ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.04.2016 р. Справа № 904/11107/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка І.М. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.,

Секретар судового засідання: Петровська А.В.

Учасники судового процесу:

ліквідатор: Вітер Д.М., арбітражний керуючий, паспорт НОМЕР_1 від 08.05.01;

Інші учасники провадження по справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. у справі №904/11107/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Блейн", м.Дніпропетровськ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Блейн", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. у справі №904/11107/15 (суддя Примак С.А.) Товариство з обмеженою відповідальністю "Блейн" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на три місяці, до 11.05.2016р. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії - Вітер Діану Михайлівну.

З метою виявлення кредиторів банкрута, в порядку ч.ч.3,4 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Блейн" банкрутом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Не погодившись із вказаною вище постановою, ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. - скасувати, як необґрунтовану та передчасну, провадження у справі про банкрутство ТОВ "Блейн"- припинити.

Зокрема, в апеляційній скарзі податковий орган наполягає на тому, що під час провадження у справі місцевим господарським судом не було з'ясовано факт наявності чи/або відсутності у ТОВ "Блейн" ознак неплатоспроможності; ДПІ була позбавлена можливості здійснити позапланову перевірку боржника з метою з'ясування факту дотримання ТОВ "Блейн" вимог податкового законодавства України.

В свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор боржника викладені в апеляційній скарзі доводи повністю відхиляє, вважає, що податкова інспекція про припинення ТОВ "Блейн" була належним чином поінформована, проте, з невідомих причин у встановлений чинним законодавством строк позапланову перевірку боржника - не здійснила, до господарського суду з грошовими вимогами до боржника - не звернулась. Як наслідок, апелянт статусу сторони у даній справі не набув, а отже, позбавлений права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.03.2016р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. у справі №904/11107/15 було прийнято до розгляду, судове засідання призначене на 19.04.2016р.

Окрім того, з метою повного та об'єктивного вирішення спору, в порядку вимог ст.65 ГПК України щодо підготовки справи до розгляду, зазначеною вище ухвалою, окрім іншого, суд апеляційної інстанції зобов'язав апелянта надати у строк до 19.04.2016р. докази знаходження боржника (ТОВ «Блейн») на податковому обліку у ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська (докази отримання ухвали, а.с.155).

На виконання ухвали від 17.03.2016р., апелянт надіслав в адресу суду письмове клопотання за вих.№б/н від 15.04.2016р. з проханням розглянути справу за його відсутності та доданою копією Витягу з ЄДРЮО та ФОП станом на 13.04.2016р., який свідчить про взяття ТОВ «Блейн» на облік ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська 10.09.2014р.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для вирішення спору за відсутності уповноваженого представника ДПІ, дане клопотання колегією суддів задоволено, додані до клопотання документи прийняті судом до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у даній справі з урахуванням наступного.

Так, ст.55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Пункт 8 ч.3 ст.129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Між тим, згідно з ч.6 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство, окрім судових рішень у формі ухвал, в одному випадку, у разі визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, виноситься постанова, оскарження такої постанови відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство.

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

У відповідності до абз.16 ст.1 Закону про банкрутство, учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органу доходів і зборів у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені. Таким чином, орган доходів і зборів до інших, окрім кредиторів, учасників справи про банкрутство чинним законодавством України не віднесений.

Необхідно зазначити також, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Провадження у даній справі про банкрутство здійснюється за ст.95 Закону про банкрутство, де виявлення кредиторів боржника відбувається у ліквідаційній процедурі шляхом офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом. Кредитори повинні заявити свої вимоги до боржника в місячний строк із дня такого оприлюднення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2015р. в адресу у тому числі ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ліквідатором ТОВ «Блейн» було направлено повідомлення про прийняття рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації. (а.с.35).

Наявна у справі належним чином засвідчена копія фіскального чеку №3073 від 12.10.2015р. та опис вкладення свідчить про направлення в адресу апелянта заяви про ліквідацію ТОВ «Блейн», копії протоколу загальних зборів №20-08/15 від 20.08.2015р., заяви про анулювання реєстрації платника податків Форма 3- ПДВ від 01.10.2015р. та оригіналу витягу №216 з реєстру платників ПДВ. (а.с.45).

Також, у справі міститься лист-відповідь ДПІ (апелянта) на запит ліквідатора ТОВ «Блейн» з інформацією про рахунки боржника станом на 05.10.2015р. (а.с.58).

Згідно ж листа ліквідатора ТОВ «Блейн» від 22.12.2015р. вих.№01, останнім в адресу ДПІ (апелянта) було також направлено проміжний ліквідаційний баланс боржника, що підтверджено засвідченою копією фіскального чеку №9042 від 23.12.2015р. (а.с.84-85).

Окрім того, згідно даних офіційного веб-сайту Вищого господарського суду України, відповідне повідомлення №28208 про визнання ТОВ "Блейн" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.02.2016р. З дня ж офіційного оприлюднення відповідного оголошення зазначені в ньому відомості набувають загальновідомого значення.

У підсумку, матеріали справи свідчать про направлення в адресу апелянта та отримання ним ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Блейн» від 04.02.2016р. (а.с.135).

Тобто, наведені вище факти свідчать про поінформованість скаржника про припинення ТОВ «Блейн» принаймні з серпня 2015р.

Натомість, до теперішнього часу докази набуття податковим органом статусу сторони у справі суду не представлені, участь уповноваженого представника у судовому засіданні - не забезпечена.

При цьому, слід звернути увагу на ненадання також доказів існування наказу керівництва податкового органу про проведення позапланової перевірки боржника, перешкоджання ліквідатора у здійсненні такої перевірки шляхом недопуску на територію підприємства чи/або ненадання необхідних документів фінансово-господарської звітності тощо, акт відсутності керівних органів боржника за місцезнаходженням тощо, а також, доказів оскарження у судовому порядку неправомірних дій ліквідатора (за наявності таких обставин).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про недотримання податковим органом (апелянтом) вимог Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011р. (надалі - порядок), згідно яких позапланова документальна перевірка боржника призначається та розпочинається протягом десяти робочих днів з дати публікації повідомлення про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, у разі ліквідації юридичної особи за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; протягом місяця після одержання того документа, що надійшов до органу державної податкової служби першим, в інших випадках.

Так, відповідно до вимог ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належність і допустимість доказів Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вже зазначалось вище, про припинення ТОВ «Блейн» скаржник був належним чином та неодноразово поінформований починаючи з серпня 2015р., однак, станом на 19.04.2016р. доказів набуття податковим органом статусу сторони у справі суду не надано.

Зокрема, в ході апеляційного провадження у справі колегією суддів встановлено відсутність в матеріалах справи доказів звернення скаржника з грошовими вимогами до ТОВ "Блейн" у встановленому ч.3 ст.95 Закону про банкрутство порядку та навіть відсутність жодних доказів здійснення податкової позапланової перевірки боржника (доказів існування наказу керівництва податкового органу про проведення позапланової перевірки боржника, перешкоджання ліквідатора у здійсненні такої перевірки шляхом недопуску на територію підприємства чи/або ненадання необхідних документів фінансово-господарської звітності тощо, акт відсутності керівних органів боржника за місцезнаходженням тощо, а також, доказів оскарження у судовому порядку неправомірних дій ліквідатора (за наявності таких обставин). Більше того, про наявність у боржника будь-якої податкової заборгованості скаржником не зазначено також і в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що обґрунтованість звернення до суду з апеляційною скаргою податковим органом не доведена.

За зазначених вище обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

(Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою Вищого господарського суду України, зокрема, постановами від 10.07.2013р. у справі №916/832/13, від 17.10.2013р. у справі №904/1292/13-г, від 31.10.2013р. у справі №5011-46/12006-2012, від 18.06.2014р. у справі №904/9496/14, від 24.12.2014р. у справі №916/2753/14, від 25.12.2014р. у справі №908/766/14, від 23.12.2014р. у справі №910/16104/14, від 17.03.2015р. у справі №904/8204/14; від 18.03.2015р. у справі №904/6780/14; від 04.08.2015р. у справі №904/10436/14).

У підсумку, слід зауважити, що відповідно до ст.107 ГПК України, сторони у справі мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду. Отже, судові рішення місцевих господарських судів можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" касаційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у п.1 ст.80 ГПК України, у тому числі, якщо буде встановлено, що особа, яка подала касаційну скаргу, не мала права на таке подання.

Таким чином, враховуючи, що постанова господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. у справі №904/11107/15 не була предметом розгляду по суті господарського суду апеляційної інстанції, то відповідне право на її оскарження в касаційній інстанції у скаржника відсутнє. (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд в постанові від 04.11.2014р. у справі №904/3670/14).

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016р. у справі №904/11107/15 - припинити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов