Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" квітня 2016 р. Справа № 927/144/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Чернігівський мясний двір,

вул. Івана Франка, 1А, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово»,

вул. Старобілоуська, буд.71, м. Чернігів, Чернігівська область,14000

Предмет спору: про стягнення 37302,67 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, д. № б/н від 25.02.2016 р.,

ОСОБА_2, д. № б/н від 25.02.2016 р. (після перерви не зявився)

Від відповідача: ОСОБА_3 директор,

ОСОБА_4, д. б/н від 05.02.2016 р. (після перерви не зявився)

Рішення приймається після оголошених в судових засіданнях 12.04.2016 року та 14.04.2016 року перерв, відповідно до ст. 77 ГПК України

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача за договором поставки № 17 від 11.04.2012 р. суми основного боргу 17889,09 грн., інфляційних втрат 77075,42 грн., пені 4115,77 грн., 3% річних 779,17 грн. Загальна сума позову становить 99859,45 грн., позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1497,89 грн.

26 лютого 2016 року відповідачем подане клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю участі представника ТОВ Фабрика Здорово. Клопотання не було задоволено через не надання відповідачем підтверджуючих документів про неможливість явки представника, що відображено в ухвалі суду від 29.02.2016 р.

В судове засідання 29.02.2016 р. представником позивача подане клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які вимагались судом: оригінал довіреності № б/н від 25.02.2016 р. на імя ОСОБА_2, оригінал довіреності № б/н від 25.02.2016 р. на імя ОСОБА_1, пояснення тимчасового виконуючого обовязки генерального директора ТОВ Чернігівський мясний двір, розрахунок суми боргу з додатками до нього, копія кільцевої довіреності № 1 від 02.06.2015 р. , копія довіреності № 35 від 11.02.2015 р., копія товарно-транспортної накладної № РН-00170 від 19.06.2015 р., копія товарно-транспортної накладної № РН-0080 від 20.03.2015 р. Крім того, представником позивача в судове засідання надано лист-розяснення № 09 від 23.02.2016 р. щодо нормативного обґрунтування методики нарахування інфляційних втрат та підстави нарахування 3% річних та пені з дат поставок.

В судове засідання 22.03.2016 року представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог. При цьому, згідно заяви, суму основного боргу залишено без змін (17889,09 грн.), суму інфляційних втрат та 3% річних зменшено на 69359,39 грн. та 169,36 грн. відповідно, а розмір пені - збільшено на 6971,97 грн. Заява була прийнята судом та розцінена як така, що зменшує та одночасно збільшує позовні вимоги. Судом визначена ціна позову в розмірі 37302,67 грн. про що зазначено в Ухвалі від 22.03.2016 року, яка складається з предметів заявленого позову: основний борг 17889,09 грн., 11087,74 грн. пені, 609,81 грн. 3% річних та 7716,03 грн. інфляційних.

Представником позивача також подані документи: лист-пояснення щодо надання доказів проведених оплат відповідачем по поставці в 2015 році, пояснення призначення платежу при проведені оплат відповідачем, пояснення щодо впливу боргу станом на 01.01.2015 року на заявлені вимоги, пояснення щодо визначення суми поставок відповідачу у 2015 р., нормативне обґрунтування розрахунків та методики нарахування інфляційних втрат, пені та 3 % річних з додатками (копії договору поставки № 17 від 11.04.2012 р., копії додаткової угоди № 1 від 01.01.2013 р., розрахунків фактури).

В судовому засіданні 22.03.2016 р. представником відповідача подано відзив по справі з додатками (виписками з банківського рахунку відповідача про перерахування коштів за товар позивачу) , відповідно до якого зазначено про невизнання позову з огляду на суму 373680,46 грн. поставленого в період з 11.02.2015 по 02.11.2015 року та проведеної відповідачем оплати на суму 382927,46 грн. та надані копії банківських виписок.

З огляду на такі обставини справи, судом було зобовязано сторони провести звірку розрахунків та покладено ініціативу на відповідача щодо проведення звірки взаємних розрахунків між сторонами за 2015 рік.

