номер провадження справи 33/72/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 Справа № 908/2123/15-г

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (85400, м. Селидове Донецької області, вул. Миру, 34)

про стягнення заборгованості

Суддя Мірошниченко М.В.

При секретарі Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 довіреність від 07.05.2015р.;

від відповідача не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №20-2090/2-1 від 22.06.2012р. у розмірі 4842996,88 доларів США та 2091231,93 грн., у т.ч.: прострочена заборгованість по кредиту 4175000,00 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами 667996,88 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди 199967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 48474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 1817413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди 25376,91 грн.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на приписах норм ст.ст. 525, 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України і мотивовані тим, що 22.06.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Енергоімпекс» був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1, за умовами якого (з урахуванням договору про внесення змін №20-1869/2-1 від 20.06.2013р.) банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 5600000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27.02.2015р., зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5 відсотків річних. Позивач належним чином виконав свої обовязки, встановлені кредитним договором шляхом своєчасної оплати розрахункових документів, наданих відповідачем. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині сплати суми кредиту за графіком та сплати процентів за користування кредитними коштами, у строк, встановлений п.2.1, 2.2 та 3.2 кредитного договору. Станом на 25.03.2015р. заборгованість відповідача по кредитному договору складає 4842996,88 доларів США та 2091231,93 грн., в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 4175000,00 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами 667996,88 доларів США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди 199967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 48474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 1817413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди 25376,91 грн.

Згідно Довідки автоматичного розподілу справи між суддями від 31.03.2015 р. справу № 908/2123/15-г призначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.03.2015 р. порушено провадження у справі № 908/2123/15-г, справа призначена до розгляду по суті на 21.04.2015 р., від сторін витребувані документи і докази необхідні для розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 19.05.2015р.

21.04.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ «Енергоімпекс» до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсним кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.2015р. зустрічну позовну заяву ТОВ «Енергоімпекс» було повернуто без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

15.05.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015р. у справі №908/2123/15-г про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.05.2015р. на підставі ст.79 ГПК України провадження у справі №908/2123/15-г було зупинено до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу від 21.04.2015р. та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. апеляційну скаргу ТОВ «Енергоімпекс» залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015р. у справі №908/2123/15-г без змін.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.07.2015р. провадження у справі №908/2123/15-г поновлено з 12.08.2015р., розгляд справи призначено на 12.08.2015р.

05.08.2015р. до господарського суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Енергоімпекс» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. у справі №908/2123/15-г.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2015р. провадження у справі № 908/2123/15-г на підставі ст. 79 ГПК України було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги відповідача на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. та до повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015р. касаційну скаргу ТОВ «Енергоімпекс» залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. та ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.04.2015р. у справі №908/2123/15-г без змін.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.11.2015р. провадження у справі №908/2123/15-г поновлено з 08.12.2015р., розгляд справи призначено на 08.12.2015р.

03.12.2015р. до господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.08.2015р. у справі №908/2123/15-г про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ТОВ «Енергоімпекс» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.12.2015р. на підставі ст.79 ГПК України провадження у справі №908/2123/15-г було зупинено до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу від 10.08.2015р. та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. апеляційну скаргу ТОВ «Енергоімпекс» повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016р. провадження у справі №908/2123/15-г поновлено з 27.01.2016р., розгляд справи призначено на 27.01.2016р.

У звязку з тим, що до судового засідання 27.01.2016р. представники сторін не зявились, витребуваних судом документів не надали, ухвалою від 27.01.2016р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 08.02.2016р.

До господарського суду Запорізької області надійшла касаційна скарга ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. у справі №908/2123/15-г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.01.2016р. на підставі ст.79 ГПК України було зупинено провадження у справі №908/2123/15-г до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ТОВ «Енергоімпекс» на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. у справі №908/2123/15-г.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016р. касаційну скаргу ТОВ «Енергоімпекс» залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. у справі №908/2123/15-г без змін.

Матеріали справи №908/2123/15-г повернуто до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.04.2016р. провадження у справі №908/2123/15-г поновлено з 19.04.2016р., розгляд справи призначено на 19.04.2016р.

