УХВАЛА

20.04.2016Справа № 910/5990/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 4 233,84 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивачаКуньчик К.А.(дов. від 22.03.2016)
Від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4 233,84 грн., у зв»язку з неналежним виконанням умов договору поставки № К/4510 від 14.05.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.04.2016 порушено провадження у справі №910/5990/16 та призначено до розгляду на 20.04.2016.

Представник відповідача в судове засідання 20.04.2016 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 20.04.2016 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Судом встановлено, що договір № К/4510 від 14.05.2015, на підставі якого позивач просить стягнути борг, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД" та фізичною особою ОСОБА_1.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до пп. 4.2. п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Згідно з п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК).

Відповідно до ст. 12 ГПК України Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Таким чином суд наголошує, що стаття 12 Господарського процесуального кодексу України виключає з підвідомчості господарських судів спори, що виникають з фізичними особами та віднесені до компетенції загальних судів.

Частиною 2 статті 80 ГПК України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відтак, оскільки договір № К/4510 від 14.05.2015 укладений між юридичною та фізичною особами, то даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим суд припиняє провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір це - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

Оскільки провадження по справі припинено(закрито), суд вважає, що сплачений позивачем за розгляд позовної заяви судовий збір підлягає поверненню.

Відповідно до п. 4.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" припинення провадження у справі і залишення позову без розгляду тягнуть за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

Пунктом 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до Державного бюджету України.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Згідно статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до Розділу IV Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита" від 20 вересня 2012 р. № 1623/21935 сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках, передбачених статтею 8 Декрету.

Повернення державного мита у національній валюті здійснюється органом Казначейства, на рахунок якого зараховано цей платіж, за заявою платника. Повернення державного мита, сплаченого в іноземній валюті, здійснюється у валюті платежу з поточних рахунків в іноземній валюті, які відкриті на ім'я Казначейства України в уповноважених банках, або у гривневому еквіваленті іноземної валюти, розрахованому за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на дату повернення коштів з бюджету, з відповідних рахунків, відкритих в органах Казначейства, про що платник зазначає у своїй заяві.

Повернення державного мита здійснюється на підставі заяви платника, поданої ним протягом року з дня зарахування державного мита до бюджету, до відповідного органу, що контролює справляння надходжень державного мита.

Органи Казначейства здійснюють повернення платникам помилково або надміру сплачених сум державного мита за поданням органів, що контролюють справляння надходження державного мита (далі - Подання), згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року N 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 року N 181), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за N 1000/7288.

Подання надається платником до відповідного органу Казначейства разом із заявою про повернення державного мита з бюджету та розрахунковим/касовим документом або копією (у разі повернення державного мита частково та якщо оригінал знаходиться у справі установи, яка справляє державне мито), що підтверджує сплату державного мита до бюджету.

Для повернення державного мита у справах, що залишаються в установах, які справляють державне мито, в Поданні цієї установи зазначається, що оригінал розрахункового/касового документа знаходиться у справі цієї установи.

Відповідно до пп. 5.1. п. 5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними.

У зв'язку з наведеним підлягає поверненню судовий збір сплачений позивачем за розгляд даної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 49, 80 ч. 1 п. 4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/5990/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4 233,84 грн.

2. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Д І Т Р Е Й Д" (04073, м. Київ, Оболонський район, вул. Куренівська, буд. 14-Б, ) з Державного бюджету України судовий збір в загальному розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., перерахований згідно платіжного доручення № 808 від 29.03.2016.

Оригінал квитанції № 808 від 29.03.2016 знаходиться в матеріалах справи № 910/5990/16. Позивачу разом з даною ухвалою надати копію квитанції № 808 від 29.03.2016.

3. Ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

5. Копію ухвали розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.