ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.04.16 Справа № 904/1203/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс", с. Єлизаветівка Дніпропетровської області

до Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпропетровськ

про розірвання договору купівлі-продажу

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №39 від 08 квітня 2016 року, представник ОСОБА_2, довіреність №46 від 25 квітня 2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.04.2016 №44, просить розірвати договір купівлі-продажу від 20.12.2013 на придбання квартири № 2 в житловому будинку № 47а-3-11 по вулиці Котовського в селищі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2567 та укладений з Управлінням капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів купівлі-продажу квартир в частині повної та своєчасної оплати вартості придбаного нерухомого майна.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. В клопотанні про розгляд справи за відсутності його представника відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.28).

07 квітня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс" та Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації надали до господарського суду заяву про затвердження мирової угоди, якою просять затвердити мирову угоду у справі №904/1203/16 та припинити провадження у справі.

11 квітня 2016 року від Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації до господарського суду надійшло клопотання, яким просить затвердити мирову угоду без присутності повноважних представників у зв'язку з відрядженням представника.

Розгляд справи був відкладений з 17.03.2016 на 11.04.2016, з 11.04.2016 на 25.04.2016.

У судовому засіданні 25 квітня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс", як продавцем, та Управлінням капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу квартири (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати нерухоме майно у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти це майно і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Зазначений Договір було посвідчено ОСОБА_3 - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №2567.

Згідно з пунктом 1.2 Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс" продало, а Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації купило нерухоме майно квартиру №2 в житловому будинку №47а-3-11 по вулиці Котовського в селищі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області (далі нерухоме майно).

Опис обєкта нерухомого майна: квартира №2, розташована на І поверсі І-поверхового будинку та складається з: 1-ї кімнати житловою площею 23,0 кв.м., загальна площа 52,5 кв.м., у тому числі: 2/2 кімната 23,0 кв.м., 2/4 кухня -12,9 кв.м., 2/3 вбиральня 8,6 кв.м., 2/1 коридор 8,0 кв.м.

Загальна площа квартири:52,5 кв.м., житлова площа квартири 23,0кв.м. (пункт 1.3 Договору).

У пункті 2.1 Договору сторони узгодили, що ціна цього договору становить 255 315,37грн., у тому числі ПДВ 42 552,56грн.

На виконання умов Договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято квартиру за адресою: с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Котовського, буд. №47а-3-11, що підтверджується Актом прийому-передачі квартири згідно з договором купівлі-продажу від 20 грудня 2013 року (а.с. 44).

Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата за договором здійснюється покупцем протягом 15-ти банківських днів з моменту реєстрації фінансових зобовязань в органах Державної казначейської служби та підписання акту приймання-передачі придбаної квартири шляхом безготівкового 100% перерахування грошових коштів у розмірі, що визначений у пункті 2.1 цього договору, на розрахунковий рахунок 1001 в ПАТ "Банк Кіпру", , МФО 320940; факт розрахунку за продану квартиру підтверджується відповідною заявою продавця, справжність підпису якого повинна бути засвідчена нотаріально.

Отже, відповідач повинен був здійснити оплату за придбану за Договором квартиру до 15.01.2014.

На момент розгляду справи доказів оплати за Договором сторонами не надано.

Позивач посилається на обставини невиконання умов договору купівлі-продажу щодо оплати в установлений строк вартості придбаного нерухомого майна, що і є причиною спору.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (пункт 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

За змістом пункту 5.2 Договору покупець зобовязаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцям договірну ціну нерухомого майна.

Як вбачається, відповідачем не було сплачено позивачу вартість нерухомого майна за Договором.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду; якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Водночас норми статті 188 Господарського кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Порушення умов договору в частині своєчасної оплати вартості придбаного майна є істотним порушенням відповідачем, як покупцем, умов Договору та достатньою правовою підставою для розірвання Договору в судовому порядку.

Таким чином, вимога позивача щодо розірвання Договору є обґрунтованою.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс" та Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про затвердження мирової угоди в редакції від 07.04.2016 суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 78 Господарського процесуального кодексу України умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Пунктом 3.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" серед іншого передбачено, що мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обовязки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обовязків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Мирова угода з боку позивача підписана директором ОСОБА_4, а з боку відповідача мирова угода підписана начальником управління ОСОБА_5

Разом з тим, за змістом мирової угоди в редакції від 07 квітня 2016 року сторони домовились:

- про визнання за позивачем права власності, у тому числі, на: квартиру №2, розташовану на І поверсі І-поверхового будинку та складається з: 1-ї кімнати житловою площею 23,0 кв.м., загальна площа 52,5 кв.м., у тому числі: 2/2 кімната 23,0 кв.м., 2/4 кухня -12,9 кв.м., 2/3 вбиральня 8,6 кв.м., 2/1 коридор 8,0 кв.м. Загальна площа квартири:52,5 кв.м., житлова площа квартири 23,0кв.м та повернення її за актом приймання-передачі;

- що затверджена мирова угода є підставою для списання відповідачем заборгованості за вказані вище квартири та відображення цього у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності відповідача відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

- що позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача, не вимагатиме у подальшому виконання зобовязання, а також не використовуватиме своє право на відшкодування збитків, завданих простроченням оплати відповідачем, яке встановлено ч.3 ст. 612 ЦК України. Ніяких фінансових претензій до відповідача позивач у подальшому стосовно предмета спору не висуватиме;

- що позивач зобовязується зареєструвати за собою право власності на вище вказані квартири відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відповідач зобовязується не чинити позивачеві у цьому перешкод.

Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є розірвання договору купівлі-продажу від 20.12.2013 на придбання квартири № 2 в житловому будинку № 47а-3-11 по вулиці Котовського в селищі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2567 та укладений з Управлінням капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а мирова угода стосується визнання за відповідачем права власності на придбану за договором купівлі-продажу квартиру, позивач за змістом мирової угоди відмовляється від позовних вимог до відповідача, мирова угода не приводить до остаточного вирішення даного спору, не стосується предмету спору та не підлягає затвердженню судом.

Мирова угода, яка затверджена судом, вважається зобовязанням у цивільно-правовому розумінні, оскільки її укладення, затвердження і виконання регламентовано положеннями процесуального законодавства.

Таким чином, умови мирової угоди породжують для сторін господарські зобов'язання, які відповідно до статей 509, 526 Цивільного кодексу України є правовідношеннями, що у свою чергу породжують для сторін обов'язкові для виконання права і обов'язки.

За частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа може здійснювати лише у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 14 цього Кодексу передбачено, що цивільні обов'язки повинні виконуватися також у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Викладене потребує суворого дотримання чинного законодавства при узгодженні сторонами умов мирової угоди.

Однак, сторони домовились не про розірвання спірного договору шляхом укладення додаткової угоди до договору купівлі-продажу, а стосовно визнання за позивачем права власності на нерухоме майно (квартиру) зазначивши, при цьому, що позивач відмовляється від своїх позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу. За наявності чинного договору купівлі-продажу (договору, який не визнано в установленому порядку недійсним, не розірвано), перехід права власності за мировою угодою не відбувається.

Таким чином, подана сторонами заява про затвердження мирової угоди та сама мирова угода суперечать чинному законодавству, не може бути затверджена господарським судом, а тому спір має бути вирішений по суті.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Договір купівлі продажу квартири від 20 грудня 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс (51831, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Котовського, 47-а-1-1; ідентифікаційний код 34512594) та Управлінням капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56; ідентифікаційний код 04011650) та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2567.

Стягнути з Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56; ідентифікаційний код 04011650) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомаркет Плюс (51831, с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Котовського, 47-а-1-1; ідентифікаційний код 34512594) 1 378 грн. 00 коп. витрат, повязаних зі сплатою судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні заяви про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 27.04.2016