ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016р. Справа№ 6/210(2010)

За позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача-1: Будинкоуправління № 3 Львівської КЕЧ району, м. Львів

до відповідача-2: Будинкоуправління №4 ОСОБА_1 відділу міста Львова, м. Львів

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 відділ м.Львова Міністерства оборони України, м.Львів

про: стягнення 43 854грн. 80коп.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 43 від 17.09.2015 року.

Від відповідача-1: не зявився;

Від відповідача-2: ОСОБА_3 представник за довіреністю від 28.03.2016р. № 1225;

Від третьої особи: ОСОБА_4 представник за довіреністю №90 від 06.01.2016р.

На розгляд господарського суду Львівської області Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» подано позов до Будинкоуправління № 3 Львівської КЕЧ району про стягнення 27 087,50 грн. основного боргу, 2 842,38 грн. 3% річних, 12 418,87 грн. інфляційних втрат та 1 506,05 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.11.2010р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09.12.2010р. (суддя Гоменюк З.П.), про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

З підстав викладених в ухвалі суду від 09.12.2010р. розгляд справи відкладено на 17.01.2011р.

Ухвалою суду від 17.01.2011р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення господарського суду Львівської області у справі № 10/313А за позовом Житлового кооперативу № 140 м. Львів до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи Департамент житлового господарства та інфраструктури; Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго; Львівське комунальне підприємство Залізничнетеплоенерго; Територіальне відділення Антимонопольного комітету Львівської області; Державна інспекція з контролю за цінами у Львівській області; Обєднання профспілок Львівщини; Житлово будівельний кооператив 220; Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Формула Членська благодійна організація Львівська міська спілка захисту прав громадян; Житлово-будівельний кооператив Світовид-93; Житлово-будівельний кооператив № 152 ; Асоціація обєднань співвласників багатоквартирних будинків Сихівчани; ОСББ Сихівчани-1; ОСББ Сихівчани 2 ; ОСББ Сихівчани 4; ОСББ Сихівчани -5; ОСББ Ластівка; Житлово-будівельний кооператив № 186; ОСОБА_5; Громадська організація Вартові закону, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Угорська-22 про визнання недійсним рішення № 1189 від 20.10.2006р. Виконавчого комітету Львівської міської ради Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води.

Ухвалою суду від 19.10.2011р. поновлено провадження у справі у звязку із спливом значного терміну та відсутністю інформації стосовно набрання рішенням господарського суду Львівської області у справі №10/313А законної сили та призначено її до розгляду на 22.11.2011р.

Ухвалою господарського суду Львівської області (суддя Гоменюк З.П.) від 22.11.2011р. у справі № 6/210(2010) було зупинено провадження до розгляду і вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається Галицьким районним судом м. Львова і набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Судом (суддя Гоменюк З.П). у даній справі надсилалось позивачу нагадування про надання інформації стосовно набрання законної сили рішення у справі № 10/313 А (лист від 19.12.2012р., листв від 03.09.2013р. № 6/210(2010)/1/13).

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Гоменюк З.П., 02.10.2013р. автоматизованою системою документообігу суду справу № 6/210(2010) передано для розгляду судді Коссак С.М.

Також, судом (суддя Коссак С.М.) неодноразово надсилав сторонам та Галицькому районному суду м. Львова нагадування про надання інформації про результат (хід) розгляду справи № 10/313А та набрання відповідного судового рішення законної сили (листи від 03.03.2014р. № 6/210)2010)/2/14; від 19.02.2015р. № 6/210)2010)/3/15; від 30.07.2015р. № 6/210)2010)/4/15;). Дані нагадування залишені без відповіді.

Судом, вкотре надіслано нагадування (запит) від 25.11.2015р. № 6/210)2010)/5/15 про надання інформації про хід розгляду справи № 10/313А та набрання відповідного судового рішення законної сили.

15.12.2015р. позивачем подано ухвалу від 12.01.2012р. Львівського апеляційного адміністративного суду про визнання недійсним рішення Львівської міської ради Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води.

03.02.2016р. ухвалою суду (суддя Коссак С.М.) прийнято справу до провадження, провадження у справі поновлено та призначено до розгляду 22.02.2016р. Крім цього, залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 відділ м. Львова Міністерства оборони України.

