РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016Справа №910/1367/16
За позовом Корпорації "Артеріум"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд"

про стягнення 138 026,43 дол. США, що еквівалентно 3 429 812,69 грн.

Суддя І.В. Усатенко

Представники сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г. - (за дов.)

від відповідача: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація "Артеріум" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд" про стягнення 138026,43 дол. США, що еквівалентно 3429812,69 грн. за Контрактом №ЕХР-172/15 від 18.03.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено контракт №ЕХР-172/15 від 18.03.2015, за яким позивач поставив відповідачу товар загальною вартістю 11296000,00 рублів, однак відповідач не оплатив отриманий товар, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11296000,00 грн. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу у розмірі 138026,43 доларів США, як передбачено умовами контракту.

Ухвалою суду від 01.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1367/16, розгляд останньої призначено на 18.04.2016.

Враховуючи необхідність вручення процесуальних документів Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд", з метою забезпечення реалізації принципів змагальності та рівності перед законом і судом, суд звернувся з відповідним дорученням до Арбітражного суду міста Москви, у зв'язку з чим провадження у справі зупинено до 18.04.2016 ухвалою суду від 01.02.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 15.04.2016 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 15.04.2016 від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі. Відповідач визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справи без участі представника.

В судове засідання 18.04.2016 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

18.03.2015 року між Корпорацією "Артеріум" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа-Гранд" (покупець) укладено контракт № ЕХР-172/15.

Відповідно до п.1.1, 1.2 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю фармацевтичні препарати (товар), згідно генеральної специфікації, що являється невід'ємною частиною даного контракту на умовах СІР-Москва згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар. Поставка товару здійснюється окремими партіями згідно з уточненими та узгодженими сторонами разовими специфікаціями, які являються невід'ємною частиною контракту, при цьому загальна кількість товару, вказана у них не повинна перевищувати кількість товару, вказаного у генеральній специфікації до даного контракту.

Позивач надав до матеріалів справи специфікацію на поставку № 27 від 06.11.2015 року на підтвердження факту узгодження сторонами поставки товару (номенклатура та вартість) на загальну суму 11296000,00 рублів. Специфікація підписана та скріплена печатками обох контрагентів.

Позивач виставив відповідачеві рахунок-фактуру № 27 від 06.11.2015 на суму 11296000,00 рублів, за товар визначений у специфікації № 27 від 06.11.2015.

До матеріалів справи надано копію декларації на товари ІМ40ЕД10130032/161115/0009254 на підтвердження поставки лікарських засобів вартістю 11296000,00 рублів. Крім того надано копію міжнародної товарно-транспортної накладної № 486899 від 12.11.2015 на підтвердження поставки відповідачеві лікарських засобів за рахунок-фактурою № 27.

Контрагенти підписали ряд додаткових угоди до контракту, якими змінили загальну суму контракту та генеральну специфікацію до договору: № 1 від 03.06.2015, № 2 від 28.08.2015, № 3 від 21.10.2015, № 4 від 24.12.2015. Загальна вартість контракту в останній редакції становить 500850000,00 російських рублів.

Будь-яких доказів не поставки товару по відповідачем не надано.

Оплата за поставлений товар здійснюється на підставі специфікації і рахунку-фактури. Оплата здійснюється у доларах США по курсу Центрального Банку Російської Федерації на день здійснення платежу, що підтверджується копією вихідного SWIFT-повідомлення, засвідченого штампом банку покупця з зазначенням дати здійснення платежу. Оплата здійснюється за реквізитами продавця, вказаними у розділі 14 даного контракту. Оплата товару здійснюється на умовах відстрочки платежу - 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної у м. Києві. У випадку не здійснення покупцем оплати в установлені строки і зверненням продавцем до суду, борг підлягає стягненню у доларах США за курсом російського рубля до долара США, встановленому Центральним Банком Російської Федерації на дату позовної заяви, якою являється дата реєстрації позовної заяви продавцем. (п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 4) .

Судом встановлено, що плата за поставлений товар, з урахуванням умов контракту мала бути здійснена до 10.01.2016 включно.

У разі, якщо сторони не прийдуть до згоди, всі спори, суперечності та вимоги, що виникають з даного контракту чи в зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають розгляду в Господарському суді м. Києва (п. 12.2 договору).

Даний контракт вступає в силу після підписання і діє до 31.12.2016, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 13.1 договору).

До матеріалів справи надано акт звірки взаємних розрахунків, підписаний та скріплений печатками обох контрагентів. Сторони погодили, що у позивача є дебіторська заборгованість у розмірі 11296000,00 рублів.

Відповідач визнав обґрунтованість позову та не заперечував проти його задоволення.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за контрактом від 18.03.2015 № ЕХР-172/15 становить 119296000,00 рублів, або 138 026,43 дол. США в еквіваленті станом на 27.01.2016 (дата реєстрації позивачем позовної заяви) за курсом встановленим Центральним Банком Російської Федерації.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заборгованість відповідача перед позивачем за контрактом від 18.03.2015 № ЕХР-172/15 становить 119296000,00 рублів, або 138 026,43 дол. США в еквіваленті станом на 27.01.2016 (дата реєстрації позивачем позовної заяви) за курсом встановленим Центральним Банком Російської Федерації, що не заперечується сторонами, та підтверджується поданими суду доказами, у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Гранд" (109316, Російська Федерація, м. Москва, Остаповський проїзд, будинок 5, будівля 1, ІПН , КПП 772201001, ОГРН 646) на користь Корпорації "Артеріум" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 139, ) суму боргу в розмірі 138026,43 (сто тридцять вісім тисяч двадцять шість доларів США) 43 цента (еквівалентно 3429812,69 грн.) та судовий збір в розмірі 51447,19 (п'ятдесят одна тисяча чотириста сорок сім) грн. 19 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.04.2016

Суддя І.В.Усатенко