ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р.Справа № 922/1011/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент", м. Харків
про зобов'язання визнати кредиторські вимоги
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент", м. Харків (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача визнати кредиторські вимоги позивача про погашення заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 19.07.2012 року станом на 29.12.2015 рік на загальну суму 38144,79 грн., та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Ухвалою про порушення провадження від 30 березня 2016 року розгляд справи було призначено на 11 квітня 2016 року о 11 годині 00 хвилин.

У призначене судове засідання 11.04.16 року представники сторін не з*явилися, вимог ухвали суду не виконали, причини неявки суду не повідомили. Ухвалою від 11 квітня 2016 року розгляд справи було відкладено на 25 квітня 2016 року о 11 годині 15 хвилин.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.04.2016 року представник позивача позовну заяву підтримував та наполягав на її задоволенні.

Відповідач у призначене судове засідання не з*явився, про місце та час судових засідань був повідомлений належним чином, за юридичною адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 13.04.2016 року до суду повернулась ухвала про порушення провадження у справі з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р. у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередньо доставку судових ухвал відповідачу, якщо виконано наступні умови: ухвала була передана одним із способів, передбачених процесуальним законодавством, не було отримано будь-якого підтвердження, не зважаючи на всі розумні зусилля для отримання, процесуальні документи надсилались за адресою, яка зазначена стороною.

За таких обставин, суд вважає, що ним виконані покладені на нього обов'язки щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист в судовому порядку не скористався.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

19 липня 2012р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (далі - ОСОБА_2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент" (далі-Позичальник) було укладено договір банківського обслуговування № б/н. Відповідно до Договору банківського обслуговування на відповідача був відкритий поточний рахунок № 1839.

Згідно з ч.2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Згідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання при наявності вільних грошових ресурсів здійснювати обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого ОСОБА_2 повідомляє клієнту на свій розсуд або у письмовому вигляді, або через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_3 та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом - регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua. які разом з Анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Розділом 3.18 Умов та Правил надання банківських послуг регламентований порядок надання кредиту за послугою Кредитний ліміт.

Згідно п.3.18.1.1 Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта (системи клієнт банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших). ОСОБА_3 здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пункт 3.18.1.3 визначає, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Умовами визначено, що клієнт зобов'язується:

- використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.18.2.2.1 цього розділу «Умов та правил надання банківських послуг» 3.2.2.2.2.2.

- сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3. Повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17.

Пунктом 3.18.6.1. визначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до ОСОБА_3 заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Позивач зазначає, що він виконав свої зобов'язання за Договором банківського обслуговування виконав, на відкритий поточний рахунок відповідача №1839 починаючи з 04.03.2013р. було надано кредитний ліміт у сумі 1000 грн. В подальшому в процесі користування клієнтом кредитними коштами розмір кредитного ліміту було збільшено до 10000 грн.

Відповідно до Умов та Правил клієнт зобов'язаний при незгоді зі змінами Правил та/або ОСОБА_3 надати ОСОБА_3 письмову вимогу про розірвання цього Договору та погасити заборгованість перед ОСОБА_3. Відповідач не надавав до ОСОБА_3 жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором б/н від 19.07.2012р., вимог законодавства, яке регулює існуючі між сторонами правовідносини (ст.193 ГК, ст.ст. 525, 526, 530, 1048, 1054 ЦК України) не здійснило повернення банку в повному обсязі використані кредитні кошти, сплату відсотків, комісії, у зв'язку з чим за товариством нараховується заборгованість.

В обґрунтування зазначеного розрахунку позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України встановлено, що за договором банківського обслуговування кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Укладений вищенаведений договір банківського обслуговування згідно вимог ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним відповідно до приписів ч.1 ст. 193 ГК України мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 198 ГК України встановлено, що відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Так, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, як спеціальною нормою закону, яка регулює кредитні правовідносини передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В свою чергу, порушення Позичальником (Відповідачем) якого-небудь із зобов'язань по поверненню кредитних коштів згідно п. 3.18.4.2. Умов та правил має наслідки в подальшому, сплаті ОСОБА_3 відсотків та пені за користування кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом "Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно ч.7. ст. 193 ГК України зазначено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Проте, позичальник припинив виконувати належним чином умови договору банківського обслуговування, оскільки він не погасив заборгованість на картковому рахунку у повному обсязі до нуля у визначений договором строк, що за таких обставин призвело до обґрунтованого нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим загальна заборгованість Відповідача за відсотками за користування кредитом перед позивачем станом на 29.12.2015 рік на складає 38144,79 грн., та по сьогодні є непогашеною.

