РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/4624/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"

про відшкодування збитків в розмірі 27 167,20 грн.

Представники:

від позивача: Мирончук Ю.І. - представник за довіреністю № 894 від 12.08.2016 р;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про відшкодування збитків в розмірі 27 167,20 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 8 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.72509, відповідно до якого застраховано автомобіль марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4.

23.01.2014 р. у м. Києві на вул. Ватутіна, 2 Т сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_3, під керування власника ОСОБА_4.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва № 754/2336/14-п від 21.02.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 101/14 про визначення вартості матеріального збитку від 31.01.2014 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значенні коефіцієнта фізичного зносу становить 27 925,20 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 18 494,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21160 від 12.03.2014 р. та 8 672,97 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 22889 від 08.05.2014 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_3, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс", згідно полісу АВ/3653942.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Для врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача з вимогою на суму27 167,20 вих. № 286-31-1 від 15.07.14 р.

Відповідач вимогу не виконав, тому звернувся з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.03.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.04.2016 р.

30.03.2016 р., 04.04.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду від 21.03.2016 р.

06.04.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

У судове засідання 11.04.2016 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 21.03.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

8 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.72509, відповідно до якого застраховано автомобіль марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва № 754/2336/14-п від 21.02.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 101/14 про визначення вартості матеріального збитку від 31.01.2014 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значенні коефіцієнта фізичного зносу становить 27 925,20 грн.

Страховик 11.03.2014 р. склав страховий акт № UA001/L01/01 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 18 494,23 грн.

Страховик 08.05.2014 р. склав страховий акт № UA001/L01/02 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 8 672,97 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 18 494,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21160 від 12.03.2014 р. та 8 672,97 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 22889 від 08.05.2014 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_3, на момент ДТП, застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс", згідно полісу АВ/3653942, , франшиза - 1000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Для врегулювання спору мирним шляхом позивач звернувся до відповідача з вимогою на суму27 167,20 вих. № 286-31-1 від 15.07.14 р.

Вимоги відповідач не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 27 167,20 (виплачене страхове відшкодування) - 1000,00 грн. (франшиза) = 26 167,20 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Daewoo, д.н. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 50,71 грн., на відповідача - 1 327,29 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 40, ) страхове відшкодування в розмірі 26 167 (двадцять шість тисяч сто шістдесят сім) грн. 20 коп., судовий збір в розмірі 1327 (одна тисяча триста двадцять сім) грн. 29 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 19.04.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий