Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "15" квітня 2016 р. Справа № 906/262/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №7 від 12.03.2015;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національної академії аграрних наук України

про стягнення 2079000,00грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 2079000,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем умов Форвардного Контракту №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011 в частині поставки оплаченої позивачем продукції; просить повернути суму попередньої оплати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, на виконання вимог ухвали суду від 07.04.2016, надав довідку №15/04/16-03 від 15.04.2016, в якій повідомляє, що заборгованість відповідача станом на 15.04.2016 не змінилась та становить 2079000,00грн.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та реєстр Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції від 07.04.2016 (а.с. 84-86). Вимог ухвали суду від 07.04.2016 не виконали.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (позивач, покупець) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства західного полісся НААН України" (продавець, відповідач) укладено Форвардний контракт №ФК 30/12-11-01 (а.с.13-17), за умовами якого, продавець зобов'язується виростити власними силами та передати покупцю у власність базовий актив - сільськогосподарську продукцію (озими) урожаю 2012 року, у номенклатурі, кількості та за цінами, вказаними у цьому контракті, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбаченою цим контрактом (п.1.1 Форвардного контракту).

Відповідно до п.2.1 контракту, базовим активом за цим контрактом виступає:

Пшениця озима (далі за текстом Товар-1) власного урожаю 2012 року, що відповідає ДСТУ-П-3768:2009 "Пшениця. Технічні умови":

- вологість - 13,5% макс.

- смітна домішка - 3% макс.

- зернова домішка - 10% макс.

- натуральна вага - 720г/л

- без насіння карантинних рослин і сторонніх запахів

у кількості 787,50 тон в заліковій вазі Елеватора.

Жито озиме (далі за текстом Товар-2) власного урожаю 2012 року, або набуте продавцем в інший не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4522:2006 "Жито.Технічні умови":

- вологість - 13,5% макс.

- смітна домішка - 2% макс.

- зернова домішка - 10% макс.

- натуральна вага - 630г/л

- без насіння карантинних рослин, шкідників і сторонніх запахів

у кількості 609 тон в заліковій вазі Елеватора.

Додатком №1 до контракту №ФК 30/12-11-01 від 10.01.2012 сторони визначили, що ціна для товару-1 (пшениця озима) становить 1233,33грн, ПДВ - 246,67грн, всього 1480,00грн (а.с.18).

Згідно Додатку №2 до контракту , ціна однієї тони товару-2 (жито озиме) становить суму 1250,00грн за тону, ПДВ - 250,00грн, всього 1500,00грн.

Пунктом 3.2 контракту визначено, що строк поставки встановлюється до 01.09.2012.

Оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах попередньої оплати траншами за погодженням сторін у строк до 31.12.2012 (п.5.1 контракту).

На виконання умов Форвардного контракту №ФК 30/12-11-01 позивач сплатив відповідачу в якості попередньої оплати 2079000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями за період з 28.02.2012 по 06.12.2012 (а.с.20-55).

Відповідач, в свою чергу не здійснив поставку товару, обумовленого Форвардним контрактом №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011.

В зв'язку із невиконанням відповідачем свого договірного зобов'язання щодо поставки товару, позивач направив відповідачу вимогу від 02.09.2014, в якій фактично відмовився від договору та просив відповідача повернути передплату в сумі 2079000,00грн. (а.с.56-58).

Листом від 12.06.2015 відповідач гарантував сплату заборгованості (а.с.61), проте відповідних оплат не здійснив, чим спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, повернення попередньої оплати за Форвардним Контрактом №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші юридичні акти. При чому, у наведеній нормі відсутній вичерпний перелік підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, за своєю правовою природою є відносинами з поставки товару.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Слід зазначити, що розділом 3 Форвардного контракту передбачено строки поставки товару, а саме: до 01.09.2012.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивач на умовах п.5.1 договору здійснив відповідачу передплату у розмірі 2079000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.20-55).

Таким чином у відповідача, внаслідок оплати позивачем товару, виник кореспондуючий обов'язок поставити його.

Проте, відповідач не здійснив поставку товару, обумовленого форвардним контрактом №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011 в установлений термін, та не повернув позивачу сплачену ним передплату у розмірі 2079000,00 грн.

При цьому, у п.9.10 форвардного контракту №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011 сторони передбачили, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим Контрактом строк, і прострочення поставки складає більше, ніж 3 (три) робочих дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Приписами ч.2 ст.693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, визначене цією нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання.

В силу приписів ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Керуючись наведеним позивач направив вимогу №02/09/14-01 від 02.09.2014, в якій просив повернути сплачені ним грошові кошти за непоставлений товар в сумі 2079000,00грн. (а.с.56-58).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач поставив позивачу товар, обумовлений Форвардним контрактом №ФК 30/12-11-01 від 30.12.2011, або докази повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів повернення коштів не надав, доводів позивача не спростував. Наявність заборгованості не заперечується відповідачем, що вбачається, зокрема, із акту звірки взаєморозрахунків станом на 14.04.2015, підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками підприємств (а.с.59-60).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 2079000,00грн.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки відповідач спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства західного полісся Національної академії аграрних наук України" ( 11246, Житомирська область, Ємільчинський район, с.Рихальське, вул.Леніна, 14, код 00729356)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (04050, м.Київ, вул.Мельникова, 12, код 37469662)

- 2079000,00грн основного боргу;

- 31185,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Шніт А.В.

Повне рішення складено 19.04.2016

Віддрукувати:

1 - у справу

2- позивачу за адресою: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 6-Б (рек. з повід.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)

4 - третій особі (рек. з повід.)