УХВАЛА

22.04.2016Справа № 910/21454/13

За заявою Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/21454/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 1639987 грн. 76 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від заявника (боржника): Присяжнюк Л.В. - представник за довіреністю № 01/21-44/243

від 18.04.2016;

Шуман С.І. - представник за довіреністю № 01/21-44/1633

від 14.07.2015;

від стягувача: Полумиско В.І. - представник за довіреністю № 2 від 12.01.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задоволено частково; стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 1491940 грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 36458 грн. 10 коп., пеню у розмірі 28328 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 31701 грн. 11 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

05.02.2014 на виконання вказаного рішення видано наказ.

07.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява, в якій заявник (боржник) просить суд зупинити стягнення за наказом Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13, витребувати наказ та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 1491940 грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 36458 грн. 10 коп., пеню у розмірі 28328 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 31701 грн. 11 коп. Сума основного боргу, за твердженням заявника, була погашена ним в добровільному порядку, в підтвердження чого заявник надає акт звірки від 31.03.2014 та платіжне доручення від 13.03.2014 №1245. За таких обставин, оскільки обов'язок боржника у зв'язку з добровільним виконанням боржником рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 відсутній, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації просить суд визнати наказ Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 прийнято до розгляду заяву Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/21454/13, призначено розгляд заяви Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/21454/13 на 19.04.2016 о 12:20 год.

19.04.2016 відділом діловодства суду одержано від стягувача пояснення по справі, відповідно до яких стягувач зазначає, що в наданій боржником копії платіжного доручення про сплату коштів зазначено період, який не відноситься до спірного у справі №910/21454/13 періоду. Крім того, акт звірки від 31.03.2014, копія якого долучена заявником до заяви, складено за угодою №420236 від 18.02.2014 в той час, як спір у даній справі виник з договору №420227 від 08.08.2012. За таких обставин, за відсутності документів, що свідчать про виконання боржником наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13, відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні 19.04.2016 оголошено перерву до 22.04.2016.

У судове засідання 22.04.2016 з'явились представники стягувача та боржника (заявника). Представники заявника підтримали заяву, представник стягувача заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених в поясненнях по справі.

Розглянувши заяву Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з ч. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Так, обґрунтовуючи вимоги щодо визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню, заявник (боржник) вказав на те, що сума основного боргу, яка присуджена до стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у сумі 1491940,68 грн., була сплачена заявником (боржником) у добровільному порядку 13.03.2014, з огляду на що у заявника (боржника) відсутній обов'язок щодо сплати стягувачу грошових коштів за наказом від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13, внаслідок добровільного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

У пункті 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задоволено частково; стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 1491940 грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 36458 грн. 10 коп., пеню у розмірі 28328 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 31701 грн. 11 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 стягнуто з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиту теплову енергію за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року, а також 3% річних та пеню внаслідок неналежного виконання Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації своїх обов'язків за даним договором у вказаний період.

Як встановлено судом, 05.02.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 видано наказ, яким наказано стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 1491940 грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 36458 грн. 10 коп., пеню у розмірі 28328 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 31701 грн. 11 коп.

Судом встановлено, що в подальшому стягувачем та боржником було складено акт звіряння №420227/3 від 31.03.2013, який містить відмітку про отримання заявником 08.04.2013 (за поясненнями останнього у судовому засіданні 22.04.2016). Відповідно до даного акту, стягувачем та боржником встановлено, що за угодою №420227 від 07.02.2013 заборгованість споживача (заявника/боржника) за спожиту теплову енергію станом на 01.03.2013 становить 3183341,97 грн.; нараховано в березні 2013 року 789414,46 грн.; заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.04.2013 складає 3972756,43 грн. Вказаний акт звіряння №420227/3 від 31.03.2013 підписаний сторонами та скріплений їх печатками (копія даного акту звіряння долучена заявником до клопотання, поданого 22.04.2016).

Судом встановлено, що 13.03.2014 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" грошові кошти у розмірі 2112025,97 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1245 від 13.03.2014 із призначенням платежу - за теплоенергію; 03.2013; акт №420227/3 від 08.04.2013; договір № 420227 від 07.02.2013.

Як встановлено судом, в обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що 13.03.2014 за платіжним дорученням № 1245 від 13.03.2014 ним було сплачено на користь стягувача в добровільному порядку суму основного боргу у розмірі 1491940 грн. 68 коп., вимоги про стягнення, в тому числі, якої, були предметом розгляду справи №910/21454/13.

Суд зазначає, що за встановленими Господарським судом міста Києва у рішенні від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13 обставинами, сума основного боргу у розмірі 1491940 грн. 68 коп., сплатою якої обґрунтована дана заява, є заборгованістю заявника (боржника) за період з липня 2012 року по грудень 2012 року за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012, стягнення якої було предметом розгляду у справі № 910/21454/13.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що належним в розумінні ст. 34 Господарського кодексу України доказом на підтвердження добровільного виконання боржником свого обов'язку зі сплати заборгованості за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року є такі докази, які в призначенні платежу (зарахування) містять посилання на наведений договір та період, за який сплачується заборгованість.

В той же час, як встановлено судом, в підтвердження виконання свого обов'язку зі сплати основного боргу, заявником подано копію платіжного доручення № 1245 від 13.03.2014 на суму 2112025,97 грн., із призначенням платежу - за теплоенергію; 03.2013; акт №420227/3 від 08.04.2013; договір № 420227 від 07.02.2013.

Оцінюючи вказаний доказ, копія якого долучена заявником до заяви, враховуючи також надані представниками сторін усні пояснення в судових засіданнях, суд дійшов висновку, що вказівка на 03.2013 фактично означає, що сплата коштів здійснюється за березень 2013 року, посилання на акт №420227/3 від 08.04.2013 фактично означає акт звіряння №420227/3 від 31.03.2013, який було отримано боржником 08.04.2013, вказівка на договір № 420227 від 07.02.2013 означає договір, який зазначено в акті звіряння №420227/3 від 31.03.2013 як правочин, на підставі якого виникла погоджена сторонами заборгованість.

Суд зазначає, що періодом, заборгованість за який була предметом розгляду у справі №910/21454/13, є період з липня 2012 року по грудень 2012 року, в той час, коли в платіжному дорученні № 1245 від 13.03.2014 зазначено березень 2013 року; договором, на підставі якого виникла заборгованість та розмір якої встановлено в рішенні суду від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13, є договір про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012, тоді як в платіжному дорученні № 1245 від 13.03.2014 міститься посилання на договір № 420227 від 07.02.2013, який до того ж укладено пізніше спірного періоду заборгованості.

За таких обставин, надане заявником платіжне доручення №1245 від 13.03.2014 суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу в підтвердження сплати боржником суми основного боргу у розмірі 1491940 грн. 68 коп., стягнутої за рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13, з огляду на вказівку в даному платіжному дорученні на інший період заборгованості та інший договір, як підставу сплати заборгованості.

Доводи заявника щодо врахування в акті звіряння №420227/3 від 31.03.2013 заборгованості як за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012 за період з липня 2012 року по грудень 2012 року, так і за укладеним пізніше договором №420227 від 07.02.2013, судом не приймаються, оскільки, як встановлено судом, даний акт складений про те, що за результатами звірки взаєморозрахунків за теплову енергію за угодою №420227 від 07.02.2013 станом на 01.04.2013 після документальної перевірки встановлено суму заборгованості Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, а тому, за відсутності жодної вказівки в акті звіряння №420227/3 від 31.03.2013 на спірний у справі № 910/21454/13 договір про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012, розмір заборгованості за таким договором, визначений період, за який виникла заборгованість, тощо, суд позбавлений можливості з відповідною достовірністю однозначно встановити обставини.

За таких обставин, зазначення в призначенні платежу платіжного доручення №1245 від 13.03.2014 виключно реквізитів акту звіряння №420227/3 від 31.03.2013, складеного для визначення розміру заборгованості за договором №420227 від 07.02.2013, що є відмінним від спірного у справі № 910/21454/13 договору, укладеного 08.08.2012, не може, за висновками суду, однозначно свідчити про часткову сплату боржником коштів в погашення заборгованості, присудженої саме рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2014 у справі № 910/21454/13.

За таких обставин, сам платник, боржник, вказуючи в призначенні платежу платіжного доручення №1245 від 13.03.2014 реквізити документів, на підставі яких, власне, здійснює сплату коштів, самостійно несе відповідальність щодо правильності таких реквізитів.

Крім того, заявником не надано суду будь-яких доказів звернення до стягувача щодо неправильного зазначення призначення платежу боржником у платіжному дорученні №1245 від 13.03.2014 або здійснення зарахування вказаних у платіжному дорученні сум грошових коштів у інший період заборгованості.

При цьому, суд зазначає, що сторони не були позбавлені права спільно скласти документ, як-от акт звірки взаєморозрахунків, в якому встановити наявний розмір заборгованості саме за договором про закупівлю товарів (теплова енергія у гарячій воді) за державні кошти №420227 (гр. 496) від 08.08.2012.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню, за умови надання належних і допустимих доказів у підтвердження факту виконання зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 910/21454/13 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя І.М. Отрош