ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Справа № 922/6418/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Крестьянінова О.О., судді Шутенко І.А.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.2015р. № 5498, ОСОБА_2 за довіреністю від 22.02.2016р. № 954,

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 29.01.2016р. № 7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Харківгаз (вх.№ 721 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р.,

у справі № 922/6418/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства Харківгаз, м. Харків,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - газ, м. Дергачі, Харківської області,

про стягнення 6613,85 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Харківгаз звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - газ про стягнення боргу у розмірі 6613,85 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань відповідно до умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 03П-ПРФ2-2014Д від 03.01.2014р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. (суддя Новікова Н.А.) у позові відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, повинні бути врегульовані в порядку, визначеному ч. 2 ст. 5.13.1 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005р. № 618, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р. за № 67/11941, зважаючи на те, що позивачем 10.12.2014р. проведено зняття лічильнику газу, про що складено відповідний акт.

Таким чином, на думку суду, перерахунки обєму протранспортованого природного газу повинні бути проведені за період відсутності (нсправності) ЗВТ, починаючи з дати зняття ЗВТ, тобто з 10.12.2014р., до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача, а також проведення технічної перевірки вузла обліку газу ТОВ "Авто-газ", яке підтверджується відповідним актом перевірки від 10.12.2014р. № 1680.

Враховуючи правовідносини, які склалися між сторонами, а також проведення технічної перевірки вузла обліку газу ТОВ "Авто-газ", яке підтверджується відповідним актом перевірки від 10.12.2014р. № 1680, в якому зафіксовано дату зняття ЗВТ, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача вартості перерахованого обєму протранспортованого відповідачу природного газу за період з 01 по 10 грудня 2014 року в обсязі 857,25 куб.м в розмірі 6613,85 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство Харківгаз звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. у справі №922/6418/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Харківгаз, до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 - газ, про стягнення коштів, та прийняти нове судове рішення у зазначеній справі, яким задовольнити позовну заяву Публічного акціонерного товариства Харківгаз в повному обсязі; стягнути з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги.

ПАТ "Харківгаз" зазначає, що господарським судом першої інстанції не прийнято до уваги норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини між сторонами, а саме, Правила користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 13.09.2012 N 1181 (п.п. 3.12, 3.12.1,.3.12.2, 3.12.3, 3.12.4), Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджені наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.12.2005р. (п.п 5.13, 5.13.1, 5.13.2, 8.1, 8.2), ст. 629 Цивільного кодексу України. Так, сторонами у технічній угоді від 31.03.2014р. № 03ТУ-ПРФ-2-2014 з урахуванням норм чинного законодавства визначено підстави та порядок здійснення перерахунку обсягу протранспортованого природного газу, а саме: в разі непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану вузла обліку перерахунок здійснюється за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання ТОВ "Авто-газ", починаючи з дати проведення останньої перевірки вузла обліку газу або, якщо такі перевірки не проводились, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з ТОВ "Авто-газ".

Таким чином, на думку апелянта, представниками Дергачівської філії ПАТ "Харківгаз" було правомірно проведено технічний розрахунок обсягів спожитого газу відповідачем за грудень 2014р., які включені до акту прийому-передачі газу за грудень 2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.03.2016р. апеляційну скаргу ПАТ "Харківгаз" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-газ" просить рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. у справі № 922/6418/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (вх.№ 4012 від 13.04.2016р.).

В обґрунтування своєї позиції у справі, ТОВ "Авто-газ" зазначає, що нарахування за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання повинно бути проведено згідно з п. 3.3.10 укладеної між сторонами технічної угоди від 31.03.2014р. № 03ТУ-ПРФ-2-2014, у випадках, передбачених підпунктами 3.3.10.1-3.3.10.11, порушенням яких з боку відповідача відсутнє.

Крім того, відповідач зазначає, що у відповідності до абз. 1 п.п. 5.13.1 п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005р. № 618, перерахунок обєму протранспортованого газу ПАТ "Харківгаз" мало право зробити, починаючи з дати проведення останньої перевірки вузла обліку газу, тобто з 09.12.2014р. по 10.12.2014р.

В судовому засіданні господарського суду апеляційної інстанції 14.04.2016р. оголошено перерву до 19.04.2016р.

ПАТ "Харківгаз" подано пояснення у справі (вх.№ 4108 від 18.04.2016р.), в яких позивач зазначає, що позиція ТОВ "Авто-газ" з приводу того, що розрахунок обсягів природного газу повинен здійснюватися з моменту останньої технічної перевірки вузла обліку газу, тобто з 09.12.2014р., є невірною, оскільки відповідним актом перевірки ВОГ зафіксовано необхідність направлення лічильника газу у звязку з незадовільним технічним станом на позачергову повірку, на підставі якого 10.12.2014р. було проведено його демонтаж.

Таким чином, на думку позивача, за наявності довідки про непридатність ЗВТ відповідача розрахунок обсягів природного газу проводиться за період, починаючи з контрактної доби грудня місяця 2014 року та до моменту відключення споживача після зняття лічильника газу на позачергову повірку.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.04.2016р. у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Бородіної Л.І. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Крестьянінова О.О., судді Шутенко І.А.

В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. у справі №922/6418/15 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. у справі №922/6418/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, враховуючи явку учасників судового процесу в судове засідання та забезпечення дотримання їх прав, передбачених статтею 22 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.01.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (іменоване - "постачальник") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-газ" (іменоване - "споживач") укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (промисловим та комунально-побутовим споживачам) №03П-ПРФ2-2014Д, відповідно до п. 1.1 якого постачальник протягом 2014 року здійснює споживачу постачання природного газу (далі-газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку до договору (п. 1.2, 1.2.1).

Відповідно до п.2.1 договору договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору.

Згідно з п. 2.2.3 договору постачання газу здійснюється у разі наявності у споживача комерційного вузла обліку природного газу, який відповідає вимогам Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 617 та узгоджений з постачальником.

Пунктом 2.6 договору послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

Згідно з п. 2.8 договору споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 2.8.2 договору у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від підписання протягом двох робочих днів з дати одержання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 2.9 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за реалізований споживачем газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно з п. 4.5 договору розрахунковий період за договором становить один місяць з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно.

Пунктом 10.1 договору визначено, що він набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2014р. та діє до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

В додатку № 1 сторони зазначили газоспоживчі прилади, встановлені на пункті призначення ТОВ "Авто-газ", м. Дергачі, вул. Залізнична, 31. (а.с. 17).

Договірні обсяги постачання природного газу на 2014 рік сторонами погоджені відповідно додатку 2 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, який є навідємною частиною договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014р. за № 03П-ПРФ2-2014Д (а.с. 18).

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» (іменоване "сторона-1") та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Газ» (іменоване "сторона-2") також укладено технічну угоду від 31.03.2014р. №03ТУ-ПРФ-2-2014Д.

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 зобовязується здійснювати транспортування газу газорозподільними мережами до місця передачі стороні-2 на вході у газову мережу сторони-2, а сторона-2 зобовязується прийняти природний газ та виконувати інші обовязки, передбачені цією технічною угодою.

Згідно з п. 3.2 договору подача газу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу, який відповідає Правилам обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618.

Відповідно до п. 9.1 договору технічна угода набирає чинності з дати її підписання та, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює своє дію на відносини, що склались між сторонами з 01.04.2014 року та діє до 31 грудня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2014р. уповноваженими особами ПАТ «Харківгаз» та представниками споживача було складено та підписано акт № 1671 перевірки вузла обліку газу, згідно якого проведена перевірка технічного стану вузла обліку та визначено, що лічильник газу РЛ G 4 № 185105, год випуску 2008, держповірка 2012р., необхідно направити на позачергову повірку.

10.12.2014р. уповноваженими представниками ПАТ "Харківгаз" було складено та підписано з обох сторін акт № 1680 перевірки вузла обліку газу, згідно якого було демонтовано лічильник газу РЛ-64 (заводський номер 185105), який є власністю ТОВ "Авто-газ", з метою направлення на позачергову повірку.

За результатами позачергової повірки лічильник газу РЛ G-4, зав.№ 185105, визнаний непридатним до подальшої експлуатації, про що свідчить довідка ДП "Харківстандартметрологія" від 16.12.2014р.№ ХГ/14219.

Під час закриття обсягів спожитого відповідачем газу за грудень 2014 року виконано технічний розрахунок відповідно до Правилам обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618 та договору по потужності неопломбованого газового обладнання.

На підставі актів приймання-передачі газу за грудень 2014р. зафіксовано обсяг переданого відповідачу природного газу в розмірі 1,179 тис. куб. м, що підтверджується наступним:

- 0,322 тис. куб.м - обсяг спожитого природного газу за показниками лічильника за грудень 2014р., з яким в свою чергу, погодився ТОВ "Авто-газ" та сплатив в добровільному порядку.

- 857,25 куб.м (3,81 куб.м*225 год.=857,25 куб.м) - нарахування обсягів газу проведено на підставі п. 5.13 Правил обліку природного газу та п. 3.12.2 Правилами користування природним газом для юридичних осіб № 1181, вартість якого згідно з актом приймання-передачі від 31.12.2014р. складає 6613,85 грн.

Супровідним листом від 09.01.2015р. за № 01-05/6 ПАТ "Харківгаз" було направлено для підписання технічний розрахунок від 05.01.2015р. та акт прийому-передачі газу, технічний акт прийому-передачі природного газу за грудень 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 13.01.2015р.

З метою стягнення з ТОВ "Авто-газ" зазначеної суми ПАТ "Харківгаз" звернулось з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначені підстави виникнення господарських зобов'язань. Зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору, є договір на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014р. за № 03П-ПРФ2-2014Д та технічна угода від 31.03.2014р. №03ТУ-ПРФ-2-2014Д.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України, яка кореспондує з положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" облік природного газу, у тому числі комерційний (приладовий), здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його видобування, транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Згідно з положеннями статті 12 зазначеного Закону постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобовязується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 19 Закону споживач зобов'язаний забезпечувати відповідно до вимог нормативних документів у пунктах приймання-передачі газу вимірювання кількості газу, прийнятого в систему своїх газопроводів (крім населення).

Відповідно до п. 3.4 договору на постачання природного газу від 03.01.2014р. сторони узгодили, що постачальник має право перевіряти роботу вузлів обліку, установлених у споживача, у тому числі за допомогою еталонних пересувних вимірювальних комплексів, газопроводи та газоспоживне обладнання, які розташовані на території обєктів споживача, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології.

Також, згідно з п. 3.3.6 технічної угоди від 31.03.2014р. сторони угоди мають право контролювати правильність ЗВТ у будь-який час доби. За результатами перевірки складається акт обстеження вузла обліку газу. Перевірки технічного стану комерційних вузлів обліку газу, проводяться уповноваженими представниками сторони-1 і сторони-2 планово, в робочий час, а позачергово в будь-який час доби.

Пунктом 3.3.8 договору визначено, що планові та позачергові перевірки технічного стану ЗВТ здійснюються контрольними ЗВТ та/або робочими еталонами сторони-1. У разі необхідності проведення позачергової перевірки комерційного вузла обліку газу ініціатор перевірки письмово повідомляє про це іншу сторону. За будь-яких перевірок у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювань обєму газу (помилки в розрахунках обєму про транспортованого газу, відсутність чи вихід з ладу вимірювальних перетворювачів параметрів газу і перепаду тиску, витоки газу в імпульсних лініях до перетворювачів тиску газу та перепаду тиску, виявлення факту несанкціонованого втручання в конструкцію чи в роботу ЗВТ, використання конфігурації обчислювача, яка не відповідає документації на комерційний вузол обліку газу, використання ЗВТ з вичерпним повірки, та інше), представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, разом з відповідальною особою за його технічний стан складає акт про виявлені недоліки.

Акт, підписаний представниками сторін, можу бути підставою для проведення перерахунків обємів протронспортованого газу. У разі виникнення спірних питань під час підписання акта: представник сторони, яка перевіряється, підписує акт з викладенням окремої думки. У разі відмови представника сторони технічної угоди, яка перевіряється, від підписання, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони технічної угоди від підписання

З матеріалів справи вбачається, що питання про необхідність здійснення позачергової повірки лічильника газу РЛ G 4 №185105 рік випуску 2008, держповірка 2012р., виникли у позивача при проведенні перевірки технічного стану вузла обліку, про що зазначено в акті від 09.12.2014р. Даний акт підписаний представником відповідача без зауважень. Отже, станом на 09.12.2014р. останній був обізнаним та не мав будь-яких заперечень щодо рішення позивача про проведення позачергової повірки лічильника.

В акті перевірки технічного стану вузла обліку від 10.12.2014 р. зафіксовано, що згідно технічної перевірки від 09.12.2014р. було виявлено, що лічильник газу не реагує на слабе горіння, а також зазначено про опломбування газового обладнання та зняття лічильника з метою направленням на позачергову повірку.

Зазначений акт був підписаний представниками ПАТ "Харківгаз" та споживачем, які були присутні при перевірці вузлі обліку 09.12.2014р., без заперечень та зауважень, що не спростовується відповідачем у справі та свідчить про визнання ТОВ "Авто-газ" факту встановлення неналежної роботи лічильника газу при його огляді 09.12.2014р. та 10.12.2014р.

Взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ, регулюються Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерство палива та енергетики від 27.12.2005 р. № 618 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р. за №11941 (далі Правила обліку).

Так, відповідно до п. 3 Правил обліку, засіб вимірювальної техніки (ЗВТ) - технічний засіб, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики. Лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювань об'єму газу, що протікає через перетин трубопроводу. Комерційний облік газу - визначення кількості протранспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

Пунктом 5.1 Правил обліку визначено, що постачання газу споживачу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу.

Згідно п. 5.7 Правил обліку, ЗВТ мають бути повірені або атестовані в установленому порядку. Власник комерційного вузла обліку газу відповідає за збереження свідоцтв про повірку або метрологічну атестацію ЗВТ та паспортів до ЗВТ.

Складові частини комерційних вузлів обліку газу, конструкція ЗВТ, програмне забезпечення обчислювачів та накопичені в їх базі дані про результати вимірювань об'єму газу повинні бути захищені від несанкціонованого втручання, яке може вплинути на результати обліку газу (п. 6.8 Правил обліку).

Відповідно до п. 5.9 Правил обліку, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

Пунктами 5.13, 5.13.1 Правил обліку визначено, що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ). Перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією.

Відповідно до п. 5.13.2 Правил обліку, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення), регулюються Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012 N 1181 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11.10.2012р. за № 1715/22027 (діяли на момент виникнення спірних правовідносин, далі Правила користування).

Пунктами 3.12.2, 3.12.3, 3.12.4 Правил користування визначено, що перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; пропущення строків повірки ЗВТ. Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/ газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Акт, підписаний представниками сторін, є підставою для проведення перерахунків об'ємів прийнятого-переданого газу. Перерахунки здійснюються в порядку, передбаченому у підпунктах 3.12.3, 3.12.4 цього пункту або в умовах договору (ч. 2 п. 3.12.11 Правил).

Також, між сторонами було укладено технічну угоду про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 31.03.2014р. № 03ТУ-ПРФ-2-2014Д, відповідно до п. 3.3.9.1 якої сторони узгодили, що у випадках тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт), наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ), вичерпання терміну дії свідоцтва про повірку або атестацію лічильника газу, коректора (обчислювача), діафрагми звужуючого пристрою, перетворювачів тиску, різниці тиску та температури, у разі отримання негативних результатів чергової, позачергової та експертної повірки ЗВТ, роботи приладів та пристроїв вузла обліку газу поза зоною нормованої похибки вимірювань, перерахунок обєму поставленого природного газу здійснюється за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання сторони-2, починаючи з дати проведення останньої перевірки вузла обліку газу або, якщо такі перевірки не проводились, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з стороною-1.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки відповідач має право перевіряти роботу вузлів обліку, встановлених у відповідача (споживача), в тому числі й позачергово, що передбачено як умовами договору на постачання природного газу за регульованим тарифом та технічною угодою, так і нормами зазначених Правил обліку, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для здійснення перерахунку обєму протранспортованого природного газу відповідно до приписів п.п. 5.13, 5.13.1, 5.13.2 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005р. № 618, а також в порядку, визначених сторонами в технічній угоді про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 31.03.2014р. №03ТУ-ПРФ-2-2014Д.

Відповідно до додатку № 1 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014р. за № 03П-ПРФ2-2014Д режим роботи споживача дорівнює 24 год/доб (а.с. 17).

Враховуючи, що технічною перевіркою вузла обліку відповідача, проведеною 09.12.2014р., було виявлено несправну роботу ЗВТ, що стало підставою для проведення позачергової повірки лічильника споживача та мало наслідком складення довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки від 16.12.2014р. за №ХГ/14219 (а.с. 22), господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для здійснення перерахунку обсягу поставленого відповідачу природного газу за грудень 2014 року в межах заявленого періоду, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця до моменту відключення споживача від газопостачання після зняття лічильника газу на позачергову повірку, за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача, тобто з 01.12.2014р. 0.00 год. по 10.12.2014р. 09.00 год.

Отже, враховуючи, що наданий позивачем технічний розрахунок вартості протранспортованого природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснений на підставі та у спосіб, визначений нормативними приписами Правил обліку та існуючими між сторонами договірними правовідносинами, а також те, що для його розрахунку позивач застосував, величини роботи газового обладнання споживача, що не спростовується відповідачем у справі, та встановлений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рівень цін на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання, станом на момент виникнення спірних правовідносин, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПАТ "Харківгаз".

Відповідно абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

На підставі вищевикладеного судова колегія дійшла висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення від 23.02.2016р. у справі № 922/6418/15 не було зясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим апеляційна скарга ПАТ "Харківгаз" підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, п. 2 ч.1 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016р. у справі №922/6418/15 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-газ" (вул.Залізнична, 31, м. Дергачі, Харківська область, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, буд.1, м.Харків, код ЄДПОУ 03359500) 6613,85 грн. основної заборгованості, 1218,00 грн. судових витрат за подання позову.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-газ" (вул.Залізнична, 31, м. Дергачі, Харківська область, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, буд.1, м.Харків, код ЄДПОУ 03359500) 1339,80 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.04.2016р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шутенко І.А.