ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р.Справа № 922/4842/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Лавренюк Т.А.

судді: Інте Т.В. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл-Харків", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка", м. Дніпропетровськ
про стягнення 76 692 739,02грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. б/н від 15.12.2014р.;

відповідача - ОСОБА_1, дов. б/н від 30.11.2015р.;

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 72 378 150,83грн., суму строкової заборгованості за процентами в розмірі 706 328,36грн., суму простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3 252 838,28грн., пеню за процентами в розмірі 355 386,75грн., строкову заборгованість по нарахованих комісіях в розмірі 4,37грн., прострочену заборгованість по нарахованих комісіях в розмірі 30,43грн. за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" умов договору про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 від 27.06.2006р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує, просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості ТОВ "ТБ "Слобожанка" перед Банком по договору про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 від 27.06.2006р. підписаний неуповноваженою на то особою та не містить формул на підставі яких було здійснено нарахування відсотків за користування кредитом, пені за прострочення сплати відсотків та не вбачається, саме з якого моменту основний боржник порушив строки по сплаті обов'язкових платежів по тілу кредиту та відсоткам.

На думку відповідача у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з позовом, оскільки позивач не надав доказів письмового повідомлення про дострокове погашення кредиту направленого на адресу ТОВ "ТБ "Слобожанка" та докази такого отримання останнім, у зв'язку з чим вважає, що строк погашення ТОВ "ТБ "Слобожанка" кредиту не настав.

Також відповідач вважає свої зобовязання за договором поруки припиненими, оскільки за кредитним договором, в забезпечення якого був укладений з ним договір поруки, був збільшений обсяг відповідальності, без погодження із ним, як поручителем.

Крім того, представник відповідача, не погоджуючись з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, повторно звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд призначити у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_3, на вирішення якого поставити наступне питання:

- чи підтверджується документально розрахунок заборгованості ТОВ "ТБ "Слобожанка" перед ПАТ "Укрсоцбанк" по договору про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 від 27.06.2006р., заявлений до стягнення з ТОВ "Смайл-Харків"?

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 09.11.2015р., залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р., у даній справі за клопотанням відповідача було призначено у справі судово-економічну експертизу, провадження у справі зупинено.

22.02.2016р. постановою Вищого господарського суду України ухвалу господарського суду Харківської області від 09.11.2015р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. у справі № 922/4842/15 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Рішення суду касаційної інстанції мотивовано тим, що поставлені судом перед експертами питання не вимагають спеціальних знань, їх вирішення віднесено до компетенції суду, який має надати правову оцінку правовідносинам сторін, дослідити первинні документи, що підтверджують заявлені позовні вимоги.

Дослідивши клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 22.02.2016р., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення судової експертизи та зупинення провадження у даній справі.

Представник третьої особи у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності її представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

27.06.2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" (третя особа, позичальник) було укладено договір про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання (далі - кредит).

У п.1.1.1 договору сторони погодили, що надання кредиту здійснюється в доларах США, гривнях, окремими частинами - Траншами, зі сплатою 17,5% річних в гривнях, 14,5% річних в рос.руб. та 13% річних в доларах США та комісій, в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додатку № 1 до цього договору та є його невід'ємною частиною, в межах максимального ліміту заборгованості 750 000,00 доларів США.

В подальшому, сторони протягом 2006р.-2015р. уклали ряд додаткових угод до кредитного договору, якими сторони неодноразово вносили зміни до істотних умов кредитування стосовно розміру кредитного ліміту та процентних ставок, зокрема:

- додатковою угодою № 32 від 18.11.2014р. сторони змінили загальний ліміт кредитування, встановили його на рівні 3 674 800,00 доларів США;

- додатковою угодою № 33 від 27.01.2015р. сторони встановили процентну ставку в розмірі 28% річних у гривні та 16% річних в доларах США, та дійшли згоди, що на строк по 27.04.2015р. буде діяти процентна ставка в розмірі 18,5% річних в гривні та 10,5% річних в доларах США;

- додатковою угодою № 34 від 18.05.2015р. сторони погодили кінцеву дату повернення кредиту - 31.12.2015р.

За умовами п.1.2 договору кредит надається третій особі на поповнення обігових коштів.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що видача траншів кредиту на цілі, визначені п.1.2 даного договору, проводиться шляхом оплати розрахункових документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" позичкового рахунку в Харківській обласній філії АКБ "Укрсоцбанк" в гривнях, доларах США та російських рублях № 0046 та/або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок третьої особи в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату оплати.

Моментом (днем) надання траншу кредиту, за умовами п.2.2 договору, вважається день оплати розрахункових документів позичальника та/або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок останнього з позичкового рахунку в сумі відповідного траншу кредиту.

Відповідно до п.п.3.3.5, 3.3.7 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" зобов'язалося сплачувати проценти та комісії, передбачені п.1.1.1 цього договору, в порядку, визначеному пунктами 2.6, 2.8, 2.9, 2.10, 2.13, 2.16, 2.17 спірного договору та тарифами, а також повернути позивачу в повному обсязі транші кредиту в строки визначені у п.1.1.1 договору в редакції додаткової угоди № 34 від 18.05.2015р.

У п.4.2 договору сторони погодили, що у разі порушення позичальником строків оплати процентів та комісій, визначених даним договором та тарифами, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1.1, 2.14.3, 2.15.3., 3.2.4., 3.2.5, 4.4, 5.4 договору третя особа взяла на себе зобов'язання сплатити позивачу пеню з розрахунку 1% в національній валюті України від несвоєчасно сплаченої за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором.

Крім того, у п.4.3.1 договору третя особа зобов'язалась, у разі порушення нею протягом більше ніж 30 календарних днів вимог п.3.3.7 договору, сплатити позивачу штраф у розмірі 1,9% процентів від суми невиконаного (простроченого) зобов'язання за кожен випадок.

На виконання умов договору, позивач надав ТОВ "ТБ "Слобожанка" кредит на загальну суму 96 877 244,97грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів та виписками по особовим рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" за періоди з 15.04.2011р. по 07.07.2015р., з 15.04.2011р. по 29.12.2012р., з 03.01.2013р. по 31.12.2013р., з 03.01.2014р. по 26.06.2015р.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором належним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" взяті зобов'язання за договором належним чином не виконало, за отриманий кредит розрахувалось частково на суму 24 499 094,14грн., у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 72 378 150,83грн.

Також третьою особою не було здійснено своєчасно оплату за процентами та комісіями, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості відповідача станом на 26.08.2015р. становить 76 692 739,02грн., з яких:

- 72 378 150,83грн. - заборгованість за кредитом;

- 706 328,36грн. - сума строкової заборгованості за процентами;

- 3 252 838,28грн. - сума простроченої заборгованості за процентами;

- 355 386,75грн. - сума заборгованості пені за процентами;

- 4,37 грн. сума боргу по нарахованих комісіях;

- 30,43грн. прострочена заборгованість по нарахованих комісіях.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" за кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смайл-Харків" (відповідач, поручитель) 07.12.2011р. було укладено договір поруки № 805/15/08.1/11-180 (із зміна та доповненнями до нього), відповідно до п.1.1. якого в редакції додаткової угоди № 3 від 28.10.2013р. до договору поруки відповідач зобов'язався перед позивачем за виконання третьою особою в повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань позичальника за кредитним договором, у тому числі, але не виключно і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати позичальником у відповідності з кредитним договором.

Відповідач, відповідно до п.1.2 договору поруки в редакції додаткової угоди № 4 від 19.11.2014р. до даного договору, ознайомлений з умовами кредитного договору, відповідно до якого третя особа зобов'язана, зокрема, повернути кредитні кошти у сумі 3 674 800,00 доларів США не пізніше 31.12.2015р., сплатити проценти за процентною ставкою в розмірі до 37% річних в гривні, 23% річних в доларах США для кредитних коштів, отриманих в ПАТ "Укрсоцбанк", а також сплатити комісії, неустойку, регресні та будь-які інші суми відповідно до умов кредитного договору.

Також у абзаці 2 зазначеного вище пункту договору поруки, сторони погодили, що підписанням цього договору відповідач безвідклично надає згоду на майбутню зміну будь-яких умов кредитного договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя), новацію зобов'язань за кредитним договором у інше зобов'язання, будь-яку заміну боржника за кредитним договором (в т.ч. в результаті спадкування чи правонаступництва), без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

За умовами п.1.3 договору поруки, відповідач, як солідарний боржник, зобов'язався сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов'язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги без будь-яких заперечень, перевірок або запитів щодо обґрунтованості вимоги, без будь-яких взаємозаліків, вирахувань або утримань.

Позивач на адресу відповідача 27.04.2015р. направив вимогу про виконання зобов'язань за вих. № 08.42-186/67-8239, яка була повернута позивачу з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 121 126 том І).

Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором поруки не виконав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами ч.2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ст.173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст.546 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст.553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач, у встановлені договором поруки строки, зобов'язання щодо здійснення платежів, зазначених у п.1.1 договору поруки, не виконав, грошові кошти позивачу не сплатив.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Факт наявності заборгованості відповідача підтверджується належними доказами, наданими позивачем до матеріалів справи.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним 72 378 150,83грн. заборгованості за кредитом, 706 328,36грн. строкової заборгованості за процентами, 3 252 838,28грн. простроченої заборгованості за процентами, 355 386,75грн. заборгованості пені за процентами, 4,37 грн. суми боргу по нарахованих комісіях та 30,43грн. простроченої заборгованості по нарахованих комісіях, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неповним, неконкретизованим, не містить детального опису по кожному з пунктів (основний борг, річна процентна ставка, неустойка) та таким, що необґрунтований первинними документами.

Судом не приймаються ці заперечення відповідача, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, а саме: копії меморіальних ордерів (т.1 а.с.158-204), виписки по особовому рахунку ТОВ "ТБ "Слобожанка" (т.1 а.с.205-217), детальний розрахунок суми боргу, пені, процентів та комісій, які спростовують заперечення відповідача в цій частині в повному обсязі (т.11 а.с.84-91).

Суд не приймає заперечення відповідача стосовно того, що наданий позивачем розрахунок суми боргу підписаний неуповноваженою на це особою, а тому не відповідає вимогам ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки зазначена стаття передбачає порядок оформлення первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Суд зазначає, що розрахунок суми позову не є первинним документом в розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а лише підтверджує обґрунтованість сум, заявлених позивачем до стягнення, тому посилання відповідача на зазначений Закон та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, є безпідставними.

В своїх запереченнях відповідач також посилається на те, що позивач, скориставшись правом вимоги щодо дострокового погашення кредиту, порушив умови кредитного договору та не направив на адресу ТОВ "ТБ "Слобожанка" письмового повідомлення про дострокове погашення кредиту.

Дані заперечення не відповідають дійсності та спростовуються наданими суду доказами, а саме: повідомленням ТОВ "ТБ "Слобожанка" за вих. № 05/08-15-3 від 05.08.2015р., з якого вбачається, що позивач, у зв'язку з прийняттям Загальними зборами учасників ТОВ "ТБ "Слобожанка" рішення про припинення ТОВ "ТБ "Слобожанка" в результаті його ліквідації звертався до останнього, на підставі ч.5 ст.105 Цивільного кодексу України, з вимогою про включення до ліквідаційного балансу суми заборгованості ТОВ "ТБ "Слобожанка" перед ПАТ "Укрсоцбанк" (т.1 а.с.156-157).

Позивачем було направлено заяву з грошовими вимогами до боржника, яка за своєю правовою природою є письмовим повідомленням про дострокове погашення кредиту.

Зазначена заява позивача була отримана ТОВ "ТБ "Слобожанка", доказом чого є повідомлення про розгляд заяви з грошовими вимогами від 08.08.2015р. № 05/08-15-3 (а.с. 156 том І) за результатами розгляду якої ліквідатором ТОВ "ТБ "Слобожанка" було повідомлено позивача, що при складанні проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "ТБ "Слобожанка" буде врахована сума заборгованості ТОВ "ТБ "Слобожанка" перед позивачем за договором мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 805/6/18/6-074 від 27.06.2006р. у розмірі 76 336 352,27грн.

Крім того, відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що відповідно до п.3 додаткової угоди № 21 від 23.11.2012р. були змінені умови договору про надання мультивалютної кредитної лінії, однак, разом з цим, не було внесено жодних змін до договору поруки, які б змінювали обсяг відповідальності саме за договором поруки. Таким чином, як зазначає відповідач, вищенаведені зміни в додатковій угоді збільшують обсяг відповідальності поручителя (відповідача) шляхом збільшення розміру процентної ставки та ці умови не були погоджені з поручителем під час підписання договору поруки.

Суд не приймає дані заперечення, оскільки, у п. 1.2 договору поруки (в редакції додаткової угоди № 3 від 28.10.2013р. та в редакції додаткової угоди № 4 від 19.11.2014р.) відповідач безвідклично надав свою згоду, зокрема, на майбутню зміну будь-яких умов кредитного договору (в тому числі щодо змін, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя) без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди до цього договору.

Таким чином суд дійшов висновку, що доводи відповідача, викладені останнім у відзиві та доповненнях до нього не знайшли свого документального підтвердження та спростовуються наданими позивачем доказами.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним документально матеріалами справи та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 11, 509, 548, 553, 554, 612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 173, 179 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл-Харків", (61166, м. Харків, пр-т Науки, 9) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) - 72 378 150,83грн. заборгованості за кредитом; 706 328,36грн. строкової заборгованості за процентами; 3 252 838,28грн. простроченої заборгованості за процентами; 355 386,75грн. пені за процентами; 4,37 грн. боргу по нарахованих комісіях; 30,43грн. простроченої заборгованості по нарахованих комісіях, 73 080,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.04.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6