В судове засідання 29 березня 2016 року зявились представники позивача та відповідача. Представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів, а саме: листа № 120 від 23 березня 2016 р. та поштової квитанції про відправлення цінного листа з описом, як докази ініціативи відповідача щодо проведення звірки взаєморозрахунків з позивачем на виконання ухвали від 22.03.2016 р. Судом було оголошено перерву до 31.03.2016 р.

Після оголошеної перерви, 31.03.2016 р., в судове засідання зявився представник позивача, представник відповідача не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

До початку судового засідання 31.03.2016 р., через канцелярію суду, від відповідача надійшло клопотання з додатком копією наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 25.03.2016 р. № 482. В клопотанні повідомляється, що на виконання ухвали суду від 22.03.2016 р. представник відповідача 30.03.2016 р. прибув до позивача та розпочав звірку взаєморозрахунків між сторонами по договору поставки № 17 від 11.04.2012 р., проте з обєктивних причин, а саме у звязку з позаплановою документальною виїзною перевіркою фіскальної служби товариства ( ТОВ Фабрика Здорово) , не відбулось завершення вказаної звірки. При цьому, відповідач зазначає, що він не ухиляється від виконання обовязку щодо звірки взаєморозрахунків, просить врахувати вказану обставину та перенести розгляд справи.

Представником позивача в судовому засіданні 31.03.2016 р. подано копію поштової квитанції про відправлення цінного листа та опис, як доказ відправлення відповідачу акту звірки за період з 01.01.2015 р по 22.03.2016 р., складеного та відправленого позивачем та копію поштового повідомлення, поштової квитанції про відправлення цінного листа та опису, як доказ отримання відповідачем заяви про зменшення позовних вимог.

В судове засідання 12.04.2016 року зявились представники сторін. Представник відповідача подав акт звірки взаємних розрахунків станом на 29.03.2016 р. між ТОВ Чернігівський мясний двір» та ТОВ «Фабрика Здорово» та письмові пояснення по справі. Представник відповідача надав письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач погоджується з заборгованістю на суму 107,09 грн., стверджуючи про відсутність у відповідача накладної РН-000365 від 25.12.2014 року, товарно - транспортної накладної, крім того зазначив, що довіреність на отримання товару відповідачем не видавалась. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 14.04.2016 р.

Після оголошеної перерви, 14.04.2016 р., в судове засідання зявились представники сторін та надали додаткові усні пояснення по справі.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Одним з предметів заявленого позову є стягнення заборгованості, що відповідно до розрахунку до позову обрахована по не оплаті відповідачем поставленого позивачем товару за період з 11.02.2015 року по 02.11.2015 року, в сумі 17889,09 грн.

11 квітня 2012 року між сторонами було укладено договір поставки № 17 (далі основний договір), 01.01.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, змістом якої була пролонгація дії основаного договору на наступний календарний рік (на 2015 р.)

Згідно п. 1.1. основного договору постачальник (позивач) передає у власність покупця (відповідача) продукцію харчової промисловості, в асортименті, кількості та за ціною, що визначена в видаткових накладних.

Пунктом 3.1 основного договору передбачено, що покупець (відповідач) проводить оплату вартості кожної партії товару протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару за кінцевим місцем призначення.

Відповідно до п. 5.4. датою поставки товару є дата коли товар був переданий у власність покупця (відповідача) в місці поставки, що підтверджується відповідними документами (видатковими накладними, тощо).

Згідно з видатковими накладними та товарно-транспортними накладними Товариство з обмеженою відповідальністю Чернігівський мясний двір постачало відповідачу товар. Відповідач, в свою чергу, виходячи з виписок по банківським рахункам, здійснював оплату поставленого товару.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази щодо поставок та оплат (з урахуванням призначень платежів), вчинені сторонами договору дії відбувались наступним чином:

Номер видаткової накладноїОСОБА_3 видаткової накладноїНомер, дата ТТННомер, дата рахунку-фактуриВага товаруВартість товаруНомер, дата довіреностіОСОБА_3 оплатиСума оплатиОплата згідно з:Примітка
РН-000031 11.02.2015РН-000033 від 11.02.2015 СФ-0000017 від 11.02.20151,955 16617,50№ 35 від 11.02.2015 (ОСОБА_5М.)26.02.201516617,50СФ -17 від 11.02.2015
РН-000042 18.02.2015РН- 00041 від 18.02.2015 СФ-0000020 від 18.02.20151,97034844,10 19.03.201534844,10СФ 20 від 18.02.2015
РН-000046 20.02.2015РН- 00046 від 20.02.2015СФ-0000024 від 20.02.20151,92417316,00 27.03.20152000,00СФ 24 від 20.02.2015
31.03.201515316,00СФ 24 від 20.02.2015
РН-000061 10.03.2015РН - 0060 від 10.03.2015 1,51113604,40 10.04.2015 40482,40Договір 17 від 11.04.2012
РН-000080 20.03.2015РН- 0080 від 20.03.2015 1,83026878,00
РН-000099 02.04.2015№ РН- 0099 від 02.04.2015СФ-0000046 від 02.04.20151,46213331,00 24.04.201513331,00СФ 46 від 02.04.2015
РН-000100 02.04.2015РН- 0100 від 03.04.2015СФ-0000048 від 02.04.20150,9467568,00 30.04.20157568,00СФ 48 від 02.04.2015
РН-000114 21.04.2015РН- 0114 від 21.04.2015 1,49813091,00 12.05.201513091,00Договір 17 від 11.04.2012
РН-000120 24.04.2015РН- 000120 від 24.04.2015СФ-0000056 від 24.04.20151,67640258,50№ 102 від 24.04.2015 (ОСОБА_5М.)29.05.201515000,00СФ 56 від 24.04.2015
05.06.201525258,50Договір 17 від 11.04.2012
РН-000123 27.04.2015РН- 0000123 від 27.04.2015СФ-0000058 від 27.04.20151,85719288,50 21.05.201519288,50СФ 58 від 27.04.2015
РН-000150 26.05.2015РН- 000150 від 26.05.2015СФ-0000069 від 26.05.20151,71615693,00 18.06.201515693,00СФ 69 від 26.05.2015
РН-000158 02.06.2015РН- 000158 від 02.06.2015СФ-0000076 від 02.06.20151,60415238,00Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )01.07.201515238,00СФ 76 від 02.06.2015
РН-000160 03.06.2015РН- 000160 від 03.06.2015 1,39918251,35Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 ) 23.07.201530000,00 (фактично 18251,35)Договір 17 від 11.04.2012
РН-000171 09.06.2015РН-000171 від 09.06.2015 0,6505850,00Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 ) 15.07.2015 9000,00 Договір 17 від 11.04.2012
РН-000178 11.06.2015РН-00178 від 11.06.2015 0,3503150,00Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )
РН-00170 19.06.2015№ РН- 00170 від 19.06.2015 1,20114210,50Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )23.07.201530000,00 (фактично 11748,65) Договір 17 від 11.04.2012
30.07.20152461,85
РН-000194 03.07.2015РН 000194 від 03.07.2015 1,1039686,50Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 ) 27.08.2015 16.09.2015 20000,00 + 16269,01 Договір 17 від 11.04.2012 переплата 0,01 грн.
РН-000217 03.08.2015РН-000217 від 03.08.2015 1,56514867,50Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )
РН-000225 13.08.2015РН-000225 від 13.08.2015 1,28011715,00Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )
РН-000239 01.09.2015РН-000239 від 01.09.2015СФ-0000116 від 01.09.20151,48514806,50Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )24.09.20155000,00СФ-116 від 01.09.2015
23.10.20159806,50Договір 17 від 11.04.2012
РН-00026121.09.2015РН-000261 від 21.09.2015СФ-0000123 від 21.09.20151,60329526,00Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 )29.10.201529526,00СФ-123 від 21.09.2015
РН-000279 08.10.2015РН-000279 від 08.10.2015 0,019950,60Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 ) Борг 950,59
РН-000293 02.11.2015РН-000293 від 02.11.2015 1,78316938,50Кільцева довіреність № 1 від 02.06.2015 ( ОСОБА_5, ОСОБА_6 ) Борг 17889,09

Параграфом 7 основного договору визначені права та обовязки сторін. Так, праву відповідача (покупця) вимагати від позивача постачання товару відповідає обовязок позивача постачати товар в кількості та строки, відповідно до умов договору. Праву постачальника (позивача) вимагати від покупця прийняття товару та його оплати відповідає обовязок покупця (відповідача) прийняти товар і оплатити його згідно умов основного договору.

31 грудня 2015 року позивачем односторонньо підписано акт звірки взаємних розрахунків. Станом на 31.12.2015 р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» перед Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівський мясний двір згідно акту становить 17889,09 грн.

17 лютого 2016 року позивачем повторно складено та підписано в односторонньому порядку акт звірки взаємних розрахунків, на тотожну вищевказаному акту суму.

16 грудня 2015 р. позивачем складено претензію № 198 на суму 17889,09 грн., згідно якої позивач просив негайно перерахувати суму заборгованості на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський мясний двір.

Вказана претензія разом з двома примірниками акта звірки взаємних розрахунків була направлена цінним листом з описом відповідачу 16.12.2015 року.

З огляду на письмові докази та усні пояснення сторін, позивач вважає що, у звязку з неналежним виконанням відповідачем по справі зобовязань по основному договору виникла заборгованість в сумі 17889,09 грн. Відповідач з даним твердженням не погоджується, про що повідомляє суд у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву, за заявлений в позовній заяві період з 11.02.2015 року по 02.11.2015 року позивачем поставлено товар на суму 373680,46 грн., а відповідачем проведено перерахунок коштів, як оплата за товар в розмірі 382927,46 грн. Відповідач на підтвердження своєї позиції надає копії банківських виписок і вважає позовні вимоги не обґрунтованими.

У звязку з обставинами справи, суд зобовязав сторони провести звірку взаємних розрахунків по поставці товару протягом 2015 року на підставі накладних покладених в підставу заявленого позову та надати результати проведеної звірки в судове засідання, що відображено в ухвалі суду від 22.03.2016 р.

В судове засідання 12.04.2016 р. представник відповідача надав акт звірки взаєморозрахунків між сторонами. Свій примірник позивач отримав в судовому засіданні. Представник відповідача надав письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач погоджується з заборгованістю на суму 107,09 грн., стверджуючи про відсутність у відповідача накладної РН-000365 від 25.12.2014 року, товаро - транспортної накладної, крім того зазначив, що довіреність на отримання товару відповідачем не видавалась.

Позиції сторін по складеному акту відрізняються. Так, позивач вважає існування боргу в сумі 170889,09 грн. по накладним №№ РН-000279 та РН-000293 від 08.10.2015 року та 02.11.2015 року, а відповідач вважає що здійснив передоплату товару й суму боргу визначає як 107,09 грн.

При висловленні свого відношення до поданої позовної заяви позивач підтримав позов в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідач визнав наявність заборгованості в розмірі 107,09 грн., решту вимог позивача вважає не обґрунтованими та не визнає.

Так, в поясненнях відповідач відобразив те, що за даними бухгалтерського обліку на підставі первинних бухгалтерських документів відсутня поставка на підставі накладної № РН-000365 від 25 грудня 2014 року на загальну суму 17782,00 грн. Так, у відповідача відсутня вказана накладна та товарно-транспортна накладна на поставку товару на зазначену суму, крім того, довіреність на право отримання товару за вказаною накладною відповідачем не видавалась. У позивача наявна товарно-транспортна накладна РН-000365 від 25.12.2014 року без печатки відповідача і також відсутня довіреність на прийняття поставки, що було виявлено під час звірки взаєморозрахунків між сторонами по справі. Як висновок, в своїх письмових поясненнях відповідач зазначив, що відсутність обовязкового реквізиту та довіреності на отримання товару ставлять під сумнів факт поставки товару по вказаній видатковій накладній.

Представник позивача, після аналізу отриманого примірника акту звірки та власних первинних бухгалтерських документів усно повідомив суд про відсутність сумнівів у факті поставки по видатковій накладній № РН-000365 від 25 грудня 2014 року на загальну суму 17782,00 грн., оскільки така накладна була оплачена позивачем з посиланням на рахунок фактуру № 276 від 25.12.2014 року, що виписувалась саме на оплату товару, поставленого по вищевказаній видатковій накладній. Позивачем також зазначено, що довіреність № 411 від 26 грудня 2014 року виписана відповідачем саме на отримання товару по накладній № РН-000365 від 25 грудня 2014 року, а те, що довіреність сформована наступним днем, за днем поставки це недоліки в роботі працівників відповідача.

З огляду на матеріали справи, а саме на надані відповідачем банківські виписки та відображення в них фінансової операції по переведенню коштів на рахунок позивача у сумі 17782,00 грн., що точно співпадає із сумою по видатковій накладній № РН-000365 від 25 грудня 2014 року, та посиланням при оплаті на рахунок фактуру № 276 від 25.12.2014 року, що виписувалась саме на оплату товару, поставленого по вищевказаній видатковій накладній, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем факту не поставлення позивачем товару і внесення грошових коштів у сумі 17782,00 грн. як фактичної передоплати, що майже перекриває суму заявленої заборгованості.

Таким чином, твердження відповідача про сумнівність факту поставки товару по видатковій накладній № РН-000365 від 25 грудня 2014 року на загальну суму 17782,00 грн., відсутність у відповідача на обліку накладної та товарно-транспортної накладної на поставку товару на зазначену суму, відсутність довіреності на право отримання товару за вказаною накладною, оскільки така відповідачем не видавалась, судом до уваги не приймається з огляду на наявність в матеріалах справи накладної № РН-000365 від 25.12.2014 року, рахунку №279 від 25.12.2014 року , ТТН №000365 від 25 грудня 2014 року , довіреності відповідача №411 від 26.12.2014 року та фактично проведеної відповідачем 09.02.2016 року оплати в сумі 17782 грн. з призначенням платежу : оплата за жир яловий згідно рахунку №СФ-276 від 25.12.14. Таким чином, відповідачем здійснена не передоплата непоставленого позивачем товару в 2015 році (в рахунок майбутніх поставок), а оплата прийнятого відповідачем товару по накладній № РН-000365 та оплата саме рахунку №276. При цьому, виписка довіреності відповідачем не 25.12.2014 року, а 26.12.2014 року , в якій зазначено кількість 2092 кг жиру яловичого жиру та видаткової накладної № РН-000365 свідчить про факт отримання відповідачем товару від позивача .

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи те, що сторони по справі є господарюючими субєктами, суд приходить до висновку про застосування до них положень Господарського Кодексу України.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на наявні у справі докази та зроблений вище судом висновок про необґрунтованість тверджень відповідача про здійснену передоплату суми 17782 грн. (в рахунок майбутніх поставок), суд приходить до висновку, що заявлена сума основної заборгованості позивачем є обґрунтованою. Так, поставлений ТОВ «Чернігівський мясний двір» товар в 2015 році відповідачем частково оплачений борг наявний лише через не оплату двох останніх видаткових накладних № РН-000279 від 08.10.2015 р. на суму 950,60 грн. та № РН-000293 від 02.11.2015 року на суму 16938,50 грн., а з врахування 0,01 грн. переплати (яка відбулась при перерахуванні коштів відповідачем 16.09.2015 р), загальна сума заборгованості складає 17889,09 грн., що співпадає із заявленою в позові.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені до стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) за період з 05.03.2015 р по 31.01.2016 року пеня у розмірі 11 087,74 грн., 3% річних у розмірі 609,81 грн. та 7 716,03 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п. 8.4. основного договору у випадку прострочення оплати за поставлений товар, покупець (відповідач) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати пені, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розрахунку 3 % річних та пені позивачем не було враховане те, що останній день оплати за поставлений товар та перший день прострочення платежу по деяким видатковим накладним припадав на вихідний (святковий) день (№№ РН-000046, РН-000080, РН-000120, РН-000123, РН-000170, РН-000194), крім того позивач невірно вирахував періоди прострочення платежів через віднесення оплати за товар за іншими, ніж потрібно, видатковими накладними, відповідно до викладеної вище таблиці.

Позивачем при розрахунку 3 % річних та пені також була допущена помилка, що виражається у невірному розрахунку через визначення кількості днів в 2016 році. Так, формули розрахунку пені та 3 % річних включають ділення на кількість днів в календарному році в якому наявний період невиконання зобовязання. Згідно поданих позивачем розрахунків, період за який здійснювалось нарахування пені та 3 % річних по видатковим накладним № РН - 000279 від 08.10.2015 р. та № РН 000293 від 02.11.2015 р. починається з 23.10.2015 р та з 17.11.2015 р., відповідно, та закінчується 31.01.2016 р., тобто невиконання зобовязання наявне в 2015 р (365 календарних днів) і в 2016 році (366 календарних днів). Через різну кількість днів в зазначених роках, для вірного розрахунку, визначений позивачем період по видатковим накладним необхідно поділяти на два:

видаткова накладна № РН 000279 з 23.10.2015 р. по 31.12.2015 р та з 01.01.2016 р по 31.01.2016 р.

видаткова накладна № РН- 000293 з 17.11.2015 р по 31.12.2015 р. та з 01.01.2016 р по 31.01.2016 р.

Таким чином, суд здійснивши перевірку проведених позивачем нарахувань, приходить до висновку що вірний розмір 3 % річних дорівнює 577,26 грн., що на 32,55 грн. менше заявленого в позові, а розмір пені 10439,22 грн., що менше на 648,52 грн. ніж заявлений в позові.

Позивачем були також нараховані інфляційні втрати на суму 7716,03 грн. Суд зауважує, що розрахунок інфляційних позивачем проведено по кожній накладній до моменту оплати відповідачем, однак при цьому не взято до уваги початок прострочки по її періоду в місяці (до чи після 15 числа ) , не взято до уваги й період з якого відбулась оплата відповідачем. А тому, розрахунок інфляційних втрат позивачем проведений з допущенням помилок у формулі та у визначенні періоду нарахування.

Такий висновок, суд робить виходячи з наступного: відповідно до листа Верховного суду України N 62-97р від 03.04.97 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Пленумом Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 визначено, що нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці), у яких мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в яких індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що з заявленого періоду, з врахуванням оплат по кожній видатковій накладній, задоволенню підлягає стягнення інфляційних втрат за наступні місяці:

- вересень 2015 р. (прострочення оплати по видатковій накладній № РН-000217 від 03.08.2015 р.) = 4554,00 * 102,3% - 4554,00 = 104,74 грн. (при цьому позивач по видатковій накладній № РН-000217 здійснив розрахунок на суму 52,37 грн.)

- листопад 2015 р січень 2016 р. (прострочення оплати по видатковій накладній № РН-000279 від 08.10.2015 р.) = 950,59 * (102,0% * 100,7% * 100,9%) 950,59 = 34,22 грн.;

- грудень 2015 р січень 2016 р. (прострочення оплати по видатковій накладній № РН-000293 від 02.11.2015 р.) = 16938,50 * (100,7% * 100,9%) 16938,50 = 271,02 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку що вірний розмір інфляційних втрат дорівнює 357,61 грн., що на 7 358,42 грн. менше заявленого в позові.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів повної оплати суми боргу суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання по оплаті своєчасно не виконав, заявлений позов в частині стягнення боргу є обґрунтованим й заявлені до стягнення штрафні санкції, річні та інфляційні з огляду на розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат з допущенням помилок, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: борг в сумі 17889,09 грн., 10439,22 грн. пені, 3 % річних у розмірі 577,26 грн. та 357,61 грн. інфляційних втрат.

З огляду на розгляд вимог з урахуванням заяви позивача про зменшення та збільшення вимог та їх часткове задоволення, розмір судового збору, який має бути покладений на відповідача, підлягає визначенню пропорційно задоволеним позовним вимогами, а саме 1081,01 грн. При цьому, позивач має право на подання суду клопотання про повернення 119,89 грн. судового збору, з огляду на розгляд судом позовних вимог з урахуванням заяви про їх зменшення.

Керуючись ст.ст. 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика Здорово (14000, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 71, , р/р 4503 в АТ «УКРЕКСІМБАНК», МФО 353649) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівський мясний двір (14000, м. Чернігів, вул. І. Франка, 1 А, код 37330774, р/р 134 в ЦФ ПАТ «Кредобанк» , МФО 325365) заборгованість за поставлений товар у сумі 17 889,09 грн., пеню в розмірі 10 439,22 грн., 3 % річних в розмірі 577,26 грн., 357,61 грн. інфляційних втрат та 1081,01 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 32,55 грн. пені в сумі 648,52 грн. та інфляційних втрат в сумі 7 358,42 грн. - всього на суму 8 039,49 грн. відмовити.

Повне рішення складено 18 квітня 2016 року

Суддя І.А.Фетисова