ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/908/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг", м. Київ

до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання протиправним і скасування рішення; зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 14.02.14р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № б/н від б/д.;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення XL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.13р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.10.2013р. № 2286 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди" і розгляд питання поновлення договору оренди земельної ділянки;

- зобов'язати Криворізьку міську раду виконати Рішення ХХХІХ сесії VI скликання № 2286 від 30.10.13р. та поновити строк дії Договору оренди земельної ділянки від 20.11.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг" та Криворізькою міською радою, шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2007р. між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого відповідач на підставі рішення міської ради від 17.10.2007р. № 1888 надав, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва торговельно-розважального комплексу, яка знаходиться на вул. Урицького в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. Договір оренди зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2007р. за №26. У відповідності до п. 5 Договору оренди договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово про намір продовжити його дію. Строк дії спірного договору подовжувався двічі: додатковою угодою від 25.09.2009р. та додатковою угодою № 2 від 15.02.2012р. 05.09.2013р. позивач звернувся до відповідача із заявою про чергове поновлення договору оренди на п'ять років. За результатами розгляду цієї заяви відповідач рішенням XXXIX сесії VI скликання № 2286 від 30.10.2013р. поновив строк дії договору на 2 роки. Але 27.11.2013р. відповідачем було винесено нове рішення ХL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.2013р., яким внесені зміни до вищевказаного рішення міської ради, а саме визнано таким, що втратив чинність пункт 18 додатку та відмовлено ТОВ «Домініон-Кривий Ріг» у поновленні договору оренди земельної ділянки. Позивач звернувся до міського голови м. Кривого Рогу з письмовими поясненнями та проханням ініціювати перегляд прийнятого рішення. За результатами розгляду вказаного звернення відповідачем винесено Рішення ХLII сесії VI скликання Криворізької міської ради «Про розгляд звернення ТОВ «Домініон-Кривий Ріг», яким позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про перегляд оскаржуваного рішення, без зазначення будь-яких аргументів на користь такої відмови. Позивач вважає оскаржуване рішення таким, що суперечить висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009р. № 7-рп/2009, яким розяснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміні, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Крім того, позивач зазначає, що підстави, за якими було відмовлено позивачу у поновлені строку договору оренди, не відповідають дійсності.

Справа розглядається за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, залученої до участі у справі ухвалою господарського суду від 31.03.2016р. за клопотанням відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов від 31.03.2016р. № 69 зазначив, що зміни до рішення міської ради від 30.10.2013р. прийняті у зв'язку з виявленням факту нецільового використання земельної ділянки, наданої позивачу. ТОВ «Домініон-Кривий Ріг» не виконав свої обов'язки в частині користування земельною ділянкою за цільовим призначенням, що є обов'язковим, тим самим порушивши умови договору та втративши переважне право на укладання договору на новий строк. Рішення прийняте компетентним органом на підставі чинного законодавства. Просив в позові відмовити.

Третя особа не забезпечила явку повноважного представника у призначене судове засідання.

18.04.2016р. та 19.04.2016р. на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради підтримало заперечення відповідача та просило суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зобовязавши позивача повернути за актом приймання-передачі спірну земельну ділянку. Крім того, третя особа просила суд здійснювати розгляд справи без участі її представника.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи, оскільки останній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. ст. 13, 19 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України вказано, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

З наведених правових норм випливає, що за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Судом встановлено, що 20.11.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Домініон - Кривий Ріг» (орендар) та Криворізькою міською радою (орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), у відповідності до якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 17.10.2007р. № 1888 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва торговельно-розважального комплексу, яка знаходиться на вул. Урицького в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. (а.с. 13-21).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, а стаття 15 цього Закону визначає строк дії договору оренди як істотну умову такого договору.

Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку ; договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Так, строк дії Договору було подовжено додатковою угодою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року № 26 та внесення змін до нього від 25.09.2009р. та додатковою угодою № 2 про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007р. № 26 з додатковою угодою від 29.12.2009 року № 47 та внесення змін до них від 15.02.2012р. Дія Договору згідно додаткових угод закінчувалась 29.12.2013р.

Як встановлено судом, позивач в межах визначеного законом строку звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди.

Рішенням Криворізької міської ради від 30.10.2013р. № 2286 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди» поновлено з позивачем договір оренди земельної ділянки строк на 2 роки.(а.с. 33-34).

Рішенням ХL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.2013р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.10.2013 року № 2286 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди» і розгляд питання про поновлення договору оренди земельної ділянки» внесено зміни до рішення міської ради від 30.10.2013р. № 2286 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди», визнавши таким, що втратив пункт 18 додатку; відмовлено ТОВ «Домініон - Кривий .Ріг» у поновленні договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007р. № 47, наданої для будівництва торговельно-розважального комплексу, як такому, що втратило переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк. (а.с. 35-37).

Не погодившись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до міського голови м. Кривого Рогу з письмовими поясненнями та проханням ініціювати перегляд прийнятого рішення. За результатами розгляду вказаного звернення відповідачем винесено рішення ХLII сесії VI скликання Криворізької міської ради «Про розгляд звернення ТОВ «Домініон-Кривий Ріг», яким позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про перегляд оскаржуваного рішення (а.с. 39-40).

Посилаючись на невідповідність рішення Криворізької міської ради від 27.11.2013р № 2325 нормам Конституції України та чинному законодавству, Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг" звернулась до господарського суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення XL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.13р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.10.13р. № 2286 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди" і розгляд питання поновлення договору оренди земельної ділянки; зобов'язання Криворізької міської ради виконати Рішення ХХХІХ сесії VI скликання № 2286 від 30.10.13р. та поновити строк дії Договору оренди земельної ділянки від 20.11.2007р., укладеного між сторонами, шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст. 13, 41 Конституції України від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст. 142, 143 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти міської ради, прийняті в межах наданих їй повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009р. №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні І рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідач зазначив, що підставою внесення змін до рішення про поновлення вказаного договору оренди є невиконання позивачем обов'язки в частині користування земельною ділянкою за цільовим призначенням, що є обов'язковим, тим самим порушивши і умови договору. Проте суд, не погоджується з такою позицією, оскільки Рішенням Криворізької міської ради від 30.10.2013 року № 2286 було вже поновлено строк дії договору на два роки, а істотне порушення умов договору є підставою для розірвання або зміни договору.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, господарський суд вбачає підстави для визнання протиправним і скасування рішення XL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.2013р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.10.13р. № 2286 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди" і розгляд питання поновлення договору оренди земельної ділянки та зобов'язання Криворізької міської ради внести відповідні зміни до рішення міської ради від 30.10.2013р. № 2286 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди», відновивши дію пункту 18 додатку рішення, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг" в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, в частині поновлення строку дії договору оренди позов задоволенню не підлягає, оскільки це випливає з прийнятого рішення та підлягає виконанню на стадії виконання рішення суду, в тому числі у примусовому порядку, якщо виникне така необхідність.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення XL сесії VI скликання Криворізької міської ради № 2325 від 27.11.2013р. "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.10.13р. № 2286 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди" і розгляд питання поновлення договору оренди земельної ділянки.

Зобов'язати Криворізьку міську раду (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл.. Радянська, 1, ) внести відповідні зміни до рішення міської ради від 30.10.2013р. № 2286 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та внесення змін до раніше укладених договорів оренди», відновивши дію пункту 18 додатку рішення.

Стягнути з Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл.. Радянська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кривий Ріг" (04073, м. Київ, пр. Московський, б. 8, ) 1 378 грн. 00 коп. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 22.04.16р.