ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2016 р. Справа № 911/923/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

до Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «КАЛИТА»

про стягнення 25 680,80 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 01-184 від 22.12.2015);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «КАЛИТА» (далі відповідач) про стягнення 25 680,80 грн заборгованості, з яких: 20 719,23 грн боргу за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, 4 036,10 грн пені, 667,78 грн інфляційних втрат та 257,69 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2016 порушено провадження у справі № 911/923/16, розгляд справи призначено на 15.04.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2016 розгляд справи відкладено на 22.04.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 22.04.2016 підтримав позов у повному обсязі.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 22.04.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.04.2014 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Агрокомбінат «КАЛИТА» (Замовник) укладено типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м, згідно якого виконавець зобовязався надати послуги з експлуатації обєкта газопостачання, а замовник оплачувати надані послуги.

Згідно п. 2.1. договору вартість послуг (робіт) визначається сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації обєкта газопостачання, що надаються виконавцем замовнику, та становить 30 198,23 грн з ПДВ.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2. договору замовник сплачує виконавцю вартість послуг (робіт) з експлуатації обєкта замовника, визначену в пункті 2.1. цього розділу, на поточний рахунок виконавця з урахуванням податку на додану вартість в такому порядку: замовник сплачує виконавцю 50 % від квартальної вартості послуг (робіт) по договору не пізніше ніж за 5-ть робочих днів до початку відповідного кварталу. Остаточний розрахунок за надані послуги (роботи) у відповідному кварталі здійснюється замовником протягом 5-ти робочих днів з дня підписання сторонами акту наданих послуг (робіт) за квартал.

Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 03 лютого 2016 року з дня його підписання сторонами (п. 6.1. договору).

29.09.2015 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Агрокомбінат «КАЛИТА» (Замовник) укладено додаткову угоду № 2 до типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м, згідно якої сторони дійшли згоди збільшити загальну суму договору на 3 642,03 грн, у звязку з чим викласти п. 2.1. договору в наступній редакції: «Вартість послуг (робіт) визначається сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації обєкта газопостачання, що надаються виконавцем замовнику, та становить 33 840,26 грн з ПДВ.».

Суд встановив, що на виконання типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015 позивач у вересні 2015 року надав відповідачу послуги з технічного обслуговування газових мереж на суму 27 625,23 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТО221БрФ г/м за вересень 2015 року (а.с. 19), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Відповідач, в порушення п. 2.2.2. договору за отримані за період у вересні 2015 року послуги розрахувався частково з простроченням, 27.10.2015 сплатив позивачу 6 906 грн, решту боргу у розмірі 20 719,23 грн (27 625,23 грн 6 906 грн), не сплатив, що підтверджується банківською випискою (а.с. 39), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015 склав 20 719,23 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору актом звіряння взаємних розрахунків від 28.01.2016 (а.с. 20) та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 20 719,23 грн боргу за типовим договором на експлуатацію складових Єдиною газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, 4 036,10 грн пені, 667,78 грн інфляційних втрат та 257,69 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015 позивач у вересні 2015 року надав відповідачу послуги з технічного обслуговування газових мереж на суму 27 625,23 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТО221БрФ г/м за вересень 2015 року (а.с. 19), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору; відповідач, в порушення п. 2.2.2. договору за отримані за період у вересні 2015 року послуги розрахувався частково з простроченням, 27.10.2015 сплатив позивачу 6 906 грн, решту боргу у розмірі 20 719,23 грн (27 625,23 грн 6 906 грн), не сплатив, що підтверджується банківською випискою (а.с. 39), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015 склав 20 719,23 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору актом звіряння взаємних розрахунків від 28.01.2016 (а.с. 20) та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 20 719,23 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 20 719,23 грн боргу за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, позивачем за період з 08.10.2015 по 12.03.2016 нараховано 4 036,10 грн пені, зокрема: 629,86 грн за період з 08.10.2015 по 26.10.2015 на суму боргу 27 625,23 грн та 3 406,24 грн за період з 28.10.2015 по 12.03.2016 на суму боргу 20 719,23 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За несвоєчасну оплату послуг (робіт) виконавця замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення (п. 5.2. договору).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 8), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 08.10.2015 по 12.03.2016 загалом складає 4 051,52 грн пені, зокрема: 632,73 грн за період з 08.10.2015 по 26.10.2015 на суму боргу 27 625,23 грн та 3 418,79 грн за період з 28.10.2015 по 12.03.2016 на суму боргу 20 719,23 грн. Відтак, вимога про стягнення 4 036,10 грн пені підлягає задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, позивачем за період з 01.11.2015 по 29.02.2016 нараховано 667,78 грн інфляційних втрат та 257,69 грн 3 % річних за період з 08.10.2015 по 26.10.2015.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 8-9), арифметично вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.11.2015 по 29.02.2016 та 3 % річних, нарахованих за період з 08.10.2015 по 26.10.2015 становить 663,02 грн інфляційних втрат та 276,44 грн 3 % річних. Відтак, вимога про стягнення 667,78 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 663,02 грн інфляційних втрат, а вимога про стягнення 257,69 грн 3 % річних підлягає задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 20 719,23 грн боргу за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, 4 036,10 грн пені, 663,02 грн інфляційних втрат та 257,69 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрокомбінат «КАЛИТА» (07420, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Калита, вул. Червоноармійська, буд. 14; ідентифікаційний код 00857290) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178; ідентифікаційний код 20578072) 20 719 (двадцять тисяч сімсот девятнадцять гривень) 23 коп. боргу за типовим договором на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортним або газорозподільними підприємствами) № 221БрФг/м від 03.02.2015, 4 036 (чотири тисячі тридцять шість гривень) 10 коп. пені, 663 (шістсот шістдесят три гривні) 02 коп. інфляційних втрат, 257 (двісті пятдесят сім гривень) 69 коп. 3 % річних та 1 377 (одну тисячу триста сімдесят сім гривень) 74 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 26.04.2016

Суддя П.В.Горбасенко