УХВАЛА

25.04.2016Справа № 910/14713/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім"

про заміну сторони правонаступником

у справі №910/14713/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 1286052,73 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від стягувача (заявника): не з'явилися;

від боржника: Качан А.А. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" 826931 грн. 47 коп. основної заборгованості, 171404 грн. 92 коп. пені, 10446 грн. 66 коп. 3% річних, 274641 грн. 24 коп. інфляційних втрат та 25668 грн. 48 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 у справі №910/14713/15 залишено без змін.

17.02.2016 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

11.03.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" надійшла заява про заміну сторони правонаступником, відповідно до якої стягувач просить здійснити процесуальне правонаступництво у справі №910/14713/15, сторону - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" замінити її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтик Груп».

Заява про заміну сторони правонаступником обґрунтована тим, що 08.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтик Груп» було укладено Договір про відступлення права вимоги №03/16, відповідно до якого до ТОВ «Балтик Груп» перейшло право вимоги до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 розгляд заяви призначено на 28.03.2016; зобов'язано заявника надати суду: постанову про відкриття виконавчого провадження та оригінали всіх документів, доданих до заяви на огляд суду.

28.03.2016 стягувач (заявник) надав до матеріалів справи копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50554091 від 25.03.2016.

28.03.2016 боржник подав документи до матеріалів справи, а також заяву, в якій просив відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

В судовому засіданні 28.03.2016 відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.04.2016; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" надати належним чином завірену копію Договору №03/16 про відступлення права вимоги від 08.02.2016 у повному обсязі та оригінал вказаного договору на огляд суду.

11.04.2016 боржник через відділ діловодства суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Стягувач (заявник) 11.04.2016 через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 за клопотанням стягувача відкладено розгляд справи до 25.04.2016; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" надати належним чином завірену копію Договору №03/16 про відступлення права вимоги від 08.02.2016 у повному обсязі та оригінал вказаного договору на огляд суду.

Представник боржника в судовому засіданні 25.04.2016 проти задоволення заяви про заміну сторони правонаступником заперечив у повному обсязі.

Стягувач в засідання господарського суду свого представника не направив повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Вимоги ухвали суду від 11.04.2016 залишені стягувачем без виконання.

За результатом розгляду в судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" про заміну сторони правонаступником, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 5 статті 8 "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як роз'яснено в п. 6-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» ГПК не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду.

Відповідний розгляд здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб'єктного складу учасників процесу, передбачених згаданою нормою Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника).

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім", 08.02.2016 між ним як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтік Груп» (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №03/16, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор набуває (приймає права вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором (виконавцем) за Договором про надання послуг №278 (основний договір) укладеним 09.09.2014 між первісним кредитором та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (боржник) (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. договору внаслідок відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати виконання взятих на себе боржником зобов'язань, передбачених основним договором, на свою користь. За цим договором новий кредитор одержує замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів за основним договором, в розмірі основної суми боргу, нарахованих штрафних санкцій, всіх витрат пов'язаних за неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за основним договором, в тому числі до нового кредитора переходить право вимоги до боржника за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 у справі №910/14713/15 на суму 1309092,77 грн.

Згідно з Актом приймання-передачі до Договору №3/16 про відступлення пава вимоги первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали документів які підтверджують право вимоги первісного кредитора до боржника.

З огляду на укладення вказаного договору заявник (стягувач) просить здійснити процесуальне правонаступництво у справі №910/14713/15, замінити сторону - Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтик Груп».

Заперечуючи проти задоволення заяви про заміну стягувача, боржник зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" долучено до матеріалів справи лише перший і останній аркуші копії Договору №3/16 про відступлення пава вимоги від 08.02.2016, а оригінал вказаного правочину взагалі не надано, що викликає сумніви щодо його укладення.

Крім того, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" наголошує на тому, рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 у справі №910/14713/15 було виконане ним в добровільному порядку ще 04.03.2016.

В пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до принципу змагальності сторони, якщо вони бажають досягти бажаного для себе або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом процесуальні дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Принцип змагальності означає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, а також звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Крім того, даний принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Докази подаються сторонами за правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

В силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 36 ГПК України встановлено: письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала (п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У зв'язку з тим, що стягувачем надано до матеріалів справи лише перша та остання сторінки копії Договору про відступлення права вимоги №03/16 від 08.02.2016, господарський суд тричі витребував від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" оригінал вказаного договору для огляду в судовому засіданні. При цьому суд попереджав заявника про можливість розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Однак, ані оригінал Договору про відступлення права вимоги №03/16 від 08.02.2016, ані належним чином завірена його копія Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" надана не була.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Втім, судовий процес, у першу чергу, спрямований на вирішення спору шляхом винесення відповідного судового рішення і лише у випадку неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані, - залишити позов без розгляду або відмовити у задоволенні позову за недоведеністю вимог.

За таких обставин, суд розглядає заяву стягувача по суті, за наявними в ній матеріалами.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Так, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Оскільки матеріали справи не містять належним чином завіреної копії Договору про відступлення права вимоги №03/16 від 08.02.2016, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" не доведено факту укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтик Груп» правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні.

Разом з тим, судом встановлено, що Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" сплачено на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" 826931 грн. 47 коп. основної заборгованості, 171404 грн. 92 коп. пені, 10446 грн. 66 коп. 3% річних, 274641 грн. 24 коп. інфляційних втрат та 25668 грн. 48 коп. судового збору, про що свідчать платіжні доручення №№2833, 2834, 2835, 2836, 2837 від 04.03.2016.

Отже, боржником виконано рішення суду в добровільному порядку ще до звернення стягувачем до суду з даною заявою та винесення державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50554091 від 25.03.2016.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" про заміну сторони правонаступником.

Керуючись ст. 43, 25, 33, 34, 43, 44, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатенергохім" про заміну сторони правонаступником - відмовити.

Суддя О.А. Грєхова