ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 18/1247/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й

Куровського С.В.

За участю представників : ТОВ "Європа-Факторинг" - Мінаєва Д.Д., ПАТ "Тепловозоремонтний завод" - Леськова В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційні скарги ТОВ "Європа-Факторинг" та ТОВ "Охоронне агентство Спец-охоронсервіс"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі № 18/1247/12 за заявою ТОВ "Європа-Факторинг" про банкрутство ПАТ "Тепловозоремонтний завод", -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.07.2012 за заявою ПАТ "УкрСиббанк" порушено провадження по справі № 18/1247/12 про банкрутство ВАТ "Тепловозоремонтний завод", на підставі ст.ст.11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за загальною процедурою, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду Полтавської області від 06.12.2012 визнано кредиторські вимоги ПАТ "УкрСиббанк" в сумі 4 993 202,21 грн, яке зобов'язано в десятиденний термін подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Тепловозоремонтний завод", введено процедуру розпорядження майном боржника.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.10.2013 по справі № 18/1247/12, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2014, задоволено клопотання ТОВ

Доповідач - суддя Ткаченко Н.Г.

"Європа - Факторинг" про заміну кредитора, замінено ініціюючого кредитора ПАТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Європа - Факторинг", призначено розпорядником майна ПАТ "Тепловозоремонтний завод" Осадчого О.С.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 по справі № 18/1247/12 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Тепловозоремонтний завод", та визнано, зокрема, вимоги Підприємства "ANDATA Limited" в сумі 97588324,20грн. - основний борг (4 черга реєстру), в сумі 1147,00 грн витрати по сплаті судового збору (1 черга реєстру), вимоги ТОВ "Європа - Факторинг" в сумі 110171137,49 грн., з яких: грошові вимоги 64 550 332, 71 грн. (включено окремо - до першої черги, як забезпечені заставою), в сумі 39 663 383, 22 грн. - основна сума боргу (4 черга реєстру), в сумі 6 206 698, 57 грн. - пені (6 черга реєстру), державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу згідно рішень суду - 50722,99грн. (4 черга реєстру), 1147, 00 грн. витрати по сплаті судового збору (1 черга реєстру).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 по справі № 18/1247/12 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 скасовано в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Європа-Факторинг", визнано грошові вимоги ТОВ "Європа-Факторинг" на суму 80569105,62 грн., з яких: 64550332,71 грн. (вимоги включено окремо - до 1 черги реєстру), 1147,00 грн. (судові витрати - вимоги 1 черги реєстру); - 8302527,55 грн. (вимоги 4 черги), 3362773,65 грн. (вимоги 4 черги); - 50722,99 грн. (вимоги 4 черги); 4301601,72 грн. (вимоги 6 черги), в іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 по справі № 18/1247/12 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 в частині кредиторських вимог ТОВ "Європа - Факторинг" за заборгованістю за договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 6-КБ від 29.11.2005 скасовано, а справу № 18/1247/12 в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 в частині кредиторських вимог ТОВ "Європа - Факторинг" за заборгованістю за кредитним договором № 7КБ від 22.10.2005 та за договором овердрафту № 71-ОД-КБ від 15.09.2008, та зазначену постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 і ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.10.2014 в частині кредиторських вимог Підприємства "ANDATA Limited" по справі № 18/1247/12 залишено без змін.

Під час повторного розгляду справи у скасованій частині, ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі №18/1247/12 кредиторські вимоги ТОВ "Європа - Факторинг" за заборгованістю за договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 6-КБ від 29.11.2005 у сумі 24 746 907,29 грн. визнані такими, що не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів боржника -ПАТ "Тепловозоремонтний завод".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі № 18/1247/12 залишено без змін.

У касаційних скаргах ТОВ "Європа-Факторинг" та ТОВ "Охоронне агентство Спец-охоронсервіс" просять повністю скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі № 18/1247/12, посилаючись на те, що вони постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення яким заяву ТОВ "Європа-Факторинг" задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Тепловозоремонтний завод" просить оскаржені судові рішення залишити без змін посилаючись на те, що висновки судів попередніх інстанцій відповідають вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ТОВ "Європа-Факторинг", ПАТ "Тепловозоремонтний завод",перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи, 29.11.2005 АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступник ПАТ "УкрСиббанк") та ЗАТ "Внешторг" (позичальник) уклали кредитний договір про надання мультивалютної кредитної лінії № 6-КБ, з урахуванням додаткових угод, за умовами якого банк надав позичальнику у кредит 8 499 544,90 грн., які останній зобов'язався повернути з урахуванням відсотків.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань кредитним договором №6-КБ від 29.11.2005, сторони уклали договір поруки від 29.11.2005 (з урахуванням додаткових угод до нього), відповідно до умов якого, ВАТ "ТРЗ" як поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ "УкрСиббанк" за виконання ЗАТ "Внешторг" усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №6-КБ. А також 29.11.2005 між Банком та ВАТ "ТРЗ " було укладено, на забезпечення виконання ЗАТ "Внешторг" за кредитним договором №6-КБ від 29.11.2005 та ВАТ "ТРЗ" за кредитним договором 7-КБ від 29.11.2005 зобов'язань, договір іпотеки (нежитлові приміщення) від 29.11.2005, договір застави майна (обладнання, основних засобів) від 01.12.2005, договір застави майна (обладнання, основних засобів) від 21.08.2008.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.03.2010 по справі № 37/47-10, яке набрало законної сили, на користь ПАТ "УкрСиббанк" стягнуто солідарно з ЗАТ "Внешторг" (позичальника) та ВАТ "Тепловозоремонтний завод" (поручителя) борг у сумі 11 630 814,37 грн. у зв'язку з порушенням умов кредитного договору №6-КБ від 29.11.2005, з яких, заборгованість за кредитом та за процентами за користування кредитом у розмірі 10 926 271,96 грн., пеня у сумі 704 542,41 грн., державне мито в сумі 25 500 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236 грн.

