РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/4500/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної акціонерної холдингової компанії «Артем»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» стягнення заборгованості в розмірі 1 068 грн. 70 коп.
Представники:

від Позивача: Манірко В.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» (надалі також - «Позивач») звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 1 068 грн. 70 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі рахунку - фактури та видаткових накладних між Сторонами виникли господарські правовідносини за договором поставки, за якими Позивачем на підставі рахунку - фактури №ц-00000024 від 25.02.2015 року було перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 4 364 грн. 38 коп., проте Відповідачем було поставлено товар на загальну суму в розмірі 3 295 грн. 68 коп., що підтверджується видатковими накладними. Як зазначає Позивач, Відповідачем до теперішнього часу не була здійснена поставка товару. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» заборгованість у розмірі 1 068 грн. 70 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/4500/16, судове засідання призначено на 30.03.2016 року.

29.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 16.03.2016 року.

30.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 16.03.2016 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження повернення грошових коштів у розмірі 1 068,70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року директор Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року у справі № 910/4500/16, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» є 04074, м.Київ, ВУЛИЦЯ РЕЗЕРВНА, будинок 8.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/4500/16 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

На підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» рахунку - фактури №ц-00000024 від 25.02.2015 року Державною акціонерною холдинговою компанією «Артем» було перераховано на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 4 364 грн. 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням №865 від 10.03.2015 року.

Відповідачем було поставлено Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» товар на загальну суму в розмірі 3 295 грн. 68 коп., що підтверджується видатковими накладними №ц-00000835 від 16.03.2015 р. на суму 2 790 грн. 00 коп. та №ц-00000260 від 10.04.2015 р. на суму 505 грн. 68 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем до теперішнього часу не була здійснена поставка товару. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» заборгованість у розмірі 1 068 грн. 70 коп.

23.12.2015 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача вимога про повернення грошових коштів у розмірі 1 068 грн. 70 коп., що підтверджується поверненням поштового конверту на адресу Позивача, яка залишена останнім без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами, що фіксують та підтверджують господарські операції, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати як обов'язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу - одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо. Тобто, для надання первинним документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські операції, що здійснюються за конкретним договором, укладеним між сторонами. В даному випадку між сторонами склалися фактичні правовідносини з поставки товару, що відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки правочин між сторонами може бути укладений в будь-який спосіб і сторони вільні у виборі форми правочину.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до норм ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» рахунку - фактури №ц-00000024 від 25.02.2015 року Державною акціонерною холдинговою компанією «Артем» було перераховано на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 4 364 грн. 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням №865 від 10.03.2015 року.

Відповідачем було поставлено Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» товар на загальну суму в розмірі 3 295 грн. 68 коп., що підтверджується видатковими накладними №ц-00000835 від 16.03.2015 р. на суму 2 790 грн. 00 коп. та №ц-00000260 від 10.04.2015 р. на суму 505 грн. 68 коп.

Як встановлено Судом, Відповідачем до теперішнього часу не був поставлений Покупцеві товар на суму в розмірі 1 068 грн. 70 коп. всупереч умовам Договору поставки, укладеного у спрощений спосіб між сторонами.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Вказану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 року по справі № 5011-42/13539-2012|3-30гс13.

23.12.2015 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача вимога про повернення грошових коштів у розмірі 1 068 грн. 70 коп., що підтверджується поверненням поштового конверту на адресу Позивача, яка залишена останнім без відповіді і виконання.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» в розмірі 1 068 грн. 70 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та не здійснив повернення суми попередньої оплати в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 1 068 грн. 70 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ЦЕМЕНТНИЙ АЛЬЯНС» (04074, м.Київ, ВУЛИЦЯ РЕЗЕРВНА, будинок 8, Ідентифікаційний код юридичної особи 33230334) на користь Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 2/10, Ідентифікаційний код юридичної особи 14307699) заборгованість у розмірі 1 068 (одна тисяча шістдесят вісім) грн. 70 (сімдесят) коп., судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 квітня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин