ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"18" квітня 2016 р. Справа № 911/378/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» (07442, Київська обл., Броварський район, селище міського типу ОСОБА_1, вулиця Радгоспна, будинок 38)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр-М» (08342, Київська обл., Бориспільський район, село Мартусівка, вул. Мойсеєва, будинок 60)

про стягнення 689143,61 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 04.01.2016);

від відповідача не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маядо» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр-М», в якому з урахуванням додаткових пояснень (арк. с. 86-89) просить стягнути 689143,61грн, з яких: заборгованість по оплаті за поставлений по договору №185 від 20.01.2015 товар у сумі 392893,65грн та нараховані за прострочення оплати за період з 24.06.2015 по 14.12.2015 інфляційні у сумі 73179,67грн, пеня у сумі 155441,55грн, 10% річних у сумі 28643,13грн і відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 38985,62грн.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, у судові засідання не зявився, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив :

20.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маядо» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кедр-М» (покупець) укладений договір поставки №185 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1, якого предметом цього Договору є встановлення і врегулювання відносин між постачальником і покупцем, які полягають у виконанні постачальником обовязку щодо передачі (поставки) в порядку і на умовах, встановлених цим Договором, у власність покупця замовленої ним продукції, а також у зустрічному виконанні покупцем своїх обовязків щодо прийняття цієї продукції та оплати за неї постачальникові відповідно до умов цього Договору.

Згідно пункту 2.3 Договору, ініціювання поставки кожної партії товару відбувається за попереднім замовленням покупця здійсненим в телефонному режимі або шляхом оформлення ним письмової заявки, направленої на електронну адресу постачальника.

Пунктом 2.9 Договору сторони встановили, що товар передається постачальником уповноваженому покупцем представнику, інформація про якого була передана покупцем під час надання замовлення на умовах пункту 2.3 цього Договору. Товар вважається переданим постачальником покупцю та прийнятим покупцем від постачальника з моменту підписання сторонами видаткових накладних.

У пунктах 2.8, 2.8.1 та 2.8.2 вказано, що товар може бути поставлено (передано) покупцю на умовах передоплати товару (повністю або частково) та/або товарного кредиту строком на 3 календарних дні. Порядок проведення платежів на вказаних умовах визначений у пунктах 3.3.1 та 3.3.2 цього Договору.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.3.1 та 3.3.2 Договору покупець має здійснити платіж у розмірі, зазначеному постачальником у рахунку-фактурі, що надавався (направлявся) покупцеві відповідно до умов цього договору, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, вказаний в цьому Договорі або в письмовому повідомленні постачальника покупцю про нові реквізити рахунку. Для проведення платежу на умовах товарного кредиту покупець зобовязаний здійснити оплату за фактично поставлений йому товар протягом 3 календарних днів з дати фактичного отримання отримання у постачальника товару покупцем (його представником) відповідно до умов пункту 2.9 цього Договору.

В період з 23.02.2015 по 16.04.2015 на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1728649,52 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями видаткових накладних, які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампами відповідача.

Відповідач здійснив лише часткову оплату товару, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 392893,65 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором поставки в частині оплати товару належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не поязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що заборгованість за договором №185 від 20.01.2015 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 392893,65 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача нараховані за прострочення оплати за період з 24.06.2015 по 14.12.2015 інфляційні у сумі 73179,67 грн., пеню у сумі 155441,55 грн., 10% річних у сумі 28643,13грн. і відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 38985,62грн.

Пунктами 3.7, 3.7.1 Договору визначено, що у разі прострочення покупцем платежу згідно умов встановлених пунктом 3.3 цього Договору постачальник має право відповідно до ч.3 ст. 198 ГК України, та статей 536, 694 та 1214 ЦК України на суму несвоєчасно сплаченого покупцем платежу нараховувати проценти за користування чужими грошовими коштами в звязку із безпідставним їх збереженням покупцем у розмірі 20% річних за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 7.2. Договору за прострочення виконання покупцем будь-яких грошових зобовязань, передбачених цим Договором (пунктами 3.3 та 3.6), покупець сплачує постачальнику за кожен день прострочення платежу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої протягом існування прострочення платежу, від простроченої суми. Сплата покупцем пені не звільняє його від виконання своїх зобовязань перед постачальником.

В пункті 7.3 Договору вказано, що покупець відповідно до ч.3 ст. 198 ГК України несе відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, передбаченого п. 3.3 Договору, у вигляді процентів, що нараховуються на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України та ст. 625 ЦК України на суму боргу у розмірі 10% річних.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частинами 1, 5 статті 694 Цивільного Кодексу України встановлено, що Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, інфляційних втрат, відсотків за користування грошовими коштами та 10 % річних, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих за прострочення оплати за період з 24.06.2015 по 14.12.2015 інфляційних у сумі 73179,67 грн., пені у сумі 155441,55 грн., 10% річних у сумі 28643,13грн. і відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 38985,62грн., підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 689143,61грн, з яких: заборгованість по оплаті за поставлений по договору №185 від 20.01.2015 товар у сумі 392893,65грн та нараховані за прострочення оплати за період з 24.06.2015 по 14.12.2015 інфляційні у сумі 73179,67грн, пеня у сумі 155441,55грн, 10% річних у сумі 28643,13грн і відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 38985,62грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кедр-М» ( 08342, Київська обл., Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 60, ідентифікаційний номер 39190863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» (07442, Київська обл., Броварський район, селище міського типу ОСОБА_1, вулиця Радгоспна, будинок 38, ідентифікаційний номер 35843786) 689143 (шістсот вісімдесят девять тисяч сто сорок три) грн. 61 коп., з яких: заборгованість по оплаті за поставлений по договору №185 від 20.01.2015 товар у сумі 392893 (триста девяносто дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 65 коп., нараховані за прострочення оплати за період з 24.06.2015 по 14.12.2015 інфляційні у сумі 73179 (сімдесят три тисячі сто сімдесят девять) грн. 67 коп., пеня у сумі 155441 (сто пятдесят пять тисяч чотириста сорок одна) грн. 55 коп., 10% річних у сумі 28643 (двадцять вісім тисяч шістсот сорок три) грн. 13 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 38985 (тридцять вісім тисяч девятсот вісімдесят пять) грн. 62грн. та 10337(десять тисяч триста тридцять сім) грн. 15 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано 22.04.2016