ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14.04.2016р. Справа №905/2517/14

за заявою: №215/01 від 28.03.2016р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про розстрочку виконання рішення по справі:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м.Маріуполь

про стягнення 167244029,29 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 гол. юрисконс.

від відповідача: не з'явився

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.06.2014р. по справі №905/2517/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення 167244029,29 грн позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 153073123,31 грн, інфляційні нарахування 1871517,88 грн, 3% річних 3128411,93 грн, пеню 4579370,58 грн, а також витрати по сплаті судового збору 73072,69 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17.06.2014р. на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. рішення господарського суду Донецької області від 04.06.2014р. залишено без змін.

Згідно із постановою Вищого господарського суду України від 21.04.2015р. попередні судові рішення у справі №905/2517/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.02.2016р. було задоволено заяву №14/2-152в від 05.02.2016р. Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу по справі №905/2517/14.

01.04.2016р. до господарського суду надійшла заява №215/01 від 28.03.2016р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 04.06.2014р. по справі №905/2517/14 у виконавчому провадженні ВП №505333243 строком на два роки з щомісячним платежами у розмірі 348604,53 грн, а в останній місяць 348604,55 грн.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» є централізованим теплопостачальником у місті Маріуполь Донецької області, на обслуговуванні якого знаходиться основна маса соціальних обєктів міста. Наразі, підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, є збитковим та обмеженим у розпорядженні матеріальними ресурсами, що позбавляє підприємство можливості погашення існуючої заборгованості своєчасно та у повному обсязі. Станом на 25.03.2016р. дебіторська заборгованість споживачів підприємства становить 224743,7 тис. грн. Крім того, відповідно до фінансової звітності підприємства (баланс (звіт про фінансовий стан), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) станом на 31.12.2013р. підприємство має непокритий збиток у розмірі 289431 тис. грн, станом на 01.10.2014р. 361184 тис. грн, на 31.12.2014р. 224443 тис. грн, на 31.12.2015р. 318060 грн, тобто є збитковим. За період з 2012-2014 рр. було скорочено 313 штатних одиниць, у 2015 році було скорочено 143 штатні одиниці, в тому числі тимчасово переведені на сезонну роботу 63 штатні одиниці, з урахуванням того, що обсяги роботи виробництва теплової енергії залишаються незмінними. Крім того, у 2014 році на підприємстві введено режим неповного робочого часу та 4-денний робочий тиждень. У 2015 році в неопалювальний сезон підприємство працювало на умовах неповного робочого дня, з 01.01.2015р. скасовані виплати матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з 01.03.2015р. зменшено розмір додаткової плати інженерно-технічному персоналу.

Крім того, як вказує відповідач, Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» засновано на комунальній власності територіальної громади міста Маріуполя, засновником підприємства та власником його основних засобів є Маріупольська міська рада; майно, яке передається підприємству власником або уповноваженим ним органом у господарське віданні. Наразі, усе рухоме майно підприємства знаходиться під арештом, накладеним державною виконавчої службою, тобто у підприємства відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення; грошові кошти з рахунків відповідача вилучаються державною виконавчою службою та направляються позивачу за низкою виконавчих проваджень.

Наразі, відповідач стверджує, що Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» суму основного боргу за договором №13/2387-ТЕ-7 від 28.12.2012р. сплачено у повному обсязі шляхом взаєморозрахунків з бюджету. Заборгованість у розмірі 153073123,31 грн, на яку нарахована пеня, інфляційні нарахування та 3% річних за неналежне виконання умов договору №13/2387-ТЕ-7 від 28.12.2012р. виникла внаслідок несвоєчасного фінансування компенсації, яка виплачується з державного бюджету через невідповідність тарифів, за якими відпускається теплова енергія для населення, їх фактичної собівартості, а також зобовязаннями держави з надання субвенції на оплату пільг та субсидій з оплати комунальних послуг, що передбачені законом для відповідних категорій населення. Тобто, наразі, залишок заборгованості Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» складає 8366508,70 грн, що підтверджується інформацією з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, де сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням №505333243 складає 8366508,70 грн.

Водночас, відповідач наголошує, що одномоментне вилучення суми заборгованості на користь позивача створить дисбаланс, порушить інтереси інших кредиторів, підприємство не в змозі буде забезпечити належне функціонування опалювального сезону.

14.04.2016р. до господарського суду надійшли заперечення б/н від 07.04.2016р. Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на заяву про відстрочку виконання рішення, за змістом яких позивач зазначив, що відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.12.2015р. розмір довгострокових кредитів банків склав 34824720 тис. грн. Крім того, як зазначає позивач, єдиним джерелом часткової компенсації понесених витрат позивачем є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат. Наразі, за твердженням позивача, діяльність Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» також є збитковою.

