ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Справа № 914/3417/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу обєднання співвласників багатоквартирного будинку Взірцеве (надалі ОСББ Взірцеве), б/н від 18.02.2016р. (вх. № ЛАГС 01-05/948/16 від 25.02.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 03.02.2016р.

у справі № 914/3417/15

за позовом: ОСББ Взірцеве, м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Лев (надалі ТзОВ Лев), м. Львів

про стягнення 94 289,80 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність №1 від 14.10.2015р.); ОСОБА_3 представник (довіреність № 37 від 08.12.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 1 від 01.01.2016р.).

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.02.2016р. у справі № 914/3417/15 (головуючий суддя Король М.Р., судді Синчук М.М., Юркевич М.В.) у задоволенні позовних вимог ОСББ Взірцеве до ТзОВ Лев про стягнення 94 289,80 грн. відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не підтверджено належним чином понесені ним витрати на управління, утримання та збереження майна і приміщення, що перебуває у спільній власності.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСББ Взірцеве подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не враховано надані ним докази, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що в силу Закони України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» особа, яка є власником приміщення у ж/к, в якому створено ОСББ, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна незалежно від членства в об'єднанні. Позивач також стверджує, що належним чином підтвердив понесені витрати на управління, утримання та збереження будинку, відтак відповідач зобовязаний оплатити суму боргу за надані послуги.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 25.02.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.02.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 24.03.2016р.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Кравчук Н.М., розгляд апеляційної скарги 24.03.2016р. не відбувся, в звязку з чим сторони були повідомлені про перенесення судового засідання на 04.04.2016р.

В судовому засіданні 04.04.2016р. було оголошено перерву до 14.04.2016р., про що сторони повідомлені під розписку.

Скаржник в судовому засідання 14.04.2016р. доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник відповідача відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні проти доводів, наведених скаржником заперечив, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

28.10.2011р. установчими зборами власників квартир/нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку №10 а по вул. А. Лінкольна у м. Львові було прийнято рішення про створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку Взірцеве (а.с. 18-19 том ІІ).

17.12.2011р. рішенням зборів ОСББ Взірцеве було затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території, який, згідно додатку №1 до протоколу загальних зборів №2 від 17.12.2011р. становить 2,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі (а.с. 16-18 том І).

29.09.2012р. рішенням загальних зборів ОСББ Взірцеве було затверджено складову тарифу на утримання будинку та прибудинкової території з 01.10.2012р. Детальна структура тарифу викладена в додатку №1 до протоколу загальних зборів № 3 від 29.09.2012р. та становить 1,59 грн. за 1 кв.м. загальної площі (а.с. 19-21 том І). Крім того, даним рішенням було вирішено власнику нежитлових приміщень (1-ий поверх) сплачувати кошти за фактично надані послуги, враховуючи витрати, понесені на благоустрій, на утримання будинку та прибудинкової території.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Лев» є власником нежитлових приміщень площею 1434 м2, які розміщені на першому поверсі будинку № 10 а по вул. А. Лінкольна у м. Львові. Крім того, товариство є власником 333,4 м2 підвалу вказаного будинку згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 211-237 том 1).

25.10.2014р. рішенням загальних зборів ОСББ Взірцеве було затверджено новий тариф на утримання будинку та прибудинкової території. Детальна структура тарифу викладена в додатку №1 до протоколу загальних зборів №6 від 25.10.2014р, та становить 1,90 грн. за 1 кв.м. загальної площі з 01.11.2014р. (а.с. 22-25 том І).

Відтак, ОСББ Взірцеве вважає, що з 01.01.2012р. по 31.08.2015р. ТзОВ Лев, як власник нежитлових приміщень на першому поверсі загальною площею 1 434 кв.м. в житловому будинку №10 а по вул. А.Лінкольна у м. Львові, та член ОСББ Взірцеве був зобовязаний нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно розрахунку за послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивач нарахував відповідачу 97 870,50 грн. (а.с. 26-27 том І).

Однак, ТзОВ Лев за період 2012р.-2015р. оплатило витрати за утримання будинку та прибудинкової території частково в сумі 3 580,70 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не здійснює оплати за утримання будинку та прибудинкової території на підставі тарифів, затверджених рішеннями загальних зборів ОСББ Взірцеве, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 104 294,48 грн. оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с. 205-207 том І).

