ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/1539/13-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Відповідача 1: Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

Відповідача 2: Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

Відповідача 3: Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу за регульованим тарифом в сумі 8 380 067 грн. 57 коп.

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача 1: ОСОБА_1, дов. №7/1 від 02.01.15р.

від відповідача 2: не з'явився

від відповідача 3: ОСОБА_2, дов. від 24.02.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У лютому 2013р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" про стягнення основного боргу за отриманий газ у розмірі 7 257 374,25 грн., пені у розмірі 854 291,99грн., 3% річних у розмірі 235 453,72грн., інфляційних у розмірі 32 947,61 грн.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги №9814/21/132603 від 26.10.2012р. до нього перейшло право вимоги боргу від КП "Дніпротеплоенерго" за Типовим договором №11685/21/129274 від 12.03.2012р. на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти, у розмірі 7 257 374,25грн., а також всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов"язаних з невиконанням або неналежним виконанням КП "Дніпротеплоенерго" своїх зобов"язань за даним договором.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2013р. у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2013р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2013р. було скасовано; прийнято нове рішення, яким стягнуто з Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 7 257 374,25грн. основного боргу, 854 291,99 грн. пені, 235 453,72 грн. 3% річних, 32 947,61грн. інфляційних втрат, 68 820,00грн. судового збору за подання позову до господарського суду, 34 410,00грн. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Крім того ухвалою від 17.07.2013р. Дніпропетровський апеляційний господарський суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз".

Постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2013р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2013р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.10.2013р. у справі №904/1539/13-г скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №904/1539/13-г передано для розгляду по суті судді Петровій В.І.

Ухвалою від 18.12.2013р. суддя Петрова В.І. прийняла справу №904/1539/13-г до свого провадження.

Ухвалою суду від 23.01.2014р. провадження у справі було зупинено до набрання судовим рішенням законної сили у справі №904/244/14 за позовом Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" до Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" про визнання суб"єкта господарювання правонаступником за борговими зобов"язаннями.

Ухвалою суду від 19.10.2015р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалами від 01.12.2015р. та від 02.02.2016р. суд залучив до участі у справі в якості відповідача 2 - Дочірнє підприємство "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" і в якості відповідача 3 - Дочірнє підприємство "Південьтеплоенерго" комунального підприємствам "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради".

Відповідач 1 - Комунальне підприємство "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" проти позову заперечує, зазначає, що згідно договору про переведення боргу від 23.11.2015р. Дочірнє підприємство "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (відповідач 2) стало боржником перед позивачем за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012р.

У свою чергу відповідач 2 - Дочірнє підприємство "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", проти позову заперечуючи, зазначило, що згідно договору про переведення боргу №1462 від 24.02.2016р. Дочірнє підприємство "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (відповідач 3) стало боржником перед позивачем за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012р.

Відповідач 3 - Дочірнє підприємство "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" основний борг визнає у повному обсязі. Щодо пені та 3% річних зазначає, що позивач здійснив їх нарахування, включаючи в періоди дні фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості. Також відповідач 3 вважає, що інфляційні треба нараховувати не вибірково, як це зробив позивач (лише за прострочення зобов"язань за січень та лютий 2012р.), а помісячно, у зв"язку з чим інфляційні відсутні. Крім того 29.03.2016р. відповідач 3 подав до суду клопотання про зменшення розміру пені, оскільки єдиним видом його господарської діяльності є виробництво і постачання теплової енергії за регульованими тарифами споживачам, які є бюджетними установами (лікарні, заклади освіти), що знаходяться у скрутному фінансовому становищі та у зв"язку із нестабільністю надходження коштів з бюджету на оплату комунальних послуг не мають змоги вчасно розраховуватись за спожиту теплову енергію. До того ж, 14.04.2016р. відповідач 3 подав до суду заяву про відстрочку виконання рішення суду до 01.07.2016р., оскільки він знаходиться у скрутному фінансово-економічному становищі та враховуючи, що його споживачами є, зокрема, основні медичні заклади Дніпропетровської області, у т.ч. Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова", який просив не зупиняти подачу гарячої води саме до 01.07.2016р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

19.04.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (постачальник, третя особа) та Обласним комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго", найменування якого змінено на Комунальне підприємство "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради", (споживач, відповідач 1) був укладений Типовий договір №11685/21/129274 на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб промислових підприємств та інших субєктів господарювання, які є кінцевими споживачами) (далі - договір на постачання газу).

Відповідно до п.1.1. договору на постачання газу постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором, для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

За п.2.1. договору на постачання газу договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору.

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу та актом виконаних робіт, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору (п.2.6. договору на постачання газу).

Згідно п.2.9. договору на постачання газу акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Пунктом 4.1. договору на постачання газу сторони погодили, що загальна вартість природного газу та послуг з його постачання становить 26 693 772,08грн., у тому числі ПДВ 4 448 962,01грн.

Розрахунковий період за договором становить один місяць - з 800 години першого місяця до 800 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно розділу 3 договору. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу (п.4.5. договору на постачання газу).

