ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 квітня 2016 року Справа № 916/2123/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Гольцової Л.А., Іванової Л.Б., перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 9 лютого 2016 року та на додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2016 року у справі Господарського суду Одеської області за позовом ТОВ "Сервіс Моторс" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про виселення з нежитлових приміщень,

УСТАНОВИВ:

Подана 22 березня 2016 року касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Приписи вказаної норми не дотримано заявником належним чином.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, встановлено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року.

Згідно п. 3.8 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

З доданої до касаційної скарги квитанції № 56 від 22 березня 2016 року на суму 1462 гривень 00 коп. не вбачається, за оскарження якого процесуального документа та у якій справі сплачено судовий збір.

За таких обставин подане платіжне доручення не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо до скарги не додано доказів сплати судового збору.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 111-5 та ч. ч. 1, 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно п. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Вимоги наведеної норми не дотримано заявником належним чином.

Подана касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не містить суті порушення судами норм матеріального права, а її зміст фактично зводиться до необхідності переоцінки доказів у справі, їх додаткової перевірки, що не може бути здійснено судом касаційної інстанції, з огляду на визначені вказаними нормами межі повноважень суду.

Відповідно до п. 6 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 86, п. п. 4, 6 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 9 лютого 2016 року та на додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2016 року повернути заявнику, а справу - Господарському суду Одеської області.

Головуючий Т. Козир

Судді Л. Гольцова

Л. Іванова