В подальшому, у даній справі про визнання ПАТ "Тепловозоремонтний завод" банкрутом, ПАТ "УкрСиббанк" (первісний кредитор) та ТОВ "Європа - Факторинг" (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № Ф - 35 /2013 від 23.10.2013, за яким ПАТ "УкрСиббанк" відступило (передав) ТОВ "Європа - Факторинг" належне йому право вимоги за договором поруки № б/н від 29.11.2005 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було укладено між первісним кредитором, ВАТ "ТРЗ" та ЗАТ "Внешторг" на забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором №6-КБ від 29.11.2005, а новий кредитор набув право вимоги та в порядку і на умовах визначених цим договором сплачує за нього певну грошову суму.

ТОВ "Європа-Факторинг" звертаючись до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника - ПАТ "Тепловозоремонтний завод", зокрема і у сумі 24 746 907,29 грн. як до поручителя за договором поруки від 29.11.2005 перед ПАТ "УкрСиббанк" по отриманому ЗАТ "Внешторг" (основний боржник) кредиту за кредитним договором № 6-КБ від 29.11.2005, яка включає: заборгованість за кредитом - 8499544,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2009 по 31.12.2012 - 12505091,49 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 07.05.2012 по 06.11.2012 - 642705,31 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 07.05.2012 по 06.11.2012 - 799732,01 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості за період з березня 2009 року по грудень 2012 у сумі 1821318,96 грн., та сума 3% річних від простроченої суми заборгованості за кредитом згідно ст. 625 ЦК України за період з 30.05.2009 по 06.11.2012 - 778514,63 грн.

Відповідно до ст.553 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Статтею 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці

Отже, відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України порука - це забезпечувальне зобов'язання, яке виникає внаслідок невиконання боржником основного зобов'язання і у цьому випадку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, сутність солідарного обов'язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником грошового зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор має право вимагати виконання цього грошового зобов'язання одночасно як від боржника, так і від поручителя.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.03.2010 по справі № 37/47-10, стягнуто солідарно з позичальника - ЗАТ "Внешторг" та ВАТ "Тепловозоремонтний завод" на користь Банку заборгованості за кредитом, відповідно до кредитного договору № 6-КБ та за процентами за користування кредитом у розмірі 10926271,96 грн., а також пені за порушення термінів повернення кредиту та пені за порушення термінів сплати процентів в сумі 704542,41 грн., що загалом становить - 11630814,37 грн., державного мита в сумі 25500,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн (а.с. 100-105 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відтак, термін "порука", відповідно до вищевказаної використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.39 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", у разі, якщо після завершення ліквідаційної процедури в процесі банкрутства, яка встановлена законом, судом постановлене рішення про ліквідацію юридичної особи-банкрута, суд, що виніс відповідне рішення, в день набрання ним законної сили направляє його державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи-банкрута для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Отже, у разі припинення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, у зв'язку з ліквідацією боржника як юридичної особи в процедурі банкрутства, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, припиняються правовідносини поруки, що виникли між банком, який надав боржнику (позичальнику) кредит, та третьою особою, яка поручилася перед банком (грошовим поручителем) за виконання позичальником основного зобов'язання з повернення кредитних коштів.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2013 по справі № 5023/5014/12, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.12.2013 та постановою ВГСУ від 18.03.2014, провадження по справі про банкрутство ЗАТ "Внешторг" припинено, юридичну особу - боржника ліквідовано та внаслідок чого внесено відповідний запис до ЄДРС.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного та вимог закону, правовідносини поруки, що виникли між ПАТ "УкрСиббанк" та грошовим поручителем - ПАТ "Тепловозоремонтний завод", яка поручилась перед банком за виконання позичальником- ЗАТ "Внешторг" основного зобов'язання з повернення кредитних коштів, є припиненими.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за наслідками розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд визнає грошові вимоги (повністю чи частково) або їх відхиляє. Завдання господарського суду у справі про банкрутство полягає не у вирішенні спору між кредитором та боржником по суті, а у перевірці обґрунтованості грошових вимог кредиторів.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника - ПАТ "Тепловозоремонтний завод" кредиторських вимог ТОВ "Європа - Факторинг" за заборгованістю по договору про надання мультивалютної кредитної лінії №6-КБ від 29.11.2005 на загальну суму 24 746 907,29 грн., а тому обґрунтовано відмовив ТОВ "Європа - Факторинг" у задоволенні заяви про визнання цих грошових вимог.

Відповідно до вимог ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду під час нового розгляду справи.

Повторно переглянувши справу, перевіривши належним чином фактичні обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін, виконавши вказівки, які викладені в постанові ВГСУ від 19.05.2015, господарські суди, як першої так і апеляційної інстанцій, дійшли до обґрунтованого висновку про відмову у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Тепловозоремонтний завод" кредиторських вимог у сумі 24 746 907,29 грн. кредитора ТОВ "Європа - Факторинг".

Вказана правова позиція про те, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання викладена в постанові Верховного Суду України від 07.11.2012 по справі № 6-129цс12.

Згідно із ст.11128 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Відповідно до ст.1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та ухвала Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі № 18/1247/12 постановлені у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції та постанові апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги ТОВ "Європа-Факторинг" та ТОВ "Охоронне агентство Спец-охоронсервіс" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 по справі № 18/1247/12 залишити без змін.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.