Згідно п.4.6. договору на постачання газу оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу відповідно до додатка 2 договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Загальна ціна за 1000 кубічних метрів природного газу для споживачів - платників ПДВ, складає 3 972,9000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 65,6200 грн. (Додаток 3 до договору на постачання газу).

Договір набирає чинності з 01.01.2012р. та укладається на строк до 31.12.2012р.

Сторонами досягнуто згоди про те, що в силу положень ч.3 ст.631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин, які склались між сторонами до дати його укладення (п.10.1. договору на постачання газу).

01.07.2012р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою внесли зміни в Додаток 3, відповідно до умов якої з 01.07.2012р. загальна ціна за 1000 кубічних метрів природного газу склала 4 688,7360 грн., у тому числі ПДВ 20% - 781,4560 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, постачальник (третя особа) протягом січня - серпня 2012р. передав споживачу (відповідач 1) природний газ на суму 13 438 504,83 грн., за який останній сплатив 6 181 130,58 грн., внаслідок чого заборгованість склала 7 257 374,25грн.

У подальшому, 26.10.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (первісний кредитор, третя особа) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор, позивач) був укладений договір №9814/21/132603 про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення права вимоги).

Відповідно до п.1.1. договору відступлення права вимоги первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора ОКП "Дніпротеплоенерго" за договором на постачання природного газу №11685/21/129274 від 12.03.2012р. у сумі 7 257 374,25 грн.

Згідно п.1.2. договору відступлення права вимоги крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобовязанням, зазначеним у п.1.1 договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, повязаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за зазначеним вище договором.

За п.2.1. договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний в термін до 01.11.2012р. передати новому кредитору оригінали документів, які підтверджують права вимоги до боржника, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Документи, що підтверджують право вимоги: договір поставки природного газу з усіма додатками та при наявності протоколу розбіжностей і узгодження розбіжностей (оригінал); акти приймання-передачі газу (оригінали); документи, що підтверджують проведення боржником розрахунків (за наявності); акт звіряння розрахунків станом на дату укладення договору відступлення права вимоги боргу (оригінал); листи-вимоги про оплату боргу (за наявності); будь-які інші документи (у разі їх необхідності).

Право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів, зазначених в п.2.1. цього договору. Передача документів оформлюється актом приймання-передачі із зазначенням в переліку переданих документів (п.2.2 договору відступлення права вимоги).

Згідно п.2.3. договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний протягом 5 днів з моменту підписання даного договору письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги боргу.

Договір відступлення права вимоги набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п.6.1. договору відступлення права вимоги).

01.11.2012р. між первісним кредитором та новим кредитором підписано Акт приймання-передачі документів, за яким первісний кредитор передав новому кредитору документи згідно переліку, зазначеному в акті (т.1, а.с.66).

07.11.2012р. первісний кредитор надіслав боржнику повідомлення про відступлення права вимоги за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012р. новому кредитору (т.1, а.с.67-68).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

14.12.2012р. позивач надіслав відповідачу 1 вимогу за №26/2-252-12 про перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості в сумі 7 257 374,25грн. (т.1, а.с.77), однак останній відповіді не надав, заборгованість не сплатив, що й стало причиною спору.

Під час розгляду справи №904/1539/13-г провадження зупинялось до набрання судовим рішенням законної сили у справі №904/244/14 за позовом Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" до Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" про визнання суб"єкта господарювання правонаступником за борговими зобов"язаннями.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2015р. у справі №904/244/14 зобов"язано Дочірнє підприємство "Тепловиробничий центр" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" прийняти боргові зобов"язання Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" з оплати за спожитий газ в сумі 7 257 374,25грн. за договором №11685/21/129274 від 12.03.2012р. (т.2, а.с.72-74).

У зв"язку з цим 23.11.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Комунальним підприємством "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач 1) та Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач 2) був укладений договір про переведення боргу (далі - договір переведення боргу №1).

Згідно п.1.1. договору переведення боргу №1 за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника борг, який виник у первісного боржника перед кредитором (далі - зобов'язання) за договором від 12.03.2012р. №11685/21/129274, укладеним між первісним боржником та Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз", за яким кредитор став кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.10.2012р. №9814/21/132603, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

За п.1.2. договору переведення боргу №1 кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладання цього договору на встановлених у ньому умовах.

Пунктом 2.1. договору переведення боргу №1 сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 7 257 374,25грн.

Відповідно до п.3.1. договору переведення боргу №1 до нового боржника перейшли обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, яка встановлена у п.2.1. статті 2 цього договору, та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором, визначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Пунктом 3.2. договору переведення боргу №1 новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених відповідним договором, зазначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (п.6.1. договору переведення боргу №1).

Згідно ст.520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У подальшому, 24.02.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор, позивач), Дочірнім підприємством "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (первісний боржник, відповідач 2) та Дочірнім підприємством "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (новий боржник, відповідач 3) був укладений договір про переведення боргу №1462 (далі - договір переведення боргу №2).

Згідно п.1.1. договору переведення боргу №2 за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника борг, який виник у первісного боржника перед кредитором (далі - зобов'язання) за договором від 12.03.2012р. №11685/21/129274, укладеним між первісним боржником та Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз", за яким кредитор став кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.10.2012р. №9814/21/132603, а первісний боржник став боржником на підставі договору про переведення боргу від 24.02.2016р. №1461, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

За п.1.2. договору переведення боргу №2 кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладання цього договору на встановлених у ньому умовах.

Пунктом 2.1. договору переведення боргу №2 сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 7 257 374,25грн.

Відповідно до п.3.1. договору переведення боргу №2 до нового боржника переходять обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, яка встановлена у п.2.1. статті 2 цього договору, та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором, визначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Пунктом 3.2. договору переведення боргу №2 новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених відповідним договором, зазначеним у п.1.1. статті 1 цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (п.6.1. договору переведення боргу №2).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається та визнається відповідачем 3, що він не погасив заборгованість перед позивачем у розмірі 7 257 374,25грн. за договором від 12.03.2012р. №11685/21/129274, у зв"язку з чим дана заборгованість підлягає до стягнення з відповідача 3.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2.2. договору на постачання газу у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню за загальний період з 04.02.2012р. по 29.01.2013р. у розмірі 854 291,99грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню, не включаючи в періоди дні фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості, встановив, що за загальний період з 04.02.2012р. по 29.01.2013р. вона складає 839 498,56грн. та підлягає до стягнення з відповідача 3. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував 3% річних за загальний період з 04.02.2012р. по 29.01.2013р. у розмірі 235 453,72грн., а також інфляційні за загальний період з лютого по березень 2012р. у розмірі 32 947,61 грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних, не включаючи в періоди дні фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості, встановив, що за загальний період з 04.02.2012р. по 29.01.2013р. вони складають 232 681,89грн. та підлягають до стягнення з відповідача 3. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

У зв"язку з цим інфляційні треба нараховувати на суму боргу у розмірі 3 916 516,60грн. (прострочення зобов"язання за січень 2012р.) з березня 2012р., а інфляційні на суму боргу в розмірі 4 447 176,86грн. (прострочення зобов"язання за лютий 2012р.) - з квітня 2012р., однак даний місяць позивач не включає у період нарахування. Отже загальний розмір інфляційних складає 11 749,55грн. та підлягає до стягнення з відповідача 3. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних суд вважає за необхідне відмовити. Доводи відповідача 3 про те, що інфляційні треба нараховувати не вибірково, як це зробив позивач (лише за прострочення зобов"язань за січень та лютий 2012р.), а помісячно, суд вважає безпідставними, оскільки це є правом позивача.

29.03.2016р. відповідач 3 подав до суду клопотання про зменшення розміру пені, а 14.04.2016р. подав заяву про відстрочку виконання рішення суду до 01.07.2016р., обгрунтовуючи їх скрутним фінансово-економічним становищем. Відповідач 3 зазначає, що є комунальним підприємством, єдиним видом його господарської діяльності є виробництво і постачання теплової енергії за регульованими тарифами споживачам, які є бюджетними установами (лікарні, заклади освіти), що знаходяться у скрутному фінансовому становищі та у зв"язку із нестабільністю надходження коштів з бюджету на оплату комунальних послуг не мають змоги вчасно розраховуватись за спожиту теплову енергію. До того ж, його споживачами є, зокрема, основні медичні заклади Дніпропетровської області, у т.ч. Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова", в якому проходять лікування та реабілітацію учасники АТО. Даний заклад листом за №5/1112 від 14.04.2016р. просив відповідача 3 не зупиняти подачу гарячої води саме до 01.07.2016р.

Неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов"язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

До того ж, згідно п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Враховуючи інтереси обох сторін, статус відповідача 3, а також значний розмір пені, яка є додатковою виплатою, беручи до уваги те, що споживачами відповідача 3 є бюджетні установи (лікарні, заклади освіти), у т.ч. Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова", в якому проходять лікування і реабілітацію учасники АТО, та який просив відповідача 3 не зупиняти подачу гарячої води саме до 01.07.2016р., суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%, стягнувши 419 749,28грн., та відстрочити виконання рішення до 01.07.2016р.

Крім того, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача 1 та до відповідача 2 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у зв"язку із відсутністю предмету спору.

Керуючись ст.49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі №904/1539/13-г в частині позовних вимог до Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" та до Дочірнього підприємства "Тепловиробничий центр" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради".

Позов в частині вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосіївська, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) основний борг за отриманий газ у розмірі 7 257 374,25 грн. (сім мільйонів двісті п"ятдесят сім тисяч триста сімдесят чотири грн. 25коп.), пеню у розмірі 419 749,28грн. (чотириста дев"ятнадцять тисяч сімсот сорок дев"ять грн. 28коп.), 3% річних у розмірі 232 681,89грн. (двісті тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят одна грн. 89коп.), інфляційні у розмірі 11 749,55грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок дев"ять грн. 55коп.) та 68 501,66грн. (шістдесят вісім тисяч п"ятсот одна грн. 66коп.) судового збору.

В іншій частині позовних вимог до Дочірнього підприємства "Південьтеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" відмовити.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1539/13-г до 01.07.2016р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.04.2016р.

Суддя ОСОБА_3