Крім того, порушення зобов'язань згідно приписів ч.2 ст.193 ГК України є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ст. 230 ГК України, іншими законами або договором.

Так, відповідно до ст. 1050 ЦК України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобов'язань передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Згідно п. 3.18.5.1. Умов та правил встановлено, що позичальник за порушення будь-якого зобов'язання, передбаченого умовами даного договору відносно сплати відсотків за користування кредитом та строків повернення кредиту, сплачує ОСОБА_3 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Оскільки позичальник у супереч умовам договору припинив виконувати належним чином свої договірні зобов'язання, загальна заборгованість останнього перед ОСОБА_3 почала збільшуватись, у зв'язку з тим, що згідно п. 3.18.5.1. ОСОБА_3 почав нараховувати позичальнику пеню на суму загальної заборгованості за кожний день прострочки, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період її нарахування.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи викладене вище, станом на 29.12.2016 року заборгованість Відповідача перед ОСОБА_3 по пені склала 13948,41 грн. та по сьогодні є не погашеною і тому підлягає стягненню.

ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент" знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності з 24.07.2014 року на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2014 року по справі № 820/4716/14.

Оскільки, вказана юридична особа має невиконанні перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" грошові зобов'язання, останній на підставі ст. 105 ЦК України 15.01.2016 року направив заяву про розгляд, визнання кредиторських вимог за договором банківського обслуговування та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу боржника.

Зазначені кредиторські вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" направив голові ліквідаційної комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент" ОСОБА_4 15.01.2016 року за місцезнаходженням боржника, що відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з описом вкладення та повідомленням про вручення. Докази направлення містяться в матеріалах справи (а. с. 29-30).

Згідно приписів ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України законодавцем закріплено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання ; юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

У відповідності до вимог ч.8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Таким чином, ліквідаційний баланс це необхідний документ для здійснення судових процедур, зокрема, процедури розпорядження майном, санації боржника або ліквідації боржника.

Активні дії щодо стягнення коштів кредитором з боржника можливі тільки в подальших стадіях банкрутства за умови, що проміжний ліквідаційний баланс буде затверджено комітетом кредиторів, судом.

На сьогоднішній день заявлені ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредиторські вимоги залишаються не розглянутими з боку голови комісії з припинення (ліквідатора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент", оскільки останній ухиляється від їх розгляду, а заборгованість за договором банківського обслуговування № б/н від 19.07.2012 року залишається непогашеною.

На думку позивача, відповідач не дотримується встановленої законом процедури розгляду кредиторських вимог та ухиляється від розгляду і задоволення зазначених кредиторських вимог, у зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою захисту свого порушеного права вимушений був звернутись до суду з позовом про зобов'язання відповідача визнати вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" зі сплати заборгованості за договором банківського обслуговування.

Згідно приписів ст. 105 ЦК України, з моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Відповідно ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Позивач надав суду докази звертання до відповідача з вимогою включити вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" № б/н від 15.01.2016 року ( а.с.27-28) .

Ліквідаційна комісія відповідача, під час процедури припинення , відповідно до вимог цивільного законодавства, мала виявити наявність боргу перед позивачем та внести зазначений борг до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, про що повідомити позивача. Таких дій відповідачем вчинено не було.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом( ч. 3 ст. 110 ЦК України).

Тобто, після оцінки вартості наявного майна боржника, в порядку ст. 60 ГК України, публікації оголошення в порядку ст. 105 ЦК України для виявлення кредиторів, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу, після закінчення строку, який передбачений ч. 4 ст. 105 ЦК України, можливе зясування питання про повний обсяг кредиторської заборгованості та про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, а також, можливе звернення до господарського суду, після закінчення строку, який передбачений ст. 105 ЦК України, з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 51 Закону про банкрутство.

Згідно вимог ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавцем визначено спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови комісії з припинення суб'єкта господарювання, що припиняє свою діяльність задовольнити заявлені кредитором вимоги.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є доведеним та обґрунтованими, суд задовольняє їх в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Зобов'язати ліквідаційну комісію Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент" в особі ОСОБА_4 (код 36987695, 61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська 23/34) визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з оплати заборгованості за договором банківського обслуговування, яка станом на 29.12.2015 року становить 38144,79 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 9997,18 грн.; заборгованості за відсотками - 11770, 01 грн.; заборгованості з пені - 13948,41 грн.; заборгованості з комісії - 2429, 19 грн. та включити ПАТ КБ "Приватбанк" до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична консалтингова група Паритет-Менеджмент" в особі ОСОБА_4 (код 36987695, 61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Сумська 23/34) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк „ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код - 14360570) - 2756 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_5