Крім цього, на запит господарського суду Львівської області від 25.11.2015р. № 6/210)2010)/5/15 від Галицького районного суду м. Львова надійшов лист від 09.02.2016р. № 111/16 (вх.№ 6040/16 від 15.02.2016р.) з відповідними судовими рішеннями.

З підстав викладених в ухвалі суду від 22.02.2016р. розгляд справи відкладено на 14.03.2016р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 14.03.2016р. залучено до участі у справі відповідача-2 Будинкоуправління № 4 ОСОБА_1 відділу м. Львова та розгляд справи відкладено на 28.03.2016р.

24.03.2016р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 1727/16) в якій просить стягнути 27 087,50 грн. основного боргу, 2 871,11 грн. 3% річних, 11 369, 12 грн. інфляційних втрат та 974,84 грн. пені.

Ухвалою суду від 28.03.2016р. задоволено заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог та відкладено розгляд справи на 18.04.2016р.

В судовому засіданні 18.04.2014р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Просить позов задоволити та стягнути 27 087,50 грн. основного боргу, 2 871,11 грн. 3% річних, 11 369, 12 грн. інфляційних втрат та 974,84 грн. пені.

В судовому засіданні 18.04.2016р. відповідач -1 явку повноважного представника не забезпечив.

В судовому засіданні 18.04.2016р. представник відповідача-2 надав усні пояснення у справі, не заперечує проти заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні 18.04.2016р. представник третьої особи надала усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 18.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін присутніх в судовому засіданні, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах докази судом встановлено таке.

18.10.2007р. між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Енергоппостачальна організація, позивач у справі) та Будинкоуправлінням № 3 Львівської КЕЧ району (Споживач, відповідач-1 у справі) укладено договір № 4201/Ф про постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі Договір).

За цим Договором Енергоппостачальна організація (позивач) бере на себе зобовязання постачати Споживачу (відповідач-1 у справі) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1 Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води.

Так, зокрема, п. 3.2.2. Договору передбачено, що Споживач зобовязувався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені даним договором.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.3. Договору Споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує Енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді якщо тариф на теплову енергію є одноставковим.

Факт включення відповідача-1 системи тепло споживання в опалювальному сезоні 2007/2008 рр. підтверджується актом від 18.10.2007р., а в опалювальному сезонні 2008/2009рр. підтверджується актом від 04.11.2008р., а в опалювальному сезоні 2009/2010 рр. підтверджується актом від 18.10.2009р.

Внаслідок несплати відповідачем-1 вартості теплової енергії за період з 18.10.2007р. по 30.09.2010р. виникла заборгованість у сумі 27 087,50 грн. за постачання теплової енергії.

Існування заборгованості перед позивачем за Договором відповідач-1 не заперечує.

Розділом 7 Договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

За неналежне виконання умов Договору позивач з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. № 1727/16 від 24.03.2016р.) просить стягнути 2 871,11 грн. 3% річних, 11 369, 12 грн. інфляційних втрат та 974,84 грн. пені (розрахунок в матеріалах справи).

Судом встановлено, що Наказом Міністерства оборони України від 07.02.2011р. № 69 «Про реорганізацію будинкоуправлінь №№ 1, 2, 3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова» (надалі Наказ), будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова визначено правонаступником усіх майнових прав та обовязків будинкоуправлінь №№ 1, 2, 3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова.

Згідно Наказу основні фонди та оборотні кошти, інші матеріальні та нематеріальні цінності будинкоуправління №3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова закріплено за будинкоуправлінь №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова на праві господарського відання.

Із запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що будинкоуправління №3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова з 18.03.20111р. в стані припинення.

На виконання Наказу від 07.02.2011р. № 69 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (позивач) та будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (відповідач-2) було укладено новий Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. № 4959/Р.

Додатком до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. № 4959/Р, визначено, що Споживач (БУ №4 КЕВ м. Львова - відповідач-2) зобовязується на вимогу Теплопостачальної організації (позивача) сплатити заборгованість. Заборгованість в сумі 1 427 947,60 грн. перевести від БУ №3 Львівської КЕЧ району (відповідач-1) на БУ №4 КЕВ м. Львова (відповідача-2) згідно договору переведення боргу( пп.11.3.4, 11.3).

