ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.04.2016 Справа № 905/1128/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Степаненко Д.І,

розглянувши матеріали справи за позовом: Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Генічеськ

до відповідача ОСОБА_1 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна, м. Маріуполь

про відшкодування шкоди, завданої незаконним знищенням зелених насаджень в розмірі 3250,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державна Азовська морська екологічна інспекція, м. Генічеськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна, м. Маріуполь про відшкодування шкоди, завданої незаконним знищенням зелених насаджень в розмірі 3250,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу шляхом видалення зелених насаджень, а саме 3 дерев на прибудинковій території по вул. Київська, біля будинку № 92 в м. Маріуполь без оформлення відповідних документів на знос зелених насаджень, у звязку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна розмір шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження зелених насаджень, у розмірі 3250 гривень на користь місцевого бюджету м. Маріуполя.

Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання про припинення провадження по справі у звязку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про судове засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презюмується ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

При цьому, з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України, визначену в п.4 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" від 02.06.2006р. №01-8/1128 та в п.11 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" від 15.03.2007р. №01-8/123, таке надсилання вважається належним виконанням обов'язку щодо інформування сторін про судовий розгляд справи.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державною Азовською морською екологічною інспекцією здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням вимог природоохоронного законодавства в м. Маріуполь. В ході здійснення державного нагляду (контролю) державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції складено акт обстеження від 31.08.2015р.

В ході огляду прибудинкової території за адресою м. Маріуполь, вул. Київська, біля будинку № 92 зафіксовано факт видалення зелених насаджень, а саме 3 дерев різних порід та діаметру (берест діаметром 20,5 см, берест діаметром 44 см та клен діаметром 35 см)

Видалення земельних насаджень здійснено ОСОБА_1 комерційним підприємством Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна. Рішення Маріупольської міської ради, ордер на видалення земельних насаджень у ЖЕК-1 ТОВ «ДПЦ «Магістр» відсутні, що є порушенням ст.ст. 12, 39, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.27 Закону України «Про рослинний світ», Порядку видалення дерев кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2008 року №1045.

За даним фактом було складено протокол №010812 про адміністративне правопорушення від 09.09.2015 року. В результаті розгляду даного протоколу державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.09.2015 року №175/010812, якою притягнуто в.о. директора ОСОБА_1 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Азовського моря ОСОБА_3 відповідно до Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 08.04.1999 року №559, було виконано розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження зелених насаджень, відповідно до якого загальний розмір шкоди складає 3250,00 грн.

Державною Азовською морською екологічною інспекцією на адресу відповідача направлена претензія від 22.09.2015р. за №13 про необхідність сплати заподіяного збитку в розмірі 3250,00 грн. До претензії був доданий розрахунок шкоди, заподіяної ОСОБА_1 комерційним підприємством Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна внаслідок пошкодження зелених насаджень.

Відповідно до платіжного доручення № 1314 від 04.12.2015р. відповідачем була сплачена сума в розмірі 3250,00 грн., в призначенні платежу якого зазначено «відшкодування шкоди згідно претензії Державної Азовської морської екологічної інспекції від 15.09.2015р. № 13.

Листом № 83 від 23.03.2016р. відповідач підтвердив сплату шкоди, заподіяну навколишньому природному середовищу в розмірі 3250,00 грн. згідно платіжного доручення № 1314 від 04.12.2015р. В листі останній зазначив, що зазначена сума сплачена відповідно до виставленої позивачем претензії № 13 від 22.09.2015р.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем було сплачено суму в розмірі 3250,00 грн. відповідно до виставленої позивачем претензії № 13 від 22.09.2015р., а саме за спричинену відповідачем шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного знищення (видалення) зелених насаджень на прибудинковій території по вул.. Київська, 92 в. Маріуполь, Донецької області.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища, здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України на підставі акту обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню.

Відповідачем акт обстеження зелених насаджень державною екологічною інспекцією не погоджувався, та дозвіл на видалення зелених насаджень йому не видавався.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про рослинний світ» особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу несуть відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ.

Як було встановлено судом, відповідачем порушені вимоги Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №11/36 від акт обстеження від 31.08.2015р. В діях відповідача вбачається незаконне видалення зелених насаджень, а саме 3 дерев на прибудинковій території по вул. Київська, біля будинку № 92 в м. Маріуполь.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і в тому числі зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

Разом із тим, як вже зазначалося, позивачем було надано клопотання про припинення провадження у справі у звязку з відсутністю предмету спору. До вказаного клопотання було додано копію платіжного доручення № 1314, з якого вбачається, що шкода, завдана незаконним знищенням зелених насаджень в розмірі 3250,00 грн., була сплачена відповідачем 04.12.2015р., тобто до порушення провадження у справі.

Згідно п 4.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Генічеськ до ОСОБА_1 комерційного підприємства Маріупольської міської ради Керуюча Компанія Східна, м. Маріуполь про відшкодування шкоди, завданої незаконним знищенням зелених насаджень в розмірі 3250,00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 18.04.2016р.

Суддя Ю.В. Бокова