РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/3712/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"
до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"
про визнання зобов'язань припиненими, визнання іпотеки припиненою

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Просенюк С.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про:

- визнання припиненим зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 зі змінами;

- визнання іпотеки за Іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В., зареєстрованим в реєстрі №2279, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та за яким передано в іпотеку нерухоме майно: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, буд. 1 та розміщено на земельній ділянці кадастровий номер: :01:063:0008, припиненою;

- визнання припиненою державну реєстрацію іпотеки нерухомого майна: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, буд. 1 та розміщено на земельній ділянці кадастровий номер: :01:063:0008 (номер запису про іпотек в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 283207, який перенесений з Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер іпотеки:13461949 від 28.12.2012) за іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012; визнання припиненим обтяження нерухомого майна: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, буд. 1 та розміщено на земельній ділянці кадастровий номер::01:063:0008 (номер запису про іпотек в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 283181, який перенесений Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13461366 від 28.12.2012) за іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 порушено провадження у справі №910/3712/16, розгляд справи призначено на 28.03.2016.

28.03.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 розгляд справи відкладено до 11.04.2016.

29.03.2016 від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи до матеріалів справи, а також заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод" просить суд:

- визнати припиненим зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 зі змінами;

- визнати іпотеку за Іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі №2279, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та за яким передано в іпотеку нерухоме майно: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, буд. 1 та розміщено на земельній ділянці кадастровий номер::01:063:0008, припиненою.

Розглянувши в судовому засіданні 11.04.2016 заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Як роз'яснено в п. 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Разом з тим, зміна певної матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення за своєю суттю є зміною предмету позову.

Враховуючи наведене, суд розцінює заяву позивача про зменшення позовних вимог як заяву про зміну предмету позову.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки суд не перейшов до розгляду справи по суті, а заява позивача про зміну підстав позову подана з дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України, суд приймає її до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 11.04.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання господарського суду не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляди справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" (позичальник) укладено Кредитний договір №1-0041/12/38-KL, відповідно до умов якого кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти окремими частинами, на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки, (терміни) та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 Публічне акціонерне товариство "Банк Форум", як іпотекодержатель, та Публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод", як іпотекодавець, уклали Іпотечний договір №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В. та зареєстрований в реєстрі за №2279.

Відповідно до п. 1.2. іпотечного договору предметом іпотеки є наступне нерухоме майно: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, будинок 1. Предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці, площею 14,5239 га, цільове призначення - під розміщення Бази відпочинку «Корабел», кадастровий номер земельної ділянки: :01:063:0008.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.12.2012, виданого Лазурненською селищною радою, на підставі рішення виконкому Лазурненської с/ради від 19.12.2012 №126, що зареєстроване згідно з Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №37051835 від 28.12.2012, за реєстраційним номером 17304624 (п. 1.2.1. іпотечного договору).

Як убачається з матеріалів справи, в липні 2014 року ПАТ "Банк Форум", звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовом до ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 в розмірі 2309942 Євро 21 Євроцентів та 20000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 28.08.2014 позов банку задоволено. Вирішено стягнути з ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" 2203544 Євро 57 Євроцентів боргу по кредиту, 84469 Євро 20 Євроцентів простроченої заборгованості по процентах, 19005 Євро 57 Євроцентів поточної заборгованості по процентах, 2922 Євро 87 Євроцентів пені за прострочення сплати процентів, 20000,00 грн. боргу по комісії, а також стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 73080,00 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 у справі №923/1116/14, рішення Господарського суду Херсонської області від 28.08.2014 скасовано. Позовні вимоги ПАТ "Банк Форум" залишено без задоволення.

Вказаною постановою Одеського апеляційного господарського суду встановлено наступне: «судова колегія дійшла висновку, що факт наявності заборгованості за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17/12/2012 у розмірі 2212695,40 Євро, що є еквівалентом 28394101,73 грн. згідно курсу НБУ та 20000,00 грн. належним чином не доведена, а її відсутність є документально підтверджена. Матеріалами справи підтверджується, що позивач (ПАТ "Банк Форум") має зобов'язання по Договорам, а саме згідно з Генеральним договором банківського вкладного (депозитного рахунку) №25 від 30.12.2013, згідно Договору банківського рахунку №1-53800/243803 від 07.12.2012 станом на 11.03.2014. Факт повідомлення про дострокове розірвання договорів банківських вкладів від 26.02.2014 та заяви про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог вказує на повне дострокове погашення відповідача (ПАТ "Херсонський суднобудівний завод") перед позивачем (ПАТ "Банк Форум") 11.03.2014 заборгованості по поверненню кредитних коштів та заборгованості за нарахованими процентами, по кредитному договору у розмірі 2203544,57 Євро. Нарахування подальших платежів за кредитним договором після 11.03.2014 є безпідставним».

