ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 Справа №917/1966/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119; адреса для листування: вул. Харківське шосе, 49, м. Київ, 02096

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобода", вул. Горького, б. 59, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: не зявились

від відповідача: не зявились

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Слободар заборгованості за кредитним договором від 01.08.2007 №332 у сумі 73885226,08грн, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки: комплекс (ковбасний цех із скотозабійним цехом), розташований за адресою: Полтавська область, Семенівський район, смт. Семенівка, вул. Горького ,59, загальною площею 1938,4кв.м, який складається з: адміністративної будівлі літ. А1, загальною площею 152,1кв.м; ковбасного цеху із скотобійним цехом літ. Б1, загальною площею 1246,4кв.м, холодильної камери, котельні з газопроводом, компресорної літ.В1, загальною площею 539,9кв.м, каналізаціонної насосної станції літ.Г, сараю літ.Д, трансформаторної підстанції з лінією електропередач літ.Е, вбиральні літ. Ж, сараю літ. З, огорожі №1 та замощення літ. І за ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1, як іпотекодержателем за іпотечним договором від 28.05.2010р. №332/1, посвідченим приватним нотаріусом Семенівського районного округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за №652.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 73 885 226,08 грн.

09.03.2016 від позивача надійшло клопотання про колегіальний розгляд справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Клопотання про призначення колегіального розгляду справи повинно бути обґрунтованим та мотивованим, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Клопотання також повинно бути підтверджено фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Із поданого клопотання про призначення колегіального розгляду справи вбачається, що позивач в обґрунтування заяви посилається лише на необхідність ретельного аналізу чинного законодавства. Проте зазначена обставина сама по собі не може свідчити про складність справи, оскільки ретельне вивчення та дослідження матеріалів справи та аналіз законодавства є обовязковим при вирішенні будь-якого господарського спору, і тому ця обставина не носить виняткового характеру.

Як вбачається із суті спору, дана справа не відноситься до складних, і тому у задоволенні клопотання про розгляд справи у колегіальному складі суддів слід відмовити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення про відкладення розгляду справи, направлені відповідачу рекомендованими листами за адресою, зазначеною у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштового відділення: "організації не існує".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.08.2007 Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 (ВАТ ВіЕйБі Банк далі за текстом - позивач, банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Будинок Слобожанський (ТОВ ТБ Слобожанський, далі за текстом - відповідач, Позичальник) уклали кредитний договір №332.

Відповідно до умов, визначених Кредитним договором та Додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину цього договору, ПАТ ВіЕйБі Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі за текстом Кредит) у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 2 700 000,00 (два мільйони сімсот тисяч) доларів США 00 центів з терміном остаточного повернення по 10.08.2012 включно та процентною ставкою за користування 14% річних.

Як вбачається з матеріалів справи з 30.05.2008 процентна ставка за користування Кредитом збільшена до 16% річних (Додаткова угода №6 від 30.05.2008), а з 18.11.2008 процентна ставка за користування кредитом збільшена до 17% річних (Додаткова угода №8 від 18.11.2008).

Згідно з п.1.2. Кредитного договору, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: погашення кредитів ТОВ Тібра та ОСОБА_4 в ТОВ Укрпромбанк та для ведення поточної діяльності.

Надання Кредиту, відповідно до п.1.1.4 та п.2.2. Кредитного договору здійснювалося окремими частинами (кожна частина окремо - транш, а у сукупності - транші), шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з відкритого банком Позичальнику позичкового рахунку №374/840 на поточний рахунок Позичальника №374/840, відкрий в ПАТ ВіЕйБі Банк. Надання кожного Траншу у відповідності до п. 2.5 договору оформлювалося Додатковою угодою, в якій встановлювалася сума траншу, термін його користування та процентна ставка.

ПАТ ВіЕйБі Банк на виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором, надав Позичальнику п'ять траншів на загальну суму - 2 696 000,00 (два мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч) доларів США 00 центів, у відповідності з укладеними з Позичальником Додатковими угодами, а саме: Додаткової угоди №1 від 01.08.2007 транш Кредиту в сумі 2 350 000,00 (два мільйона триста п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів (меморіальний валютний ордер №253693 від 01.08.2007); Додаткової угоди №2 від 09.08.2007 транш Кредиту в сумі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США 00 центів (меморіальний валютний ордер №263638 від 09.08.2007); Додаткової угоди №3 від 15.08.2007 транш Кредиту в сумі 91 000,00 (дев'яносто одна тисяча) доларів США 00 центів (меморіальний валютний ордер №271193 від 15.08.2007); Додаткової угоди №4 від 27.08.2007 транш Кредиту в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) доларів США 00 центів (меморіальний валютний ордер №283412 від 27.08.2007); Додаткової угоди №5 від 03.09.2007 транш Кредиту в сумі 149 000,00 (сто сорок девять тисяч) доларів США 00 центів (меморіальний валютний ордер №297880 від 03.09.2007).