Доказів часткової чи повної оплати заборгованості станом на день розгляду справи сторонами до суду не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді в силу пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України.

Відповідно до норм статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний, зокрема оплатити прийняту енергію.

Згідно з пунктом 5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку їх наявності, а при їх відсутності розрахунковим способом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 не виконав обовязку з оплати спожитої теплової енергії у строки, визначені пунктом 6.3. Договору, у звязку з чим виникла заборгованість за період з 18.10.2007р. по 30.09.2010р. на суму 27 087,50 грн.

Крім цього, згідно Наказу Міністерства оборони України від 07.02.2011р. № 69 «Про реорганізацію будинкоуправлінь №№1, 2, 3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова» будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова визначено правонаступником усіх майнових прав та обовязків будинкоуправлінь № 3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова.

З врахуванням Наказу від 07.02.2011р. № 69 між ЛМКП «Львівтеплоенерго» (позивач) та будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (відповідач-2) було укладено новий Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. № 4959/Р.

Додатком до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. № 4959/Р, визначено, що Споживач (БУ №4 КЕВ м. Львова - відповідач-2) зобовязується на вимогу Теплопостачальної організації (позивача) сплатити заборгованість. Заборгованість в сумі 1 427 947,60 грн. перевести від БУ №3 Львівської КЕЧ району (відповідач-1) на БУ №4 КЕВ м. Львова (відповідача-2) згідно договору переведення боргу( пп.11.3.4, 11.3).

Отже, з рахуванням вище наведено, відповідач-2, як правонаступник усіх прав та обовязків відповідача-1 та з врахуванням підписаного Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. № 4959/Р та додатку до договору, зобовязався оплати заборгованість за відповідача-1.

Щодо вимоги до відповідача-1, то суд приходить до висновку, припинення провадження відповідно до п. 1-1 частини першої ст. 80 ГПК України за відсутністю предмета спору щодо відповідача-1, оскільки згідно до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.07.2011р. №4959/Р та додатку до договору ( пп.11.3.4, 11.3) заборгованість відповідача-1 під час розгляду справи в суді переведена на відповідача-2. Також, відповідач-1 перебуває в стані припинення, та згідно Наказу Міністерства оборони України від 07.02.2011р. № 69 будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (відповідача-2) визначено правонаступником усіх майнових прав та обовязків будинкоуправлінь № 3 квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (відповідача-1).

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем своїх зобовязань за Договором. Факт проведення відповідачами повної оплати вартості наданих позивачем послуг підтверджений не був. Відповідач-2 не заперечив існування заборгованості перед позивачем в сумі 27 087,50 грн.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором в сумі 27 087,50 грн. з відповідача-2, оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних (з врахуванням ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок, ч. 5 ст.254 ЦК України, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, п.6.3. Договору та п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязань» якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року) дійшов висновку, що стягненню підлягає 2 872,25 грн. - 3% річних. В частині стягнення 1,14 грн. 3% річних слід відмовити.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в сумі 11 369,12 грн. нараховані правомірно та підлягають стягненню.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, пунктом 7.2.3. Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію Споживач сплачує Енергопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд здійснивши перерахунок пені (з врахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України, п.6.3.Договору та ч.6 статті 232 ГК України), дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня в сумі 971,20 грн. (в межах заявленого строку нарахування пені, заява про зменшення позовних вимог від 24.03.2016р.). В частині стягнення 3,64 грн. пені відмовити.

Згідно з статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, суд доходить висновку, що судові витрати покладаються на відповідача-2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 193, 230, 232, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 253, 254, 526, 530, 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Будинкоуправління №4 ОСОБА_1 відділу міста Львова (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, 9А ідентифікаційний код 24964599) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1; ідентифікаційний код 05506460) 27 087,50 грн. основного боргу, 971,20 грн. пені, 2 872,25 грн. 3% річних, 11 369,12 грн. інфляційних втрат, 439,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

4. В позові до Будинкоуправління № 3 Львівської КЕЧ району - припинити провадження.

5. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2016 року.

Суддя Коссак С.М.