Постановою Вищого господарського суду України від 03 березня 2015 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 у справі №923/1116/14 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 09 червня 2015 року відмовлено у допуску справи №923/1116/14 до провадження Верховного Суду України.

З метою реалізації свого права власності на предмет іпотеки ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" звернулося до ПАТ "Банк Форум" з вимогою №759-736 від 25.11.2015 про здійснення зі сторони банку необхідних заходів щодо зняття обтяжень, накладених згідно з іпотечним договором. Вказана вимога отримана банком 29.12.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Проте, як убачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, станом на 24.02.2016 наявна актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки згідно з іпотечним договором, а також актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень предмету іпотеки згідно з іпотечним договором.

Звертаючись до господарського суду з позовом про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором та визнання іпотеки припиненою, у зв'язку з належним виконанням основного зобов'язання, позивач посилається на невизнання банком зазначеного факту.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

В силу вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

У справі №923/1116/14 Одеським апеляційним господарським судом встановлено, що факт наявності заборгованості ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17/12/2012 у розмірі 2212695,40 Євро, що є еквівалентом 28394101,73 грн. згідно курсу НБУ та 20000,00 грн., належним чином не доведена, а її відсутність є документально підтверджена. Встановлено також і те, що факт повідомлення про дострокове розірвання договорів банківських вкладів від 26.02.2014 та заяви про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог вказує на повне дострокове погашення відповідача (ПАТ "Херсонський суднобудівний завод") перед позивачем (ПАТ "Банк Форум") 11.03.2014 заборгованості по поверненню кредитних коштів та заборгованості за нарахованими процентами, по кредитному договору у розмірі 2203544,57 Євро, а нарахування подальших платежів за кредитним договором після 11.03.2014 є безпідставним.

Згідно з імперативними приписами ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Враховуючи наведене, висновок Одеського апеляційного господарського суду про факт повного дострокового погашення 11 березня 2014 року Публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" заборгованості за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 у розмірі 2203544,57 Євро, та факт безпідставності нарахувань подальших платежів за кредитним договором після 11.03.2014, відповідає принципу правової певності, регламентованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, та практиці Європейського суду з прав людини, які в якості джерел права мають застосовуватися судами при розгляді справ.

Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання.

Таким чином з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

Отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" про визнання припиненим зобов'язання за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 зі змінами, є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою, припиняється право застави.

За приписом статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Іпотека припиняється зокрема у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи, що забезпечені іпотекою зобов'язання за кредитним договором є виконаними, зобов'язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, є припиненими.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-2127цс15.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 Цивільного кодексу України.

Так, за змістом пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки у разі належного виконання основного зобов'язання, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов'язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п. 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином права іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 лютого 2015 року у справі №6-243цс14.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність підстав для визнання припиненим зобов'язання ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" перед ПАТ "Банк Форум" за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 зі змінами, а також визнання іпотеки за Іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012 припиненою.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат зі сплати судового збору на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненим зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" (73000, Херсонська обл., місто Херсон, Карантинний острів, будинок 1; ідентифікаційний код 14308500) перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (02100, місто Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код 21574573) за Кредитним договором №1-0041/12/38-KL від 17.12.2012 зі змінами.

3. Визнати іпотеку за Іпотечним договором №1-0330/12/38-ІР від 28.12.2012, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В., зареєстрованим в реєстрі №2279, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" (73000, Херсонська обл., місто Херсон, Карантинний острів, будинок 1; ідентифікаційний код 14308500) та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (02100, місто Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код 21574573), яким передано в іпотеку нерухоме майно: База відпочинку «Корабел», розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, провулок Будівельників, буд. 1 та розміщено на земельній ділянці кадастровий номер: :01:063:0008, припиненою.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, місто Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код 21574573) на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" (73000, Херсонська обл., місто Херсон, Карантинний острів, будинок 1; ідентифікаційний код 14308500) 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 14.04.16

Суддя О.А. Грєхова