ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15.04.16 Справа № 5010/419/2011-2/19

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Гнатюк Г.М.

суддів Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" м. Івано-Франківськ б/н від 25.03.2016р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2011 р.

у справі № 5010/419/2011-2/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", м.Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" м. Івано-Франківськ

про стягнення 10158,10 грн. забогованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2011 р. у справі № 5010/419/2011-2/19 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" 4590,99 грн. боргу за спожиту електроенергію, 3849,09 грн. боргу за перевищення обсягів споживання договірних величин, 761,84 грн. пені, 531, 72 грн. інфляційних, 424,46 грн. - 3% річних, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" подана 28.03.2016 р. через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області, що підтверджується відбитком штемпеля канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області, з пропуском зазначеного в ст. 93 ГПК України строку. Водночас, заявником в тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку, встановленого для подання апеляційної скарги.

В силу положень ч. 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити розяснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, виходячи зі змісту ст. ст. 33, 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч.1 ст. 53 ГПК України.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Звертаючись з клопотанням про поновлення пропущеного строку, скаржник зазначив, що представник відповідача не був присутнім у судовому засіданні, в якому було прийнято рішення, а в матеріалах справи наявні поштові повідомлення, які разом з неотриманими ухвалами та конвертом, неотриманим рішенням та конвертом, долучені до матеріалів справи та підтверджують факт неодержання відповідачем цих документів та відсутність у нього можливості скористатись правом апеляційного оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2011 р. у справі № 5010/419/2011-2/19.

При цьому, скаржник зазначає, що копія рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2011 р. у справі № 5010/419/2011-2/19 була отримана ним 24.03.2016 р. в порядку ст. 87 ГПК України під розписку безпосередньо в суді.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку, суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до матеріалів справи уся кореспонденція надсилалась судом першої інстанції на адресу згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 45), а саме : вул. Українських Декабристів, 45А, місто Івано-Франківськ, 76018 та поверталася з відміткою Укрпошти: за адресою не знаходиться та вибули. Разом з тим, при поданні заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 15.03.2016 року скаржник сам долучив копію Довідки АА №7948783 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 64) в якій зазначено ту ж адресу.

Повний текст рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.04.2011 р. у справі № 5010/419/2011-2/19, був надісланий 29.04.2011 р. в кількості двох примірників, що підтверджується відміткою канцелярії суду про надіслання на звороті повного тексту рішення суду від 29.04.2011 р.

Як вбачається з матеріалів справи, конверт, надісланий на адресу відповідача ТОВ "Будівельна компанія "Софінель" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Декабристів, 45А) повернувся на адресу місцевого господарського суду з відміткою вибули, яка є ідентичною з адресою, вказаною скаржником в апеляційній скарзі від 25.03.2016 р.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою судом стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 № 1556/5 (з подальшими змінами) (п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Разом з цим, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року) кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

За таких обставин, враховуючи встановлений процесуальним законом строк для апеляційного оскарження рішень місцевого господарського суду, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не надано суду належних доказів того, що він з поважних причин не мав можливості оскаржити рішення місцевого господарського суду у передбачені процесуальні строки, не довів обєктивність та поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не вбачає, відтак, заявлене клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України до розгляду не приймається й підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" про поновлення встановленого для апеляційного оскарження строку.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Софінель" на рішення Господарського суду Івано-Франківської від 28.04.2011 р. у справі № 5010/419/2011-2/19 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.