Відповідно до п.2.3 та п.2.6 Кредитного договору повернення Кредиту повинне було здійснюватися згідно з графіком погашення заборгованості, наведеного в Додатку №1 Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на відкритий цьому позичальнику в ПАТ ВіЕйБі Банк позичковий рахунок №374/840.

Відповідно до п. 4 договору про внесення змін до Кредитного договору №9 від 22.05.2009, повернення Кредиту Позичальником здійснюється згідно з графіком, наведеним в Додатку № 2 до Кредитного договору.

За користування Кредитом Позичальнику, банком, відповідно до умов п.2.7 Кредитного договору, щомісячно нараховувались проценти у валюті Кредиту за поточний календарний місяць, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно з п. 1.1.3. цього договору (14% річних, з 30.05.2008 16% річних, з 18.11.2008 17% річних) на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за траншем.

Умовами п.2.6. та п.2.8. Кредитного договору визначено, що Позичальник зобов'язаний щомісяця, не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані сплачувати на рахунок №0004, відкритий в ПАТ ВіЕйБі Банк проценти за користування Кредитом/траншем, що нараховані йому за місяць відповідно до пункту 2.7 цього договору.

В п.4.6. Кредитного договору визначено, що у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобов'язання за договором, він зобов'язується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно з п.4.3. Кредитного договору, у разі несвоєчасної сплати процентів та комісій, визначених цим договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в національній валюті України в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 цих договорів, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання.

У п.4.4. Кредитного договору визначено, що у разі порушення Позичальником вимог п.п.3.3.3. - 3.3.18. цього договору (в т.ч. зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом та сплати комісій), Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 5 процентів від суми Кредиту, визначеної в п. 1.1.1. цього договору, за кожний випадок порушення за реквізитами, вказаними Кредитодавцем.

Згідно з п.4.5. Кредитного договору, Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати дострокового погашення Кредиту, сплати процентів за фактичний час користування Кредитом, комісій та штрафних санкцій. Після повного погашення заборгованості Позичальника за цим договором дія договору припиняється.

Як досліджено судом, Позичальник в порушення вищезазначених умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства України, не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

Так станом на 20.08.2015 заборгованість Позичальника ТОВ ТБ Слобожанський за Кредитним договором становить: прострочена заборгованість за кредитом - 25 899 193,73 грн; заборгованість за процентами - 12 586 292,90 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 569 660,24 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 3 169 882,39 грн; заборгованість по 3% річних - 3 278 311,61 грн; інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту - 15 654 332,37 грн; інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 5 727 552,84 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості Позичальника ТОВ ТБ Слобожанський перед банком за Кредитним договором №332 від 01.08.2007 станом на 20.08.2015 становить 73 885 226,08 (сімдесят три мільйони вісімсот вісімдесят п'ять тисяч двісті двадцять шість) гривень 08 копійок.

Станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за кредитним договором.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення відповідачем договірних зобов'язань, щодо своєчасного здійснення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №332 від 01.08.2007 та відповідно до умов Іпотечного договору№332/11 від 28.05.2010 зі змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за номером 652, Товариством з обмеженою відповідальністю СЛОБОДАР (далі за текстом - "Іпотекодавець") як Іпотекодавецем передано, а ПАТ ВіЕйБі Банк як Іпотекодержателем прийнято в іпотеку наступне нерухоме майно: комплекс, (ковбасний цех із скотозабійним цехом), розташований за адресою: Полтавська обл., Семенівський pайон, смт. Семенівка, вул. Горького, 59, загальною площею 1 938,4 кв.м., який складається з адмінбудівлі під літ. А1, заг. пл. 152,1 кв.м.; ковбасний цех із скотозабійним цехом під літ. Б1, заг. пл. 1 246,4 кв.м.; холодильна камера, котельня з газопровод, компресорна під літ. В1, заг.пл. 539,9 кв.м.; каналізационна насосна станція під літ. Г; сарай під літ. Д; трансформаторна підстанція з лінією електроперед. під літ. Е; вбиральня під літ. Ж; сарай під літ. 3; огорожа під №1 та замощення під літ. І.