Заслухавши пояснення позивача, з урахуванням того, що згідно із ст.121 Господарського процесуального кодексу України розгляд заяв про розстрочку виконання рішення обмежений десятиденним строком, а відсутність представника відповідача не є перешкодою для вирішення відповідного питання, суд розглядає по суті заяву №215/01 від 28.03.2016р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» у судовому засіданні 14.04.2016р. та зазначає про наступне:

Відповідно до ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України, згідно із якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», в ч.2 ст.13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст.115 Господарського процесуального кодексуУкраїни рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України (справа №1-17/2009) виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012р. Конституційного Суду України (справа №1-26/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом(п.3 мотивувальної частини рішення №11-рп/2012 від 25.04.2012р. Конституційного Суду України(справа №1-12/2012). Аналогічну правову позицію наведено в рішенні №5-рп/2013 від 26.06.2013р. Конституційного Суду України (справа №1-7/2013).

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

17.07.1997р. Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч.1ст.9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ст.19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини.

У п.18 рішення Європейського суду від 12.05.2011р. у справі «Ліпісвіцька проти України» однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв'язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатує, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, рішення від 04.06.20114р. господарського суду Донецької області по справі №905/2517/14, яке набрало законної сили, є обов'язковими до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, розстрочити виконання рішення.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Виходячи зі змісту п.7.1.2 постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вказувалось вище, в обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» є централізованим теплопостачальником у місті Маріуполь Донецької області, на обслуговуванні якого знаходиться основна маса соціальних обєктів міста. Наразі, підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі, є збитковим та обмеженим у розпорядженні матеріальними ресурсами, що позбавляє підприємство можливості погашення існуючої заборгованості своєчасно та у повному обсязі. Станом на 25.03.2016р. дебіторська заборгованість споживачів підприємства становить 224743,7 тис. грн. Крім того, відповідно до фінансової звітності підприємства (баланс (звіт про фінансовий стан), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) станом на 31.12.2013р. підприємство має непокритий збиток у розмірі 289431 тис. грн, станом на 01.10.2014р. 361184 тис. грн, на 31.12.2014р. 224443 тис. грн, на 31.12.2015р. 318060 грн, тобто є збитковим. За період з 2012-2014 рр. було скорочено 313 штатних одиниць, у 2015 році було скорочено 143 штатні одиниці, в тому числі тимчасово переведені на сезонну роботу 63 штатні одиниці, з урахуванням того, що обсяги роботи виробництва теплової енергії залишаються незмінними. Крім того, у 2014 році на підприємстві введено режим неповного робочого часу та 4-денний робочий тиждень. У 2015 році в неопалювальний сезон підприємство працювало на умовах неповного робочого дня, з 01.01.2015р. скасовані виплати матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з 01.03.2015р. зменшено розмір додаткової плати інженерно-технічному персоналу.

Крім того, Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» засновано на комунальній власності територіальної громади міста Маріуполя, засновником підприємства та власником його основних засобів є Маріупольська міська рада; майно, яке передається підприємству власником або уповноваженим ним органом у господарське віданні. Наразі, усе рухоме майно підприємства знаходиться під арештом, накладеним державною виконавчої службою, тобто у підприємства відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення; грошові кошти з рахунків відповідача вилучаються державною виконавчою службою та направляються позивачу за низкою виконавчих проваджень.

Наразі, відповідач зазначив, що Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» суму основного боргу за договором №13/2387-ТЕ-7 від 28.12.2012р. сплачено у повному обсязі шляхом взаєморозрахунків з бюджету. Заборгованість у розмірі 153073123,31 грн, на яку нарахована пеня, інфляційні нарахування та 3% річних за неналежне виконання умов договору №13/2387-ТЕ-7 від 28.12.2012р. виникла внаслідок несвоєчасного фінансування компенсації, яка виплачується з державного бюджету внаслідок невідповідності тарифів, за якими відпускається теплова енергія для населення, їх фактичної собівартості, а також зобовязаннями держави з надання субвенції на оплату пільг та субсидій з оплати комунальних послуг, що передбачені законом для відповідних категорій населення. Тобто, наразі, залишок заборгованості Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» складає 8366508,70 грн, що підтверджується інформацією з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, де сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням №505333243 складає 8366508,70 грн. Аналогічні за змістом відомості щодо залишку заборгованості містяться у запереченнях б/н від 07.04.2016р. Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано лист №198/5-16П/1402 від 17.03.2016р. відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про надсилання постанови від 17.03.2016р. про відкриття виконавчого провадження №50533243; витяг з журналу вхідної кореспонденції юридичного відділу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа»; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2013р.; довідку №554 від 06.11.2014р. зі змісту якої вбачається, що основні засоби, що містяться на балансі Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», балансова вартість (залишкова) станом на 01.10.2014р. 160107,4 тис. грн, є комунальною власністю Маріупольської міської Ради та належать Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» на праві повного господарського відання; постанову від 25.02.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням №46650446; зведену відомість підключених обєктів до котельних підприємства «Маріупольтепломережа» на опалювальний сезон 2015-2016рр.; рішення №70/2 від 15.03.2006р. виконавчого комітету Маріупольської міської ради; технічний паспорт б/н від 10.04.2008р. на громадський будинок, який знаходиться за адресою: селище Сартана, вул.Челюскінців, буд.44; витяг №29515891 від 01.04.2011р. про державну реєстрацію прав, витяги про реєстрацію прав на нерухоме майно №23756841 від 03.09.2009р., №23438774 від 29.07.2009р., №23421873 від 28.07.2009р., №11177613 від 10.07.2006р., рішення Маріупольської міської ради: №6/42-4710 від 30.10.2014р.; №6/46-5143 від 27.02.2015р., рішення №361 від 20.12.2006р. виконавчого комітету Маріупольської міської ради; довідку №214/01 від 28.03.2016р. щодо підтвердження наявності дебіторської заборгованості за надані послуги з теплопостачання у розмірі 224743,20 тис. грн, інформацію щодо наданих розстрочок виконання рішень, накази №132 від 23.03.2015р., №169 від 08.04.2015р., №61 від 02.02.2015р., директора Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» ОСОБА_2; аналіз надходження та витрачання грошових коштів Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» за 2015 рік; план надходження та витрачання грошових коштів Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» за 2016 рік; лист №33-2/20539 від 20.01.2016р. заступника начальника штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_3 щодо надання інформації; лист 33/2117 від 13.06.2014р. начальника штабу заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України ОСОБА_4; лист №213/01 від 18.03.2016р. начальника юридичного відділу Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» з додатками; журнали-ордери і відомісті по рахунку 631 (розрахунки з вітчизняними постачальниками) за періоди: 01.01.2015р. 29.02.2016р., 01.01.2015р. 31.03.2016р.

З представлених до матеріалів справи документів дійсно вбачається ускладнене фінансове становище боржника.

Одночасно, як вказувалось вище, під час розгляду заяв про розстрочку виконання судового рішення господарський суд повинен враховувати інтереси кредитора. Аналогічну позицію наведено у постанові від 25.07.2013р. Вищого господарського суду України по справі №5017/2763/2012.

Наразі, як зазначає позивач, наслідком невчасних та неповних розрахунків контрагентів Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за надані ним послуги стало залучення позивачем довгострокових кредитів, обтяження за якими станом на 31.12.2015р. становлять 74415038 тис. грн, що підтверджується балансом на 31.12.2015р.

З огляду на вищенаведене, фінансове становище Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» також є утрудненим.

Крім того, заборгованість відповідача є наслідком несвоєчасних платежів боржника за поставлений природний газ, оплата якого не може пов'язуватись із взаємовідносинами останнього з іншими учасниками господарських відносин з огляду на те, що відповідач є самостійним суб'єктом господарювання і відповідно до договору №13/2387-ТЕ-7 від 28.12.2012р. прийняв на себе зобовязання з оплати товару, а також тягар відповідальності за порушення договірних зобов'язань перед постачальником. Наразі, політична, економічна ситуація у країні, в рівній мірі впливає на фінансове становище обох учасників, внаслідок чого суд не вбачає можливості в наданні розстрочки виконання рішення від 04.06.2014р. на 2 роки.

Одночасно, вчинення дій, спрямованих на негайне виконання рішення суду від 04.06.2014р., з урахуванням майнового стану боржника, за висновками суду, може призвести до блокування роботи відповідача, призупинення діяльності щодо стягнення заборгованості з осіб, які є боржниками ОСОБА_5 комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» що, в свою чергу, може мати наслідком загрозу повного виконання відповідного судового акту.

Таким чином, враховуючи позицію Вищого господарського суду України щодо обов'язкового врахування збалансованості інтересів обох сторін під час розгляду заяв про розстрочення виконання рішень, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що негайне виконання рішення є ускладненим, виходячи з того, що залишок заборгованості на теперішній час становить 8366508,70 грн, господарський суд дійшов висновку, що виконання рішення від 04.06.2014р. господарського суду Донецької області по справі №905/2517/14 може бути розстрочено на дванадцять місяців, починаючи з 15.04.2016р. по 14.04.2017р. включно з щомісячним платежем з першого по одинадцятий місяць у розмірі 697209,05 грн, а дванадцятий місяць в сумі 697209,15 грн.

Відтак, заява №215/01 від 28.03.2016р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про розстрочку виконання рішення від 04.06.014р. у справі №905/2517/14 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву №215/01 від 28.03.2016р. Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 04.06.2014р. по справі №905/2517/14 у виконавчому провадженні ВП №505333243 строком на два роки з щомісячним платежами у розмірі 348604,53 грн, а в останній місяць 348604,55 грн.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 04.06.2014р. по справі №905/2517/14 на 12 місяців, починаючи з 15.04.2016р. по 14.04.2017р. включно з щомісячним платежем з першого по одинадцятий місяць у розмірі 697209,05 грн, а дванадцятий місяць в сумі 697209,15 грн.

Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття та згідно зі ст.115 Господарського процесуального кодексу України є обовязковою на всій території України.

Суддя Ю.О.Паляниця