ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 квітня 2016 року Справа № 13/2/11
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Картере В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду
від19.01.2016
у справі Господарського суду№ 13/2/11 Кіровоградської області
за позовомПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Полтавської обласної дирекції акціонерного банку "Укргазбанк"
до за участю1. Приватного підприємства "КАПІТАЛ", 2. Приватного підприємства "АТЛАНТА" Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області
простягнення коштів та звернення стягнення на заставлене майно
ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 13/2/11.

Одночасно скаржник звернувся з клопотання про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, розглянувши матеріали касаційної скарги, не вбачає підстав для відновлення скаржникові пропущеного строку на оскарження судового рішення, оскільки причини, зазначені в клопотанні, не визнаються поважними, з огляду на наступне.

Статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до частини третьої ст. 105 ГПК України постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Оскаржувана постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду була прийнята 19.01.2016, двадцятиденний строк на оскарження даної постанови закінчився 08.02.2016 (понеділок), в той час, як скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою 22.02.2016 (про що свідчить поштовий штемпель на конверті, в якому була надіслана касаційна скарга), тобто скаржник звернувся з касаційною скаргою з пропуском двадцятиденного строку для її подання, чим порушив вищенаведені норми Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з наявністю саме поважних причин його пропуску; поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

У клопотанні про відновлення строку на подання касаційної скарги скаржником зазначено, що він не міг вчасно звернутися із касаційною скаргою у зв'язку із відсутню коштів (недостатнім фінансуванням) на початку 2016 року, зміною рахунків та відкриттям їх у державній казначейській службі України, що відповідно призвело до затягування сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Разом з тим, скаржником до касаційної скарги додано платіжне доручення № 326 від 03.02.2016, яке свідчить про те, що Відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області було сплачено судовий збір в межах двадцятиденного строку встановленого для подання касаційної скарги.

Будь-яких інших причин пропуску строку для подання касаційної скарги, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних перешкод для своєчасного подання належно оформленої касаційної скарги, у клопотанні не наведено, а тому колегія суддів суду касаційної інстанції визнає, що можливість вчасного подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 13/2/11 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника.

Згідно із п. 5 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст. 86, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області в поновленні строку на касаційне оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 13/2/11.

2. Не приймати до розгляду та повернути Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Чернігівській області касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 13/2/11.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО
СуддіТ.Л. БАРИЦЬКА
В.І. КАРТЕРЕ