РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016Справа №910/4255/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц"
до Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон"
про визнання недійсною третейської угоди

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Завгородній О.С. (дов. б/н від 31.12.2016 року)
від відповідача Дружко В.М. (дов. б/н від 14.04.2016 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14 квітня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Юнісон" (надалі по тексту - відповідач) про визнання недійсною третейської угоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що третейська угода у вигляді третейського застереження, що міститься у пункті 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року не містить усіх необхідних відомостей, а саме: у ній не зазначено предмет спору з приводу якого сторони можуть звертатися до третейського суду. Крім того, позивач зазначає, що не ознайомлювався з регламентом третейського суду та не підписував документів про ознайомлення з регламентом третейського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/4255/16 та призначено справу до розгляду на 14.04.2016 року.

У судовому засіданні 14.04.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.04.2016 року проти позову заперечив, надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Юнісон" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц" (позичальник) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ (далі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується «кредитна лінія», та на підставі додаткових договорів до цього Договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредит у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5. цього Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим Договором.

Пунктом 12.7.1. сторони погодили, що всі розбіжності, що виникають при укладенні, виконанні, розірванні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього Договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду, за вибором сторони - позивача, у постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за адресою (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду № 007-2005 від 21.06.2005 року, видане Київським міським управлінням юстиції); розгляд здійснюється одноособово суддею, який призначається в порядку, встановленому регламентом постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились; найменування сторін та їх місцезнаходження у цій третейській угоді відповідають найменуванню сторін та їх місцезнаходженню за Договором; місце і дата укладення цієї третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору; інформація про перелік суддів, ставки третейського збору, регламент на розпорядок роботи суду, положення про суд тощо розміщено в мережі Інтернет на веб-сайті постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків http://tretsud.aub.org.ua.

Позивач вважає, що третейська угода у вигляді третейського застереження, що міститься у пункті 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року не містить усіх необхідних відомостей, а саме: у ній не зазначено предмет спору з приводу якого сторони можуть звертатися до третейського суду. Крім того, позивач зазначає, що не ознайомлювався з регламентом третейського суду та не підписував документів про ознайомлення з регламентом третейського суду.

Відповідач, в свою чергу, заперечив проти позову, з огляду на його безпідставність.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Зазначені випадки (винятки із загального правила) встановлені статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У відповідності з приписами статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отримання додаткової письмової згоди сторін на передачу спору для вирішення до третейського суду за наявності третейської угоди у договорі Закон України "Про третейські суди" не передбачає.

Сторонами у справі була укладена третейська угода у вигляді третейського застереження, наведеного у спірному пункті 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року, яким визначено, що всі розбіжності, що виникають при укладенні, виконанні, розірванні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього Договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду, за вибором сторони - позивача, у постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за адресою (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду № 007-2005 від 21.06.2005 року, видане Київським міським управлінням юстиції); розгляд здійснюється одноособово суддею, який призначається в порядку, встановленому регламентом постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились; найменування сторін та їх місцезнаходження у цій третейській угоді відповідають найменуванню сторін та їх місцезнаходженню за Договором; місце і дата укладення цієї третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору; інформація про перелік суддів, ставки третейського збору, регламент на розпорядок роботи суду, положення про суд тощо розміщено в мережі Інтернет на веб-сайті постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків http://tretsud.aub.org.ua.

Укладення третейської угоди у вигляді третейського застереження в договорі відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про третейські суди". Третейська угода у вигляді третейського застереження є невід'ємною частиною укладеного між позивачем та відповідачем Кредитного договору.

В силу положень Закону України "Про третейські суди" регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди та незалежно від того, чи оформлений він як додаток до договору чи ні.

Нормами законодавства, зокрема положеннями статті 12 Закону України "Про третейські суди", не передбачено необхідності обов'язкового ознайомлення сторін третейської угоди зі змістом регламенту третейського суду, не встановлено вимог щодо включення регламенту третейського суду до тексту третейської угоди (або оформлення як додатку до договору), а тому відповідні посилання позивача як на підставу визнання недійсним пункту 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року є необґрунтованими.

З оскаржуваного третейського застереження вбачається, що розгляд здійснюється одноособово суддею, який призначається в порядку, встановленому регламентом постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились.

Крім того, позивач не був позбавлений можливості ознайомитись зі змістом регламенту відповідного третейського суду як до моменту укладення Договору, так і після його укладення. Матеріали справи не свідчать про те, що позивачу чинились перешкоди в ознайомленні з Регламентом третейського суду, а тому вказані посилання позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач стверджує, що зміст третейського застереження, викладеного в пункті 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не визначено предмет спору, з якого сторони можуть звернутися з позовом до третейського суду.

Зазначенні твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому судом не приймаються до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Включення третейського застереження до тексту договору здійснюється для визначення умов вирішення спорів, які можуть виникнути при реалізації сторонами положень договору, що є загальноприйнятим в національній та світовій практиці застосування позасудових механізмів врегулювання спорів. При цьому, слід враховувати положення частини 1 статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", відповідно до якої арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникають або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-яким конкретними правовідносинами; арбітражна угода може бути викладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Зі змісту третейського застереження, встановленого пунктом 12.7.1. Договору про відкриття кредитної лінії № 58/14/КЛ-КБ від 06.11.2014 року вбачається, що сторони вже на стадії укладання господарського договору, включили до договору умову про розгляд спору в третейському суді (третейське застереження), який (спір) може виникнути в подальшому під час дії договору, обравши спосіб захисту, що передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір підписаний обома сторонами без розбіжностей і зауважень; при укладанні третейської угоди сторонами додержано правил, передбачених положеннями статті 12 Закону України "Про третейські суди"; спірне третейське застереження, викладене у пункті 12.7.1. Кредитного договору, за формою і змістом закону не суперечить, інші підстави для визнання його недійсним також відсутні.

В силу вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2016

Суддя С.В. Стасюк