ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 квітня 2016 року Справа № 910/18165/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Козир Т.П.,
перевіривши касаційну скаргуВідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 17.03.2016
за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
на діїВідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
у справі№910/18165/13 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Метан" ; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К";
прозвернення стягнення на предмет іпотеки та застави

ВСТАНОВИВ:

Подана 28.03.2016 (відповідно до штампу канцелярії Київського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги) Відділом примусово виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - скаржник) касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 у справі №910/18165/13 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Дослідивши касаційну скаргу з доданими до неї документами, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржником не додано до касаційної скарги документів на підтвердження направлення іншим сторонам у справі примірника касаційної скарги, оскільки, додані до касаційної скарги описи вкладень в цінний лист з описом, по - перше, не містять адрес одержувачів відповідних поштових листів, що не дає змоги ідентифікувати, на яку саме адресу було надіслано скаржником кореспонденцію, отже, не можуть свідчити про направлення скаржником зазначеної касаційної скарги сторонам у справі, по - друге, не є розрахунковими документами в розумінні вищенаведених норм, які підтверджували б факт надання відділенням зв'язку поштових послуг, позаяк, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скаржником належним чином не дотримані вимоги ст. 1111 ГПК України щодо надсилання сторонам у справі копії касаційної скарги та представлення відповідних доказів до суду касаційної інстанції, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 статті 1113 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду звертає увагу скаржника, що оскаржуваний ним документ, а саме: ухвала Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016, у матеріалах справи №910/18165/13 відсутній.

Однак наявна постанова Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016, якою ухвалу господарського суду міста Києва від 02.02.2016 року у справі № 910/18165/13 скасовано частково.

Разом з тим, при повторному звернені до суду касаційної інстанції з касаційної скаргою відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржнику необхідно надати суду докази направлення касаційної скарги сторонам у справі (відповідно до вимог, які вказувались вище), а також уточнити, який саме процесуальний документ Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області оскаржується до Вищого господарського суду України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 у справі №910/18165/13 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Т.П. Козир