УХВАЛА

25.04.2016Справа № 910/22788/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" ()

про визнання банкрутом

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від заявника (боржника) Гевелюк В.М. - представник

Арб. керуючий Ягічев С.О.

Від ТОВ "Фемелі Лайт Хаус" Сабодаш Р.Б. - представник

Від ПзІІ за участю українського капіталу фірма "Вікотек" Сабодаш Р.Б. - представник

Від ПАТ «Дельта Банк» Лисенко В. - представник

Від ТОВ «Фінанс Транс Груп» Хоменко В.О. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою про порушення справи про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" ().

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.09.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" про порушення справи про банкрутство прийнято до розгляду, призначено розгляд справи на 23.09.2015, зобов'язано арбітражного керуючого Ягічева Сергія Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 550 від 03.07.2015), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 21.09.2015 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" .

09.09.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ягічева С.О. про участь у справі.

18.09.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2015 порушено провадження у справі № 910/22788/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ягічева С.О. Попереднє засідання призначено на 30.11.2015.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/22788/15 опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 02.10.2015 за № 23469.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2015 розгляд справи відкладено на 14.12.2015, у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.2015 задоволено клопотання заявника (боржника) та відкладено розгляд справи на 11.01.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 відкладено розгляд справи на 08.02.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" про заміну кредитора та замінено Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс".

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" та клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу фірма "Вікотек" про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Також, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 відкладено розгляд справи на 14.03.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.03.2016 розгляд справи відкладено на 11.04.2016, у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2016 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2016 відкладено розгляд справи на 25.04.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

25.04.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну кредитора у справі.

У судовому засіданні 25.04.2016 заявника (боржника) подав заяву про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Вказана заява обґрунтована тим, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.08.2015 у справі № 816/1777/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.01.2015 № 18920875, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Полтавська обл., Хорольський район, м. Хорол, вул. Маркса Карла, 29, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард.

Відповідно до вказаних судових рішень державним реєстратором 23.10.2015 було внесено запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікотек" та запис про іпотекодержателя за Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард".

Водночас, 27.10.2015 тобто після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2015 приватним нотаріусом Суперфіном Б.М. було вчинено нотаріальну дію та проведено держану реєстрацію права власності на нерухоме майно - магазин за адресою Полтавська обл., Хорольський район, м. Хорол, вул. Маркса Карла, 29 за суб'єктом - Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард". 01.04.2016 Публічним акціонерним товариством "Банк Форвард" відчужено вказане нерухоме майно на користь третьої особи.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, заявник (боржник) звернувся до суду із заявою про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арештів на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек".

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" подану заяву підтримав.

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та розпорядник майна щодо задоволення поданої заяви не заперечували.

Статтею 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Виходячи зі змісту ст. 66 Господарського процесуального кодексу України та ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. При цьому господарський суд може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобов'язати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інше майно на зберігання третім особам або вжити заходів для збереження майна.

Вичерпний перелік заходів щодо забезпечення позову (у даному випадку забезпечення вимог кредиторів) визначений ст. 67 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Вищий господарський суд України у постанові 13.12.2006 у справі № 6/112-06 вказав, що належними та допустимими заходами забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство є, зокрема, накладення арешту на основні засоби, об'єкти нерухомості боржника (майнові активи боржника), за виключенням відчуження оборотних активів, які необхідні для забезпечення господарської діяльності боржника, а також для сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам боржника.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене вище, розглянувши заяву заявника (боржника) про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви, тому вважає за доцільне її задовольнити.

Керуючись ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів задовольнити.

2. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" № 910/22788/15.

3. Накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 9; ідентифікаційний код 31199958), а саме:

- двокімнатну квартиру номер 51, загальною площею 43,3 кв. м, житловою площею - 30,5 кв. м, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., місто Миргород, вул. Гоголя, будинок 72, в п'ятиповерховому житловому будинку на другому поверсі;

- нежитлове приміщення, магазину, загальною площею 244,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вул. Гоголя, будинок 72.

4. Ухвалу направити заявнику (боржнику), розпоряднику майна та кредиторам.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом року з дня прийняття.

СуддяП.П. Чеберяк