ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 922/215/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Тихий П.В., суддя Хачтрян В.С.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю

прокурора Волик О.Г. сл. посвідчення № 035279 від 26.08.2015 року

представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за дорученням № 01/03 від 01.02.2016 року

відповідача ОСОБА_2 за дорученням № 14 від 04.01.2016 року

3-ї особи ОСОБА_3 за дорученням № 220/814/д від 30.12.2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Військового прокурора Харківського гарнізону (вх. № 884Х/1-32) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Садиба "Біле місто", м.Харків

за участю військового прокурора Харківського гарнізону, м.Харків

до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, м.Харків,

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, м.Київ

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року (суддя Аріт К.В.) клопотання позивача про призначення земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено по справі судову земельно-технічну експертизу та доручено її проведення судовим експертам Харківського НДІ судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_4. На вирішення експерта поставити запитання: 1) Яка площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Харків, Білгородське шосе 2, на якій розташовані наступні обєкти нерухомості: нежитлові будівлі літ.Г-1 загальною площею 446.3 кв.м., літ.И-1 загальною площею 457.1, експлуатації нежитлових приміщень підвалу №1,1а,2,3,4,5; 1-го поверху 1-35,43,45-61;2-го поверху 13а,1-62, 3-го пов.1-58 в будівлі літ. "А-3", загальною площею 4295.0 кв.м, власником яких є ТОВ Садиба Біле Місто (код ЄДРОПУ 38877425), що необхідна для функціонування і обслуговування даних обєктів? 2) Чи відповідає площа та межі земельної ділянки за адресою м.Харків, Білгородське шосе 2, на якій розташовані наступні обєкти нерухомості: нежитлові будівлі літ.Г-1 загальною площею 446.3 кв.м., літ.И-1 загальною площею 457,1 експлуатації нежитлових приміщень підвалу №1,1а,2,3,4,5; 1-го поверху 1-35,43,45-61;2-го поверху 13а,1-62, 3-го пов.1-58 в будівлі літ. "А-3", загальною площею 4295,0 кв.м. власником яких є ТОВ Садиба Біле місто (код ЄДРОПУ 38877425), межам та площі земельної ділянки визначеній в обґрунтуванні Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.05.2006 року №4609 та технічному звіту з топо-геодезичної зйомки нежитлових будівель та прилеглої території за адресою - Білгородське шосе, 2 у м.Харкові, здійснених ПП "Приватагросервіс" () у 2013 році та вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил? Обовязок по оплаті витрат на проведення експертизи покладено на позивача. Докази здійснення оплати надати господарському суду. Направлено експерту матеріали, необхідні для проведення експертизи. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу заведемо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку ( ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 Кримінального кодексу України). Зобов'язано експерта після проведення експертизи надати Господарському суду Харківської області вмотивований висновок. Провадження у справі 922/215/16 зупинено до надання експертом висновку за результатами земельно-технічної експертизи. (а.с.143-148).

Військовий прокурор Харківського гарнізону подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року скасувати. Вказує на те, що позивач не є власником будівлі літ. «А-3», а виступає лише власником окремих приміщень даної будівлі, від так будь-якої земельної ділянки під будівлею та ділянкою, необхідною для її обслуговування мати не може, у зв'язку з чим призначення експертизи на предмет підтвердження висновків управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.05.2006 року щодо меж земельної ділянки, необхідних для обслуговування будівлі літ. «А-3» є не доцільним та неправомірним (а.с.158-161).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що оскаржена ухвала прийнята при повному та всебічному зясуванні обставин справи, вона є обґрунтованою і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що Управління містобудування та архітектури ГУ архітектури, містобудування та земельних відносин Харківської міської ради при складанні обґрунтування меж та розмірів земельної ділянки для оформлення права користування від 15.05.2006 року №4609, не було позбавлено можливості визначення меж та розмірів земельної ділянки орієнтовною площею 2,0006 га, яка необхідна для обслуговування вищевказаного нерухомого майна, а навпаки мало відповідні повноваження. На цій підставі просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року скасувати залишити без змін (а.с.177-179).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що у Земельному кодексі України та Цивільному кодексі України вказано, що у разі придбання будівлі у власність до нового власника переходить право власності, користування на земельну ділянку, на якій розміщено будівлю. Посилання в ухвалі на висновок управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.05.2006 року щодо меж земельної ділянки пл.. 2,006 га є неправомірним, у зв'язку з тим, що вищевказане управління не є органом який наділений повноваженнями для встановлення розмірів земельних ділянок державної форми власності необхідних для обслуговування будівель. На цій підставі просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року скасувати (а.с.186-188).