Заперечуючи проти позовних вимог, ТзОВ «Лев» зіслався на рішення загальних зборів ОСББ Взірцеве від 29.09.2012р., згідно з яким він зобовязаний сплачувати кошти за фактично надані послуги, враховуючи витрати, понесені на благоустрій, на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач звертає увагу на те, що письмової заяви про вступ та членство в ОСББ Взірцеве не подавав, жодних договорів до 01.05.2015р. щодо відносин власників нежитлових приміщень та управителя не укладав. Крім того, відповідач стверджує, що на благоустрій, утримання будинку та прибудинкової території ним понесено витрати на суму 1 387 729,59 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10 Закону про ОСББ вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону).

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 22 Закону про ОСББ, у разі якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства, особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів.

Приписами ст. 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Як зазначалося вище ТзОВ «Лев» є власником нежитлових приміщень площею 1 434 м2, які розміщені на першому поверсі будинку №10 а по вул. А. Лінкольна у м. Львові та власником 333,4 м2 підвалу вказаного будинку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки ТзОВ «Лев», яке є власником нежитлових приміщень в будинку, в якому створено ОСББ, зобов'язане здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні.

Як зазначалося вище, про сплату відповідачем коштів за фактично надані послуги було передбачено рішенням загальних зборів ОСББ Взірцеве, викладеного в протоколі №3 від 29.09.2012р., а саме: вирішено власнику нежитлових приміщень (1-ий поверх) сплачувати за фактично надані послуги, враховуючи витрати, понесені на благоустрій, на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 19-21 том І).

Тобто, сума внесків та витрат, які відповідач повинен був слачувати на утримання будинку та прибудинкової території, як власник 1 434 м2 нежитлових приміщень першого поверху: 25 812,00 грн. за період з 01.01.2012р.-31.09.2012р. (за тарифом 2,00 грн. за 1м2), 48 397,50 грн. за період з 01.10.2012р.-30.10.2014р. (за тарифом 1,35 грн. за 1м2), 23 661,00 грн. за період з 01.11.2014р.-31.08.2015р. (за тарифом 1,65 грн. за 1м2); як власник 333,4 м2 нежитлових приміщень підвалу: 9 541,90 грн. за період з 01.10.2012р.-30.09.2015р. (за тарифом 0,795 грн. за 1м2); як власник 16,17 м2 приміщення даху: 462,78 грн. за період з 01.10.2012р.-30.09.2015р. (за тарифом 0,795 грн. за 1м2) (а.с. 9, 206 том І).

Проте, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази наявності права власності у ТзОВ «Лев» на приміщення теплової у підїзді №1 між 10-м поверхом та горищем, то вимоги про стягнення з ТзОВ «Лев» 462,78 грн., як постійного користувача 16,17 м2, колегія суддів вважає безпідставною.

Як вбачається з розрахунку за послуги з утримання будинку та прибудинкової території позивач нарахував відповідачу за період з 01.01.2012р. по 30.09.2015р. 107 875,18 грн. (а.с. 26-27, 205-207 том І). Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що з даного розрахунку не вбачається за які конкретно комунальні послуги розрахована заборгованість.

Згідно додатків до протоколів загальних зборів позивачем були затверджені складові тарифу на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 18, 21, 25, 49 том І).

Однак, проаналізувавши докази позивача, які він надав в підтвердження витрат на управління, утримання та збереження будинку (складові тарифу), суд апеляційної інстанції зазначає, що в перелік статей затрат на утримання будинку включені такі послуги, якими товариство відповідача не користується та користуватися не повинно, зокрема: обслуговування ліфтів, електроенергія ліфтів, освітлення підїздів, вивезення ТПВ та захоронення прибирання підїздів-з/п прибиральниць, нарахування на з/п прибиральниць, з/п виробничого персоналу паспортист, електрик, сантехнік, нарахування на з/п виробничого персоналу та ін.

Судом апеляційної інстанції було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Лев», будучи власником нежитлового приміщення, яке знаходиться на першому поверсі десятиповерхового будинку, користується окремим входом до власного приміщення, відповідно ліфтами та електроенергією ліфтів товариство не користується, аналогічно з освітленням підїздів. Щодо вивезення ТПВ та захоронення, то згідно доказів, долучених відповідачем, вбачається, що товариство має власний майданчик з контейнерами та укладена угода на вивезення ТПВ між ним та ТзОВ «Санком-Львів». Товариством також долучено витяги з штатного розпису, які свідчать про те що в його штаті є сантехнік, електрик, двірник та інші працівники виробничого персоналу (а.с. 50- 65 том І).

Приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача на одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержання в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відтак, враховуючи наведене апеляційна інстанція вважає, що позивачем не наведено правових обґрунтувань на стягнення заборгованості з ТзОВ «Лев» за послуги, яким товариство фактично не користується.

Власники приміщень, розташованих у межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, можуть укладати з об'єднанням угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах (ч.5 ст. 9 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин)).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що з моменту створення ОСББ «Взірцеве», між сторонами жодних угоди про співпрацю та дії у спільних інтересах укладено не було.

Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи письмові докази витрат, понесених ТзОВ «Лев» з власної ініціативи на благоустрій, на утримання будинку та прибудинкової території, а саме:

- ТзОВ «Лев» прийняло участь у влаштуванні скверу орієнтовною площею 1,4057 га;

- облаштування дитячого майданчика на місці сміттєзвалища перед багатоповерховим будинком ОСББ «Взірцеве»;

- художньо-естетичне оформленні бетонної стіни на дитячому майданчику

- монтаж захисних дашків для водовідведення дощової води на будинку;

- встановлення декоративної огорожі для квітників;

- встановлення зворотнього клапану для води, тощо (а.с. 110-193 том І, а.с. 4-8, 26-39 том ІІ).

В матеріалах справи містяться копії актів здачі-прийняття робіт №ОУ-0002561 на суму 6 500,00 грн., на суму 8 200,00 грн., на суму 1 950,00 грн., на суму 4 200,00 грн., підписані директором ТзОВ Лев та головою ОСББ Взірцеве, які підтверджують факт виконання відповідачем робіт з художньо-естетичного оформлення бетонної стіни на дитячому майданчику, монтаж захисних дашків для водовідведення дощової води, встановлення зворотнього клапану для води, встановлення декоративної огорожі для квітників загальною вартістю 20 850,00 грн.

Зі змісту ст.23 Закону України вбачається, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших власників. Видатки на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та договором про їх використання.

На утримання, використання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень, які перебувають у власності ТзОВ «Лев», відповідачем, як самостійним обєктом господарювання, було долучено до матеріалів справи ряд договорів, укладених між ним та з постачальниками комунальних послуг (а.с. 1-102 том ІV).

Статтею 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинної на момент укладення договору) визначено, що відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою.

01.05.2015р. між ОСББ Взірцеве та ТзОВ Лев укладено договір відносин власників нежитлових приміщень та управителя, згідно з п.2.2 якого власник приміщення бере участь у витратах на виконання зазначених робіт: обслуговування системи водопостачання та водовідведення, обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація та дезінсекція, резервний фонд, обслуговування систем газопостачання, фонд на капремонт (а.с. 196-198 том І).

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що власник приміщення бере участь у витратах на виконання робіт в розмірі 0,28 грн. за 1 м2, а саме: обслуговування системи водопостачання та водовідведення в розмірі 0,04 грн. за 1 м2, обслуговування димовентиляційних каналів в розмірі 0,04 грн. за 1 м2, дератизація та дезинсекція в розмірі 0,01 грн. за 1 м2, резервних фонд в розмірі 0,09 грн. за 1 м2, обслуговування систем газопостачання в розмірі 0,03 грн. за 1 м2 та фонд на капремонт в розмірі 0,07 грн. за 1 м2.

Станом на момент вирішення даного спору вказаний договір є чинним, не визнаний недійсним судом повністю чи в частині.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що саме з моменту укладення вказаного договору від 01.05.2015р., відповідач взяв на себе зобовязання оплачувати вищенаведені послуги на утримання будинку, відповідно ОСББ «Взірцеве» має право стягнути з ТзОВ «Лев» заборгованість за неоплату вказаних послуг. Однак, як зазначалося вище, з розрахунку за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2012р. по 01.09.2015р. не вбачається за які конкретно комунальні послуги розрахована заборгованість.

Щодо твердження скаржника про те, що ТзОВ «Лев» є членом ОСББ «Взірцеве», оскільки серед учасників зборів була присутня і представник ТзОВ «Лев», відповідно товариство зобовязано нести усі витрати на утримання будинку та прибудинкової території, суд вважає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 9 Закону членство в об'єднанні є добровільним і може набуватися одночасно із створенням об'єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування. Членство в об'єднанні розпочинається на підставі поданої письмової заяви власника за згодою об'єднання. Порядок прийняття до об'єднання визначається статутом.

В матеріалах справи відсутні докази подачі ТзОВ «Лев» письмової заяви про вступ в ОСББ «Взірцеве».

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 03.02.2016р. у справі № 914/3417/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Бонк Т.Б.

ОСОБА_1