РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/1146/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНТАЛІТ»

про стягнення 3 048 830,90 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Гаркавенко С.В. (дов. №91/2015/11/11-3 від 11.11.2015);

від відповідача - Приймак О.Ю. (керівник);

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танталіт» про стягнення боргу за спожиту активну електричну енергію у сумі 3 048 041,91 грн. та за спожиту реактивну електричну енергію у сумі 788,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати вартості спожитої електричної енергії згідно умов договору на постачання електричної енергії №11010 від 30.03.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.01.2016 порушено провадження по справі №910/1146/16, розгляд справи призначено на 23.02.2016.

23.02.2016 позивачем через загальний відділ суду було подано клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Генеральної прокуратури України, Громадської організації «НПУ «Межигір'я» та Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця». Крім того, позивачем було подано клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2016 у зв'язку із заявленим представником відповідача клопотанням про відкладення розгляду справи, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 15.03.2016.

Суд задовольнив клопотання позивача про фіксування судового процесу.

14.03.2016 представником відповідача через загальний відділ суду було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Письмовим відзивом на позовну заяву від 12.03.2016 відповідач заперечив проти задоволення позову та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що з 23.02.2014 він не має можливості доступу та експлуатації об'єкту - Центру відпочинку та здоров'я, за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. І Франка, 19, у зв'язку із чим 31.03.2014 між структурним відокремленим підрозділом «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Танталіт» було підписано дві угоди про розірвання договору №389/28-13 від 20.06.2013 «На оперативне обслуговування» та договору №424/58-13 від 01.07.2013 «На оперативно-технічне обслуговування», згідно яких здійснювалося обслуговування електроустановок споживача за вказаною вище адресою. Крім того, відповідач вказав, що його неодноразові звернення до позивача щодо припинення електропостачання на вказаний об'єкт та розірвання договору №11010 від 20.03.2012 були проігноровані останнім, хоча відповідно до умов вказаного договору позивач повинен був з 28.02.2014 здійснити відключення електропостачання за відсутності оплати рахунків та підписання актів відповідачем. При цьому відповідач зазначив, що позивачем порушено порядок складання та погодження актів, а відтак заявлений ним обсяг позовних вимог та сума стягнення є необґрунтованою.

Крім того, 15.03.2016 представником відповідача подане клопотання на підставі ст. 30 Господарського процесуального кодексу України про виклик для надання пояснень Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Київенерго» ОСОБА_3 та клопотання на підставі ст. 38 Господарського процесуального кодексу України про витребування и у Публічного акціонерного товариства «Київенерго» оригінали для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи наступних документів:

- відповіді на листи ТОВ «ТАНТАЛІТ», датовані з 01.01.2014 по 01.09.2015, від ПАТ «Київенерго» щодо електропостачання та розірвання Договору №11010 від 20.03.2012;

- підписані акти прийому-передачі сторонами ПАТ «Київенерго» та ТОВ «ТАНТАЛІТ» за серпень-грудень 2015 року;

- оригінал укладеного позивачем та відповідачем Договору постачання електричної енергії №11010 від 20.03.2012 з усіма додатками;

- оригінал листа Генеральної прокуратури України №17/2/2-32793-14 від 13.11.2015;

- оригінал листа ПАТ «Київенерго» до Генеральної прокуратури України №34 КД/521/5656 від 15.12.2015 та відповідь Генеральної прокуратури України на нього;

- оригінал листа ПАТ «Київенерго» до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П. від 03.03.2015 р. №42АУ/34КД/1694 та відповідь на нього;

- оригінал листа ПАТ «Київенерго» до ДП «Енергоринок» №42АУ/141ОРЕ/5394 та відповідь на нього.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі.

21.03.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано письмові пояснення стосовно доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши в судовому засіданні 21.03.2016 клопотання відповідача про залучення до участі в справі №910/1146/16 Генеральної прокуратури України, Громадської організації «НПУ «Межигір'я» та Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Судом також відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання для дачі пояснень Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Київенерго» ОСОБА_3

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.03.2016 продовжено строк вирішення спору на 15 днів, оголошено перерву у судовому засіданні до 29.03.2016.

23.03.2016 від представника позивача через загальний відділ діловодства суду надійшли пояснення у справі, у яких останній послався на те, що 13.08.2012 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, де сторони дійшли згоди про те, що договір укладається до 31.12.2012 і вважається продовженим на кожен рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

29.03.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

04.04.2016 представником позивача через загальний відділ діловодства суду подано пояснення по справі, у яких останній зазначив, що у лютому 2014 року на адресу позивача не надходило жодних листів від відповідача, а у січні 2015 року ним було отримано лист відповідача №001/15 від 05.01.2015, на який було надано відповідь від 04.02.2015.

11.04.2016 представником відповідача через загальний відділ суду подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 11.04.2016 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

30.03.2012 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Танталіт» (далі - відповідач, споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 11010 (далі - договір).

Відповідно до умов вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.3.3 договору споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. 1.1 додатку № 2 «Порядок розрахунків» до зазначеного договору, розрахунковий період встановлено споживачу з 15 числа попереднього місяця до 15 числа розрахункового місяця.

Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати (п. 2. додатку № 2).

Попередня оплата здійснюється до 20 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю в розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії, згідно з додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам» (п. 2.1 додатку № 2 до договору).

Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 - ти операційних днів з дня їх отримання (п. 2.2. додатку № 2 до договору).

За умовами п. 4.2 додатку № 2 до договору у разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показань розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються показання розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 4.3 додатку № 2 до договору обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуваннями вимог пунктів 4.1.1- 4.1.7 цього додатка та підтверджуються актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у додатку до цього договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

За умовами додаткової угоди від 13.08.2012 до договору від 30.03.2012 №11010 про постачання електричної енергії сторони дійшли згоди про те, що договір укладається до 31.12.2012. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилається на те, що відповідачем систематично порушуються договірні зобов'язання, внаслідок чого у останнього за період з 01.08.2015 по 01.01.2016 виникла заборгованість за використану електричну енергію в розмірі 3 048 830,90 грн., з яких: 3 048 041,91 грн. борг за спожиту активну електричну енергію та 788,99 грн. - борг за спожиту реактивну електричну енергію, що підтверджується рахунками та рахунками-розшифровками за спірний період, актами приймання-передачі товарної продукції та актами надання послуги з компенсації перетікання реактивної енергії за спірний період, а також довідкою про надходження коштів за спожиту електричну енергію.

Згідно поданого позову позивач просить суд стягнути з відповідача 3 048 830,90 грн., з яких: 3 048 041,91 грн. борг за спожиту активну електричну енергію та 788,99 грн. - борг за спожиту реактивну електричну енергію та 45732,46 грн. - судового збору.

До матеріалів справи відповідачем надано повідомлення від 15.05.2014 та від 23.06.2014 №27/28 про припинення укладеного сторонами у справі договору, надіслані на адресу позивача та підписані від імені відповідача начальником департаменту економіки та фінансів ОСОБА_6.

Волю щодо припинення договору від 30.03.2012 №11010 відповідач також виклав у листі від 07.08.2015 №024/15 (лист підписаний директором ТОВ «Танталіт» Приймаком О.Ю.).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін (п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (у редакції Постанови НКРЕ № 910 від 17.10.2005) (далі за текстом - ПКЕЕ).

Ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачають відповідальність споживача за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії та оригінали яких знаходяться у матеріалах справи.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач в обґрунтування своїх вимог та на виконання вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України надав суду належним чином завірену копію договору на постачання електричної енергії №11010 від 30.03.2012, копії рахунків та рахунків-розшифровок за спірний період, актів приймання-передачі товарної продукції та актів надання послуги з компенсації перетікання реактивної енергії за спірний період, що є первинними документами, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставляв споживачу електричну енергію та надавав послуги з компенсації перетікання реактивної енергії згідно умов договору, а відповідач всупереч умовам договору не сплатив вартість спожитої електричної енергії, у зв'язку з чим у нього виник борг за активну електроенергію у розмірі 3 048 041,91 грн. та за реактивну електроенергію у розмірі 788,99 грн., спожиту за період з 01.08.2015 по 01.01.2016.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за активну електроенергію у розмірі 3 048 041,91 грн. та за реактивну електроенергію у розмірі 788,99 грн., спожиту за період з 01.08.2015 по 01.01.2016, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про припинення укладеного між сторонами у справі договору від 30.03.2012 №11010 про постачання електричної енергії, оскільки надіслані на адресу позивача повідомлення від 15.05.2014 та від 23.06.2014 №27/28 підписані не керівником відповідача, а начальником департаменту економіки та фінансів ОСОБА_6, що не має відповідного обсягу повноважень.

У належній формі волю щодо припинення договору від 30.03.2012 №11010 відповідач виклав у листі від 07.08.2015 №024/15 (лист підписаний директором ТОВ «Танталіт» Приймаком О.Ю.), тому відповідно до умов п. 9.4 договору він є припиненим з 01.01.2016.

Судом також не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача щодо того, що останній з 23.02.2014 не має можливості доступу та експлуатації об'єкту - Центру відпочинку та здоров'я, за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. І Франка, 19, оскільки досудове розслідування у кримінальній справі за вказаним фактом на даний час не завершено, до суду в порядку цивільного або господарського судочинства із вимогою про усунення перешкод у користуванні майном відповідач не звертався. За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про відсутність у відповідача обов'язку з виконання зобов'язань за укладеним з позивачем договором.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНТАЛІТ» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код 35371154) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, код 00131305) борг за активну електроенергію у розмірі 3 048 041 (три мільйона сорок вісім тисяч сорок одну) грн. 91 коп., борг за реактивну електроенергію у розмірі 788 (сімсот вісімдесят вісім) грн. 99 коп. та судовий збір в сумі 45732 (сорок п'ять тисяч сімсот тридцять дві) грн. 46 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 11.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 18.04.2016.

Суддя В.О. Демидов