3-тя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, у судовому засіданні її представник вказує на те, що підтримує позицію прокурора у даній справі та вважає призначення експертизи передчасним. На цій підставі просить апеляційну скаргу прокурора задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року скасувати.

Заслухавши доводи прокурора та представників сторін, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Садиба "Біле місто" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, в якому просить суд зобов'язати відповідача здійснити дії щодо припинення права користування земельною ділянкою площею 2,0600 га (розміри та межі якої визначено Управлінням містобудування та архітектури ХМР 15.05.00), яка знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Белгородське шосе,2, на якій розташовані належні на праві власності ТОВ "Садиба "Біле місто" (код 38877425) нежитлові будівлі літ. Г-1 загальною площею 446,3 кв.м., літ-И-1 загальною площею 457,1 кв.м., нежитлові приміщення під.№1,1а,2,3,4,5; 1-го пов. 1-35,43,45-61;2-го пов. 13а,1-62, 3-го пов.1-58 в літ. А-3, загальною площею 4295,0 кв.м. (а.с.4-6).

Ухвалою господарського суду від 01.02.2016 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду (а.с.2,3).

23 лютого 2016 року позивач подав через канцелярію суду клопотання про призначення по справі судову земельно-технічну експертизу (вх.№6145) та просив на вирішення експертизи поставити наступні питання: 1) Яка площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Харків, Білгородське шосе 2, на якій розташовані наступні обєкти нерухомості: нежитлові будівлі літ.Г-1 загальною площею 446.3 кв.м., літ.И-1 загальною площею 457.1, експлуатації нежитлових приміщень підвалу №1,1а,2,3,4,5; 1-го поверху 1-35,43,45-61;2-го поверху 13а,1-62, 3-го пов.1-58 в будівлі літ. "А-3", загальною площею 4295.0 кв.м, власником яких є ТОВ Садиба Біле Місто (код ЄДРОПУ 38877425), що необхідна для функціонування і обслуговування даних обєктів? 2) Чи відповідає площа та межі земельної ділянки за адресою м.Харків, Білгородське шосе 2, на якій розташовані наступні обєкти нерухомості: нежитлові будівлі літ.Г-1 загальною площею 446.3 кв.м., літ.И-1 загальною площею 457,1 експлуатації нежитлових приміщень підвалу №1,1а,2,3,4,5; 1-го поверху 1-35,43,45-61;2-го поверху 13а,1-62, 3-го пов.1-58 в будівлі літ. "А-3", загальною площею 4295,0 кв.м. власником яких є ТОВ Садиба Біле місто (код ЄДРОПУ 38877425), межам та площі земельної ділянки визначеній в обґрунтуванні Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.05.2006 року №4609 та технічному звіту з топо-геодезичної зйомки нежитлових будівель та прилеглої території за адресою - Білгородське шосе, 2 у м.Харкові, здійснених ПП "Приватагросервіс" () у 2013 році та вимогам чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм правил? (а.с.95).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року (суддя Аріт К.В.) клопотання позивача про призначення земельно-технічної експертизи задоволено та призначено по справі судову земельно-технічну експертизу та доручено її проведення судовим експертам Харківського НДІ судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_4. Провадження у справі зупинено до надання експертом висновку за результатами земельно-технічної експертизи (а.с. 143-148).

Приймаючи оскаржувану ухвалу господарський суд зазначив, що необхідність призначення по справі судової земельно - технічної експертизи зумовлена необхідністю вирішення питання щодо ідентифікації необхідних меж земельної ділянки, на якій розташовані нежитлові будівлі позивача, на підставі наступного. Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Господарський суд при вирішенні кожної справи повинен повно та всебічно зясувати обставини справи, дослідити усі докази, що стосуються предмету доказування у справі.

Із заявлених позивачем вимог у позові, та із заперечень відповідача, вбачається, що обставини, на які вони посилаються, не можуть бути доведені ними за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних знань, які належать до кола питань, що вирішуються експертизою.

Вирішуючи питання про необхідність призначення експертизи, суд виходив з того, чи мають значення для справи обставини, встановлення яких можна здійснити судовою експертизою, та чи може сторона іншими засобами доказування підтвердити ці обставини. З огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, суд приходить до висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, для повного та всебічного розгляду справи, відповідно до вимог ст.41 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити судову земельно-технічну експертизу. Цією ж статтею встановлено, що остаточне коло питань, що ставляться на вирішення експертизи, встановлюється судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що відповідно до ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України, проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями, проведення судової земельно-технічної експертизи суд доручає земельно-технічну експертизу, який відповідно до реєстру, є атестованим судовим експертом.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України: Про деякі питання практики призначення судової експертизи - до актів законодавства, яким слід керуватись при призначенні експертизи в судовому процесі відносяться: Господарський процесуальний кодекс України; Закон України "Про судову експертизу" інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5 з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень; Інструкція про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним науково-дослідним установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.96р. №710.

Пунктом 1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98р. №53/5,що одним із видів Інженерно-технічної експертизи є - земельна технічна експертиза.

Прокурор надав свої питання для експерта, зазначаючи, що потрібно визначити розмір та межі земельних ділянок для спірних будівель "Г-1" та "И-1", окрім, будівлі "А-3".

Відповідно до вимог ст.41 Господарського процесуального кодексу України остаточне коло питань, що ставляться на вирішення експертизи, встановлюється судом, що розглядає справу.

Відповідно п.6.1. Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5: Основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Згідно з п.6.1.1. вищевказаних рекомендацій - орієнтовний перелік вирішуваних питань земельною експертизою є:

- Який фактичний порядок користування земельною ділянкою?

- Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)?

- Чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації?

- Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

- Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки)?

- Які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно- правових актів?

- Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку?

- Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

В ухвалі господарський суд також зазначив, що відповідно до п.3.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, до експертної установи надаються матеріали справи. У відповідності до ч.2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Апелянт, оскаржуючи ухвалу суду, в обґрунтування заявленого клопотання про призначення експертизи посилається на те, що матеріали справи не містять належних доказів меж земельної ділянки необхідних для експлуатації його нежитлових приміщень та будівель. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зокрема посиланням на норми ст.ст.120, 141 Земельного кодексу України та існування обґрунтування Управління містобудування та архітектури ХМР меж та розміру земельної ділянки. Вказує на те, що позивач придбав нерухоме майно, що розташоване за адресою: м.Харків, Білгородське шосе,2, за Договорами купівлі-продажу укладеними в грудні 2013 року з ТОВ "Завод залізобетонних конструкцій" та ТОВ "Бастіон-2008" і за умовами вищезазначених договорів не було визначено розмір земельної ділянки, на якій розташовані відповідні об'єкти нерухомості. За таких обставин, згідно з вимогами Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при визначені розміру земельної ділянки, якщо її розмір не було визначено у договорі, визначається шляхом призначення за клопотанням сторони експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Статтею 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

На підставі наведеного, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 79 ГПК України у звязку з призначенням по справі земельно-технічної експертизи, господарський суд зупинив провадження у справі до вирішення експертом визначених питань.

Колегія суддів вважає, що дану процесуальну дію здійснено місцевим господарським судом у межах наданих йому прав та у відповідності до норм чинного Господарського процесуального кодексу України.

У п.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року зазначено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.79 ГПК України ухвалу про зупинення провадження у справі може бути оскаржено. Проте оскарження призначення по справі експертизи Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів не вбачає порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, що регулює процесуальний порядок зупинення провадження у справі під час прийняття ухвали від 14 березня 2016 року.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом.

Колегія суддів вважає, що прокурор при розгляді апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції не довів порушення місцевим господарським судом Харківської області норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення прокурора, викладені в апеляційній скарзі позбавлені фактичного та правового обґрунтування, у звязку з чим ухвала господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року прийнята без порушень норм процесуального права, що не дає підстав для її скасування.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28 березня 2016 року задоволено клопотання Військового прокурора Харківського гарнізону про відстрочення сплати судового збору та відстрочено прокурору сплату судового збору до 12 квітня 2016 року.

Приймаючи до уваги, що доказів сплати судового збору за подачу апеляційної скарги прокурором не надано, а апеляційну скаргу залишено без задоволення, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Військової прокуратури Харківського гарнізону до державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 79, 99, 101, п. 1 ст.103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14 березня 2016 року у справі № 922/215/16 залишити без змін.

Стягнути з Військової прокуратури Харківського гарнізону ( 61045, м. Харків, вул. Клочківська,228) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Дзержинському р-ні м. Харкова, Харківської області, 22030001, код отримувача за , рахунок отримувача 2003, банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача: 851011) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 15.04.2016 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Тихий П.В.

Суддя Хачатрян В.С.