ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 925/1843/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреностями, відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом приватного акціонерного товариства «Шполянський завод продтоварів», м. Шпола, Україна, до товариства з обмеженою відповідальністю «З Д Джгупи», м. Тбілісі, Грузія, про стягнення 70 475,76 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне акціонерне товариство «Шполянський завод продтоварів», м. Шпола, Україна звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «З Д Джгупи», м. Тбілісі, Республіка Грузія (далі - відповідач) про стягнення, на підставі контракту № 1806/15 від 18.06.2015 року, 70 475,76 доларів США заборгованості за поставлений товар, та відшкодування 25 280 грн. судових витрат.

Вирішуючи питання про прийняття зазначеної позовної заяви до розгляду, судом було враховано наступне.

Відповідно до частини першої статті 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

09.01.1995 Україною та Республікою Грузія підписано договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифіковано 22.11.1995 та який набрав чинності 05.11.1996.

Згідно з пунктом 2 статті 21 зазначеного Договору суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін.

Звернення з даним позовом до господарського суду Черкаської області позивач обґрунтував посиланням на пункт 9.2 контракту № 1806/15 від 18.06.2015 року, за умовами якого усі суперечки по даному договору підлягають розгляду у господарському суді Черкаської області. При розгляді спору застосовується право України.

Таким чином, господарський спір по даній справі підлягає вирішенню господарським судом Черкаської області із застосуванням чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.11.2015 року порушено провадження у справі № 925/1843/15 та призначено до розгляду на 21.01.2016 року. Позивача зобов'язано надати суду належним чином нотаріально посвідчені копії перекладу ухвали господарського суду Черкаської області про порушення провадження у справі № 925/1843/15 від 23.11.2015 року на російській мові, провадження у справі зупинено.

При цьому, оскільки відповідач знаходиться в Грузії, з метою забезпечення реалізації принципів змагальності та рівності перед законом і судом, було направлено копії нотаріально посвідченого перекладу ухвали господарського суду Черкаської області про порушення провадження у справі № 925/1843/15 від 23.11.2015 року на російській мові для вручення відповідачу у встановленому чинними міжнародними угодами, ратифікованими Україною та Грузією.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 21.01.2016 року та 23.02.2016 року розгляд справи відкладався, відповідно, на 23.02.2016 року та 12.04.2016 року, провадження у справі зупинялося, відповідачу повторно направлялися копії нотаріально посвідченого перекладу ухвал господарського суду Черкаської області про відкладення розгляду справи № 925/1843/15 від 21.01.2016 року та від 23.02.2016 року на російській мові для вручення відповідачу у встановленому законодавством порядку.

Станом на 12.04.2016 року до суду не надійшло відомостей щодо виконання судового доручення.

Відповідач в засідання суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, витребуваних документів не подав.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю, та додатково пояснив, що вся кореспонденція, направлена на адресу відповідача у Республіку Грузія, повертається з відміткою на поштовому конверті про відсутність відповідача за місцем реєстрації.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

18.06.2015 року позивачем - приватним акціонерним товариством «Шполянський завод продтоварів», як продавцем, укладено з відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «З Д Джгупи» (Республіка Грузія), як покупцем, контракт № 1806/15 (далі - Договір).

За умовами пунктів 1.1, 1.2, 2.1 Договору продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти товар й оплатити в строки, встановлені Договором. Загальна сума Договору становить 200 000 доларів США. Поставка здійснюється на умовах FCA- зі складу продавця м. Шпола / Інкотермс 2010 /. Автомобільним транспортом покупця. Товар призначений для поставки на територію Грузії.

Розділом 3 Договору сторони погодили ціни та умови оплати товару, згідно з пунктами 3.1, 3.3, 3.5 якого ціна, найменування і кількість кожної партії товару вказується в додаткових угодах до контракту на кожне відвантаження, які є невідємною частиною даного контракту. Умови оплати: безготівкова форма, платіжне доручення протягом 20 календарних днів з моменту поставки товару. Валюта розрахунків: долари США.

Відповідно до п. 10.3 Договору, діє він з моменту підписання до 31.12.2016 року.

На виконання п. 3.1 Договору сторони уклали Специфікацію № 1 від 20.07.2015 року та Специфікацію № 2 від 12.08.2015 року до Договору, за якими сторони погодили найменування, кількість, ціну товару (а.с. 14-16).

28.09.2015 року сторони підписали додаток № 3 до Договору, яким Розділ 3 Договору доповнили пунктом 3.9., за яким платником по даному контракту може виступати ТОВ «СК Інвест» (SK INVEST LTD), ідентифікаційний номер 422935541, адреса: Грузія, м. Амбролаури, с. Бугеули.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 70 925,76 доларів США, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами: міжнародними товарно-транспортним накладними (CMR) № 001554 від 12.08.2015р., (CMR) № 821308 від 22.07.2015р. (а.с.24-25), вантажно-митними деклараціями форми МД-2 № 902040000/2015/401392 від 24.07.2015р., № 902040000/2015/401501 від 13.08.2015р.(а.с.17-23) та рахунками-фактур INVOICE (а.с. 26-29)

Незважаючи на положення чинного законодавства України та умови Договору (п. 3.3) про розрахунок протягом 20 календарних днів з моменту поставки товару, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий товар не оплатив, розрахувався частково на суму 450 доларів США., що підтверджується банківською випискою (а.с. 30), у звязку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 70 475,76 доларів США, що відповідачем не заперечено і не спростовано.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із контраку № 1806/15 від 18.06.2015 року. Договір є укладеним, частково виконаний сторонами, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обовязках сторін цього договору.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань поставки. Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться..

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ч. 1 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобов'язання в загальному розмірі 70 475,76 (сімдесят тисяч чотириста сімдесят пять доларів США сімдесят шість центів) позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Отже, за викладених обставин справи і норм законодавства, суд вважає, що наявність і розмір спірного грошового зобовязання в сумі 70 475,76 доларів США позивачем обґрунтовані і доведені поданими доказами, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, строк виконання цього зобовязання настав, тому вимога позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

На дату подання позовної заяви позивачем, а саме 03.12.2014 року, офіційний курс гривні до долара США, встановленого Національним банком України складав за 1 долар США 23,913585 грн., таким чином, судовий збір за подання позову до господарського суду про стягнення 70 475,76 доларів США склав 25 280 грн.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 25 280 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «З Д Джгупи» реєстраційний номер 404442046, місцезнаходження: Грузія, м. Тбілісі, вул. Цимамдзгврешвили, 121 на користь приватного акціонерного товариства «Шполянський завод продтоварів», , місцезнаходження: 20603, Україна, Черкаська область, м. Шпола, вул. Леніна, 87, - 70 475,76 доларів США боргу, 25 280 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 22.04.2016 року.

Суддя В.М. Грачов