Нерухоме майно передано в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки, знаходиться в оренді ТОВ СЛОБОДАР згідно договору оренди землі від 24.03.2008, що зареєстрований в Семенівському райвідділі ПРФ ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.05.2008 за № 10.

Предмет іпотеки знаходиться у власності Іпотекодавця, що підтверджується договором купівлі-продажу комплексу (ковбасного цеху із скотозабійним цехом), посвідчений 24.12.2003 приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріальною округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №2477 та Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 2904591 від 24.02.2004, Комунальним підприємством Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер: 1735329 номер запису: 71 в книзі: 2, а також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25791580 від 07.04.2010, виданим Комунальним підприємством Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер: 1735329.

Відповідно до п.п. 7.1.-7.3 вищезазначеного Іпотечного договору, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором та цими договорами, а також у інших випадках, передбачених Кредитним договором, цими договорами та чинним законодавством України Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки.

Пунктом 7.4 Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по Кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору.

Відповідно до умов Іпотечного договору №332/11 від 28.05.2010 узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 349 000 (триста сорок дев'ять тисяч) гривень 00 копійок.

З рахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги в частині звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання права власності на іпотечне майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 ГК України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (про позику), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту, при чому одностороння відмова від виконання не допускається.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

Відповідно до норм ст. 35 Закону України Про Іпотеку, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

До матеріалів справи позивачем наданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача, відповідно до якого, ТОВ "Слободар" з 04.06.2014 знаходиться в стані припинення за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно зі ст. 39 Закону України Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації та спосіб реалізації.

Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Як розяснено у 4.4.2. постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" у застосуванні приписів статей 33, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (частина третя статті 36 Закону України "Про іпотеку").

У разі встановлення у договорі такого способу звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відсутність попереднього повідомлення іпотекодавця не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України "Про іпотеку").

Отже, на підставі викладеного вище, Іпотекодержатель - ПАТ ВіЕйБі Банк набув право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (комплекс - ковбасний цех із скотозабійним цехом, розташований за адресою: Полтавська обл., Семенівський p., смт. Семенівка, вул. Горького, 59, загальною площею 1 938,4 кв.м.) в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки положеннями частини 2 статті 16 Цивільноо кодексу України, статей 33, 36, частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Пунктом 7.4 Іпотечного договору передбачено звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по Кредитному договору за рішенням суду.

Аналогічну правову позицію про те, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, викладено у постанові Верховного суду України від 19.08.2014 у справі №5011-32/10471-2012.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості перед позивачем по кредитному договору в сумі 73 885 226,08 грн, тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду із цим позовом) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних з здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Зі приписами статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З відповідача підлягає стягненню в доход Державного бюджету України 1,5 відсотка від вартості майна, що складає 5235,00 грн.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю СЛОБОДАР, вул. Горького, б. 59, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200 перед Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1", місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119; адреса для листування: вул. Харківське шосе, 49, м. Київ, 02096 за кредитним договором №332 від 01.08.2007 в сумі 73 885 226,08 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним Договором №332/11 від 28.05.2010 з усіма змінами, доповненнями та додатками до нього, посвідченим приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за номером 652 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" (місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119, ; адреса для листування: вул. Харківське шосе, 49) на комплекс, (ковбасний цех із скотозабійним цехом), розташований за адресою: Полтавська обл., Семенівський p-н., смт. Семенівка, вул. Горького, 59, загальною площею 1 938,4 кв.м., який складається з: адмінбудівля під літ. А1, заг. пл. 152,1 кв.м.; ковбасний цех із скотозабійним цехом під літ. Б1, заг. пл. 1 246,4 кв.м.; холодильна камера, котельня з газопровод, компресорна під літ. В1, заг.пл. 539,9 кв.м.; каналізационна насосна станція під літ. Г; сарай під літ. Д; трансформаторна підстанція з лінією електроперед. під літ. Е; вбиральня під літ. Ж; сарай під літ. 3; огорожа під №1 та замощення під літ. І.

Оціночна вартість предмета іпотеки становить 349000,00 грн, відповідно до п. 1.5 Іпотечного договору №332/11 від 28.05.2010.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слободар", вул. Горького, б. 59, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200, в доход Державного бюджету України 5235,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Д.М. Сірош