В судовому засіданні 19.04.2016р. представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві та відповів на питання суду.

У письмовому відзиві (вих. № 157-03/18 від 18.04.2016р.) на позовну заяву, який надійшов до господарського суду 19.04.2016р., відповідач заперечив проти позову, посилаючись на наступні обставини. На підставі вибіркової перевірки розрахунків позивача, доданих до позовної заяви, відповідачем виявлено арифметичні помилки. Зокрема у довідці розрахунку заборгованості по процентах за період 24.09.2012р. 30.09.2012р. за 7 днів нараховано 20902,78дол. США, в той час, як при арифметичній перевірці проценти становлять 20560,11 дол. США. Крім того, відрізняються суми простроченої основної заборгованості, які зазначені в довідці розрахунку пені за простроченим кредитом та у довідці-розрахунку по процентах. Розрахунок пені за доводами відповідача, здійснений позивачем з помилками. Також відповідач зазначив, що пеня нарахована в порушення вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо 6 місячного строку нарахування штрафних санкцій. Посилаючись на ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідач вказав, що банки та інші фінансові установи зобовязані скасувати особам, розташованим у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів у зоні проведення АТО, пеню та штрафи.

Просить у позові відмовити.

Крім того, 19.04.2016р. до господарського суду від ТОВ «Енергоімпекс» (відповідача) надійшла письмова заява (вих. № 17 від 19.04.2016р.) із клопотанням про призначення колегії суддів для розгляду справи № 908/2123/15-г у звязку з складністю справи та великою сумою позову.

Представник позивача у справі категорично заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що неодноразові оскарження відповідачем ухвал суду в апеляційному та касаційному порядку і подання клопотання про призначення колегіального розгляду справи свідчать про безпідставне затягування відповідачем розгляду справи № 908/2123/15г. Також послався на постанову Донецького апелдяційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі № 908/2671/15, в якій суд апеляційної інстанції вже встановив обставини, що звільнені від доказування у справі № 908/2123/15г відносно факту наявності та розміру заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» за договором про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р., укладеного із ПАТ «АК ПІБ».

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 4 6 ГПК України, залежно від категорії і складності справи, справу може бути розглянуто колегіально у складі трьої суддів.

Згідно до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем до матеріалів справи № 908/2123/15г додано засвідчену копію постанови Донецького апелдяційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі № 908/2671/15, в якій суд апеляційної інстанції вже встановив обставини, що звільнені від доказування згідно до ст. 35 ГПК України у справі № 908/2123/15г відносно факту наявності та розміру заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» за договором про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р., укладеного із ПАТ «АК ПІБ». Оскільки предметом позову у справі № 908/2123/15г є позовні вимоги про стягнення основного боргу, процентів, комісії та пені саме за договором про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р., укладеного ТОВ «Енергоімпекс» із ПАТ «АК ПІБ», тому у відповідності до ст. 35 ГПК України зазначені обставини є звільненими від доказування у справі № 908/2123/15г, а тому відсутні підстави для колегіального розгляду справи з огляду на відсутність складності її розгляду, як того вимагає ст. 4-6 ГПК України.

Клопотання відповідача про утворення колегії суддів залишено без задоволення, як процесуально безпідставне.

Відповідач процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні 19.04.2016р. не скористався. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала господарського суду від 08.04.2016р. (з інформацією про час та місце судового засідання, призначеного на 19.04.2016р. о 12год. 00 хв.) була направлена судом 11.04.2016р. на адресу відповідача: 85400, м. Селидове Донецької області, вул. Миру, 34, яка співпадає із місцезнаходженням відповідача, визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ОСОБА_1 з ЄДР станом на 19.04.2016р. наявний у матеріалах справи).

При цьому з листів УДП «Укрпошта» від 11.06.2015р. вих. № 04-16-730 та від 15.01.2016р. № 04-16-79 вбачається, що до населеного пункту м. Селидове Донецької області (за місцезнаходженням відповідача) здійснюється пересилання поштових відправлень.

Крім того, у відповідності до вимог Інформаційного листа ВГСУ від 01.12.2014р. №01-06/2052/14 «Про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО», ухвали суду була розміщені на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, доказами чого є ОСОБА_1 з веб-сторінки офіційного сайту.

Зокрема, про судове засідання, призначене на 19.04.2016р. о 12 год 00 хв. ухвала суду (з інформацією про час та місце судового розгляду справи) була розміщена 15.04.2016р. на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, доказами чого є ОСОБА_1 з веб-сторінки офіційного сайту.

Про факт обізнаності відповідача із часом та місцем судового засідання, призначеного судом на 19.04.2016р., свідчить подання відповідачем 19.04.2016р. письмового відзиву (заперечень) на позовну заяву (вих. № 157-03/18 від 18.04.2016р.) та письмового клопотання, поданого до господарського суду 19.04.2016р. про колегіальний розгляд справи.

Таким чином відповідач був повідомлений про час та місце судового розгляду справи 19.04.2016р.

Також слід зазначити, що неодноразові оскарження відповідачем ухвал суду в апеляційному та касаційному порядку також свідчать про факт обізнаності відповідача із наявністю справи № 908/2123/15-г на розгляді в господарському суді Запорізької області.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, із урахуванням обмеження процесуального строку розгляду справи згідно до ст. 69 ГПК України та за наявності письмового відзиву відповідача на позовну заяву (з викладенням його правової позиції), суд вважає за можливе розглянути справу №908/2123/15-г за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

За клопотанням представника позивача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 19.04.2016р. на підставі ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/2123/15-г.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як випливає з матеріалів справи, 22.06.2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Енергоімпекс» (позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1, за умовами якого (з урахуванням договору про внесення змін №20-1869/2-1 від 20.06.2013р.) банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 5600000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27.02.2015р., зі сплатою процентної ставки у розмірі 12,5 відсотків річних (згідно з договором про внесення змін №20-0367/2-1 від 18.02.2013р.).

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що спірні правовідносини сторін врегульовані кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р. (в редакції договорів про внесення змін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач належним чином виконав свої обовязки, встановлені кредитним договором шляхом своєчасної оплати розрахункових документів, наданих відповідачем, що підтверджується довідкою про розмір використаних ТОВ «Енергоімпекс» кредитних коштів за кредитним договором станом на 25.03.2015р. (а.с. 85 119, Т. 1).

Відповідач порушив умови кредитного договору в частині сплати суми кредиту за графіком та сплати процентів за користування кредитними коштами, у строк, встановлений п.2.1, 2.2 та 3.2 кредитного договору.

За розрахунками позивача станом на 25.03.2015р. заборгованість відповідача по кредитному договору складає 4842996,88 доларів США та 2091231,93 грн., в т.ч. прострочена заборгованість по кредиту 4175000,00 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом суми 97226748,70 грн., прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами 667996,88 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом суми 15556207,13 грн., прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди 199967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 48474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 1817413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди 25376,91 грн.

Відповідачем не надано доказів погашення вказаної суми заборгованості, як і не надано контррозрахунків суми позовних вимог.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми простроченої заборгованості по кредиту 4175000,00 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом суми 97226748,70 грн., простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 667996,88 доларів США, що за курсом НБУ є еквівалентом суми 15556207,13 грн., простроченої заборгованості по сплаті комісійної винагороди 199967,05 грн. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що у відповідності до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем до матеріалів справи № 908/2123/15г додано засвідчену копію постанови Донецького апелдяційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі № 908/2671/15 (за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» до ТОВ «Істек», за участю третьої особи ТОВ «Енергоімпекс» про звернення стягнення на предмет застави), в якій суд апеляційної інстанції вже встановив обставину підтвердження факту наявності основної заборгованості позичальника ТОВ «Енергоімпекс» за договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 4175000,00 доларів США (що за курсом НБУ є еквівалентом суми 97226748,70 грн.), простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами 667996,88 доларів США (що за курсом НБУ є еквівалентом суми 15556207,13 грн.), простроченої заборгованості по сплаті комісійної винагороди 199967,05 грн.

Таким чином, при розгляді справи № 908/2123/15г в силу ч.3 ст. 35 ГПК України є вільненими від доказування зазначені обставини.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48474,09 грн., пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 1817413,88 грн., пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди в розмірі 25376,91 грн., то слід зазначити наступне.

У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.5.3 кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно. Розрахунок пені здійснюється у гривневому еквіваленті, з використанням офіційного курсу іноземних валют, встановленого НБУ.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014р. введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року … юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. та №1275-р від 02.12.2015р. було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, куди включено м. Селидове Донецької області.

Так, зокрема Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк та м. Селидове Донецької області.

Отже, враховуючи те, що проведення на територіях Донецької та Луганської областей АТО являється загальновідомою обставиною, яка не потребує доказуванню та те, що відповідач входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 14.04.2014р. не підлягають задоволенню.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі № 908/2671/15 (аркуші постанови 13, 15) встановлені наступні обставини.

На підставі п.5.3. кредитного договору, позивачем нарахована та включена до складу заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн. за період з 22.05.2013р. по 13.04.2014р.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1 817 413,88 грн. за період з 05.03.2014р. до 24.03.2015р.; пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн. за період з 07.05.2013р. по 18.03.2015р.

З огляду на мораторій, встановлений ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції у позивача були відсутні підстави для нарахування та включення до складу заборгованості позичальника у цій справі пені за період з 14.04.2014р.

Отже, правомірно нарахованою та включеною до складу заборгованості ТОВ Енергоімпекс є пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 7 821,82 грн. за період з 05.03.2014р. до 13.04.2014р. включно.

Нарахування банком пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 809 592,06 грн. за період з 14.04.2014р. до 24.03.2015р., суперечить приписам ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Матеріали справи свідчать, що нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн. за період з 22.05.2013р. по 13.04.2014р. здійснено позивачем з дотриманням ст.2 наведеного Закону

Оскільки комісійна винагорода не є складовою основного зобовязання за кредитним договором, дія ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції не розповсюджується на нарахування пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

Тому, нарахування та включення до складу заборгованості ТОВ Енергоімпекс пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн. за період з 07.05.2013р. по 18.03.2015р. є обґрунтованим.

Таким чином, слід зазначити, що в силу ч.3 ст. 35 ГПК України вказані обставини щодо періоду нарахування пені та її розміру стосовно ТОВ «Енергоімпекс» є звільненими від доказування у справі № 908/2123/15г. При цьому, суд зауважує, що періоди нарахування пені та її розміри є тотожніми, як у справі № 908/2671/15 так і у справі № 908/2123/15г.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 7821,82 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн.

У задоволенні позову за вимогою про стягнення суми 1809592,06 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом слід відмовити, як заявленої та нарахованої безпідставно.

Слід зазначити, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо перевищення позивачем 6-ти місячного строку нарахування пені, встановленого ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України спростовується не лише обставинами щодо порядку та розміру нарахованої пені, встановленими судом апеляційної інстанції у постанові від 01.03.2016р. у справі № 908/2671/15, які є звільненими від доказування в силу ст. 35 ГПК України, а також змістом п.3.5 договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р., згідно до якого сторони в договорі визначили умову, згідно з якою - у випадку, якщо Банком застосована до Позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується Банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (85400, м. Селидове Донецької області, вул. Миру, буд. 34, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, буд. 12, ) прострочену заборгованість по кредиту у сумі 4175000,00 доларів США (чотири мільйона сто сімдесят пять тисяч доларів США 00 центів), прострочену заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 667996,88 доларів США (шістсот шістдесят сім тисяч девятсот девяносто шість доларів США 88 центів), прострочену заборгованість по сплаті комісійної винагороди у сумі 199967,05 грн. (сто девяносто девять тисяч девятсот шістдесят сім грн. 05 коп.), пеню за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48474,09 грн. (сорок вісім тисяч чотириста сімдесят чотири грн. 09 коп.), пеню за несвоєчасну сплату комісійної винагороди в розмірі 25376,91грн. (двадцять пять тисяч триста сімдесят шість грн. 91коп.), пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 7821,82 грн. (сім тисяч вісімсот двадцять одну грн. 82коп.), витрати по сплаті судового збору у сумі 71618,40грн. (сімдесят одна тисяча шістсот вісімнадцять грн. 40 коп.).

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст.84 ГПК України 20.04.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко