долара США станом на 02.02.15р. (згідно заяви про збільшення позовних вимог, яка судом прийнята), тому подальше визначення позивачем заборгованості відповідача по курсу долара США станом на 02.02.16р. є необґрунтованим.

До того ж ні нормами чинного законодавства, ні умовами зазначеного договору, укладеного між сторонами, не передбачено стягнення саме такого платежу як „курсова різниця.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1317,19 дол. США курсової різниці за товар та 312,42 дол. США курсової різниці по процентам не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 18 428,64грн. пені за періоди з 13.02.15р. по 03.07.15р. та з 03.07.15р. по 10.02.16р., то остання не підлягає задоволенню судом з огляду на таке.

Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею) (ст.546 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.1 договору визначено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, він сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від своєчасно неоплаченої суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом враховується, що по справі №924/1849/14 позивачем нараховано та стягнуто пеню в межах шестимісячного строку, а тому нарахування пені за період поза межами даного строку (з 13.02.15р. по 10.02.16р ), суперечить ст.232 ГК України.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 897,62дол. США процентів за користування товарним кредитом, що становить 23288,33грн. за період з 02.02.15р. до 10.02.16р. із врахуванням часткових оплат боргу відповідачем . При цьому проценти нараховані згідно з вимогами п.6.2 договору за користування товарним кредитом з розрахунку 0,1% за кожен день прострочення оплати.

Судом приймається до уваги, що по справі №924/1849/14 позивачем нараховано та судом стягнуто проценти за користування товарним кредитом по 02.02.15 р. на підставі п.6.2 договору купівлі-продажу від 25.04.2014р. Судовим рішенням по справі №924/1849/14 встановлено, що нараховані позивачем відсотки є процентами за користування в розумінні ст. 536 ЦК України, згідно якої за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ст.35 ГПК України дані обставини не підлягають повторному доказуванню.

Згідно з ч.1 ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20.01.11 у справі №10/25, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Статтею 694 Цивільного кодексу України встановлено особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу.

Згідно з ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Умовами п.4.1 укладеного між сторонами договору визначено, що товар надається на умовах товарного кредиту і оплата за товар здійснюється Покупцем наступним чином: 30% від вартості товару завдаток, сплата протягом 1-го дня з дня підписання специфікації; 70% - до 1 серпня 2014р. При цьому, відповідно до п.6.1 договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за товарним кредитом, згідно умов оплати, з дати виникнення простроченої заборгованості на суму заборгованості нараховуються проценти за користування товарним кредитом з розрахунку 0,1% за кожен день прострочення оплати.

Зважаючи на наведені вище правові приписи, пункти договору щодо визначення поставки товару на умовах товарного кредиту, умови договору щодо строків сплати коштів в рахунок оплати поставленого товару, позивач до моменту виконання відповідачем грошового зобов'язання набув права нараховувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Однак, суд вважає, що позивачем невірно визначено період часу, за який проценти можуть нараховуватись, та суму боргу, на яку такі проценти нараховуються.

При цьому судом враховується, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.02.15р. у справі №924/1849/14 встановлено суму боргу, яка підлягає стягненню з відповідача, визначену з урахуванням курсу долара США станом на 02.02.15р. Тому правомірно нарахованими судом визнаються проценти за користування товарним кредитом, нараховані на заборгованість у розмірі 83 690,38грн. за період з 03.02.15р. по 10.02.16р. (оскільки рішенням суду від 13.02.15р. у справі №924/1849/14 проценти стягнуті за період з 01.08.14р. по 02.02.15р.) у розмірі 3 392,87грн. У стягненні 19 895,46грн. відсотків за користування товарним кредитом належить відмовити.

У зв'язку із частковим задоволенням позову згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати (сплата судового збору) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства "Адоніс-Стар", м. Старокостянтинів, Хмельницької області до Приватного підприємства "Агрофірма Махаринці" с. Махаринці, Старокостянтинівського району, Хмельницької області про стягнення 83 966,45 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма Махаринці" с. Махаринці, Старокостянтинівського району, Хмельницької області () на користь Приватного підприємства "Адоніс-Стар" м. Старокостянтинів Хмельницької області (АДРЕСА_1, ) 3 392,87грн. (три тисячі триста дев'яносто дві гривні 87коп.) відсотків за користування товарним кредитом, 55,61грн. (п'ятдесят п'ять гривень 61 коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові про стягнення 34 173,88грн. курсової різниці за товар, 8 105,60грн. курсової різниці по відсотках за користування товарним кредитом та 18 428,64грн. пені відмовити.

Повний текст рішення складено 22.04.16р.

Суддя М.Є. Муха

віддруковано 1 примірник до матеріалів справи