ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 квітня 2016 року Справа № 5015/3350/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора Львівської області
на рішення та постанову Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2015
у справі№ 5015/3350/12 Господарського суду Львівської області
за позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Національної академії наук України
до1. Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)"; 2. Фізико-механічного інституту ім. Г.В. Карпенка НАН Украни; 3. Фонду державного майна України; 4. Фірми "Машінен-унд Боргерете-Фабрік ВІРТ ГмбХ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області
провизнання недійсним підпункту 1 пункту 6.1 параграфу 6 засновницького договору Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГМБХ (ІСМ)"

ВСТАНОВИВ:

Подана Заступником прокурора Львівської області до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі № 5015/3350/12 Господарського суду Львівської області не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві від 07.02.2012 № 06-08/512-1512 (з урахуванням змін, внесених наказом Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13) встановлено наступні реквізити для зарахування судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України:

- отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва;

- банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- рахунок отримувача: 0007;

- код за ;

- код банку отримувача: 820019;

- код класифікації доходів бюджету: 22030104.

Як доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України, скаржником до касаційної скарги додано платіжне доручення № 126 від 01.03.2016, яким сплачено судовий збір у розмірі 102,00 грн.

Однак, як встановлено колегією суддів, платіжні реквізити, вказані у зазначеному платіжному дорученні, не відповідають платіжним реквізитам Вищого господарського суду України для перерахування судового збору, а згідно із довідкою Вищого господарського суду України № 09.03-02/24/16 від 13.01.2016 кошти судового збору у сумі 102,00 грн. за вищевказаним платіжним дорученням до спеціального фонду Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22020104 "судовий збір (Вищий господарський суду України , 070)" не зараховано.

Відтак, подане платіжне доручення не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на рішення Господарського суду Львівської області від 17.02.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі № 5015/3350/12 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир