КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Справа№ 910/30432/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Козоріз А.С. - дов. № 26 від 09.03.2016 року

від відповідача Глазунов М.Ю. - дов. № 220/55/д від 11.01.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення господарського суду міста Києва

від 21.01.2016 року (суддя Головіна К.І.)

у справі № 910/30432/15

за позовом Концерну «Техновоенсервіс»

до Міністерства оборони України

про стягнення 583 567,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року у справі № 910/30432/15 позовні вимоги Концерну «Техвоєнсервіс» до Міністерства Оборони України про стягнення 583 567,40 грн. задоволено; стягнуто з Міністерства Оборони України на користь Концерну «Техвоєнсервіс» заборгованість у сумі 583 567, 40 грн.; стягнуто з Міністерства Оборони України на користь Концерну «Техвоєнсервіс» судовий збір у сумі 8 753, 51грн.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також невірно застосовано норми як матеріального, так і процесуального права, що потягло за собою прийняття незаконного рішення по справі.

За твердженнями апелянта, висновки місцевого суду про те, що позивач надав відповідачу передбачені умовами договору № 225/к/77-14-Д від 02.07.2014 року послуги на суму 583 567, 40 грн. і це підтверджується підписаним обома сторонами 27.02.2015 року без заперечень та зауважень до якості та обсягу виконаних робіт актом приймання-передавання № 4, не відповідають дійсності, оскільки 02.07.2014 року між Концерном «Техвоєнсервіс» та Міністерством Оборони України укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/8, за умовами якого і підписано акт приймання-передавання № 4 тощо.

Крім цього, оскільки позивачем було порушено термін проведення капітального ремонту автомобільної техніки та Акт приймання-передавання наданих послуг № 4 було затверджено лише 27.02.2015 року, оплати цих послуг не могло бути проведено згідно бюджетного законодавства України, адже відповідач мав право взяти на себе бюджетне зобов'язання тільки у відповідному бюджетному періоді, протягом якого діяв договір, а саме до 31.12.2014 року.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу № 910-30432/15 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.04.2015 року.

В судове засідання 19.04.2016 року з'явилися представники сторін, представник відповідача (апелянта) доводи скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржене рішення скасувати за наведених в скарзі підстав та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Відповідно до ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, на розгляд господарського суду міста Києва надійшла позовна заява концерну «Техновоєнсервіс» до Міністерства оборони України про стягнення 583 567,40 грн. за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/18 від 02.07.2014 року (далі - Договір). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання своїх зобов'язань позивач надав відповідачу послуги, передбачені умовами договору на суму 583 567,40 грн., а відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати наданих йому послуг й виконаних робіт не оплатив, в зв'язку з цим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 583 567,40 грн.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про обґрунтованість позову, а відтак його задовольнив.

Так, постановляючи рішення по суті спору місцевий суд встановив, що на виконання взятих на себе зобов'язань за Договором позивач надав відповідачу послуги, передбачені його умовами на суму 583 567,40 грн., що підтверджується актом приймання-передавання наданих послуг № 4, підписаним обома сторонами 27.02.2015 р. без заперечень та зауважень до якості та обсягу виконаних робіт. Натомість відповідач зі свого боку порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих послуг, виконаних робіт не оплатив, в свою чергу листом повідомив позивач відсутність правових підстав здійснити оплату послуг з ремонту техніки за Договором в зв'язку із закінченням бюджетного року. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за надані послуги в сумі 583 567,40 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції посилався на те, що відсутність у боржника необхідних коштів, в тому числі у зв'язку із закінченням бюджетного року не є обставиною, з якою пов'язується звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності на підставі ч. 2 ст. 218 ГК України. До того ж умовами Договору сторони погодили, що з питань розрахунків Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строків Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, які мали місце під час дії Договору, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача коштів підлягає задоволенню тощо.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, як встановлено матеріалами справи, 02.07.2014 року між концерном «Техвоєнсервіс» (виконавцем) та Міністерством Оборони України (замовником) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/8, за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов'язався в 2014 році надати послуги замовникові з технічного обслуговування та ремонтування інших автотранспортних засобів (45.20.2) (послуги з капітального ремонту автомобільної техніки та спеціальної автомобільної техніки Збройних Сил України, двигунів, агрегатів до неї). Послуги з капітального ремонту автомобільної техніки та спеціальної автомобільної техніки Збройних Сил України марок КРАЗ-255Б, 255В, 260Б, 260В, КПП КРАЗ-255 (далі Автомобільна техніка) за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначено в календарному плані надання послуг (додаток 1 до Договору), що є невід'ємною його частиною, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити ці послуги.

За умовами п. 4.1 договору розрахунки замовника з виконавцем здійснюються за фактично надані послуги протягом двадцяти банківських днів з дати підписання акту приймання наданих послуг, який являється невід'ємною частиною Договору (зразок - додаток 5 ), відповідно до наданих виконавцем рахунків, за наявності передбачених п. 4.2. Договору документів, у разі надходження коштів на рахунки Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 4.5 Договору за письмовим погодженням між сторонами, керуючись нормами чинного законодавства та вимогами підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 № 117, відповідно до належним чином оформленого рішення Міністра оборони України, замовник має право здійснювати попередню оплату в розмірі до 30% на строк, що не перевищує одного місяця.

Сторони погодили (п. 5.14 Договору), що приймання автомобільної техніки після проведення капітального ремонту здійснюється власними силами та засобами замовника згідно вимог нормативно-технічної документації на здачу приймання-передавання Автомобільної техніки в ремонт та її видачу з ремонту й оформляється актом приймання-передавання автомобільної техніки (додаток 3 до Договору), який підписується уповноваженими особами виконавця і замовника.

Датою виконання зобов'язань замовником є дата повного розрахунку з виконавцем за умовами Договору, зі складанням акту звіряння розрахунків (додаток 6 до Договору), що є підтвердженням того, що сторони не мають претензій одна до одної ( п. 5.18 Договору).

Відповідно до п.п. 10.1, 10.2 Договору, він набирає чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 р., з питань розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строків Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, які мали місце під час дії Договору.

Як було встановлено судом першої інстанції та як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов'язань позивач надав відповідачу послуги на суму 583 567,40 грн., що підтверджується актом приймання-передавання наданих послуг № 4, підписаним обома сторонами 27.02.2015 р. без заперечень та зауважень до якості та обсягу виконаних робіт. Однак, в супереч умовам Договору, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих послуг, виконаних робіт не оплатив, натомисть позивача повідомив про відсутність правових підстав здійснити оплату послуг з ремонту техніки за Договором в зв'язку із закінченням бюджетного року. Відтак, у відповідача виникла заборгованість послуги в розмірі 583 567,40 грн.

За договором про надання послуг (ст. 901 ЦК України) одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, в порядку, що встановлено Договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи встановлено й ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За приписами ст. ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Доводи апелянта з приводу того, що місцевим судом невірно зазначено номер договору, який був укладений між концерном «Техновоєнсервіс» та Міністерством оборони України, не заслуговують на увагу, оскільки це є технічною опискою, яка усунута ухвалою господарського суду міста Києва від 08.02.2016 року.

Безпідставними є посилання апелянта ( відповідача) на відсутність у боржника необхідних коштів, в тому числі у зв'язку із закінченням бюджетного року, адже це не є обставиною, з якою пов'язується звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності, відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 583 567,40 грн. як підставні та обгрунтовані підлягають задоволенню. Крім цього, згідно наданого позивачем в судовому засіданні апеляційної інстанції платіжного доручення від 28.03.2016 року № 44416781, суму основного боргу в розмірі 583 567,40 грн. добровільно сплачено відповідачем тощо.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року у справі № 910/30432/15 - без змін.

Матеріали справи № 910/30432/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун