ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2016 р.Справа № 916/4938/14

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Андрущенко С.В.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Коломійчук І.О. - на підставі посвідчення № 005250 від 22.09.2012р.;

Від позивача: Чернова Г.А. - на підставі довіреності № 223/ исх-гс від 11.06.2015р.;

Від відповідача-1: Швець Є.І. - на підставі довіреності № 17-11р від 20.04.2015р.;

Від відповідача-2: не з'явився;

Від третіх осіб: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора м. Одеси (м. Одеса) в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" (відповідач-1) Одеського міського управління юстиції (відповідач-2) за участі третіх осоіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (м. Одеса); ОСОБА_7 (м. Одеса); ОСОБА_8 (м. Одеса); ОСОБА_9 (м. Одеса); ОСОБА_10 (м. Одеса); ОСОБА_11 (м. Одеса) про визнання недійсними рішення загальних зборів від 03.12.12.; свідоцтва про право власності; скасування рішення про реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 08.12.2014р. заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум"; 2. Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1.Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради; 2. ОСОБА_7; 3. ОСОБА_8; 4. ОСОБА_9; 5. ОСОБА_10; 6. ОСОБА_11, про визнання недійсними рішення загальних зборів від 03.12.12.; свідоцтва про право власності та скасування рішення про реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії та визнання права власності.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10 грудня 2014р. було порушено провадження у справі № 916/4938/14 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16.01.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерум" звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до відповідачів: 1. Прокуратури м. Одеси; 2. Одеської міської ради; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1. ОСОБА_8; 2. ОСОБА_7; 3. ОСОБА_9; 4. ОСОБА_10; 5. ОСОБА_11; 6. Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради; 7. Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності.

Ухвалою суду від 19 січня 2015р. зустрічну позовну заяву було повернуто без розгляду в порядку п.4 ст.63 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27 січня 2015р. провадження у справі №916/4938/14 зупинено до розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2015р. у справі №916/4938/14.

04.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.2015р. ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2015 р. по справі № 916/4938/14 про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" - залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на зазначену ухвалу - без задоволення, справу повернуто до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2015р. розгляд справи поновлено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

11.03.2015р. до господарського суду Одеської області від Одеської міської ради надійшов відзив, відповідно до якого, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

11.03.2015р. до господарського суду надійшов запит на справу №916/4938/14 від Одеського апеляційного господарського суду для подальшого скерування справи у касаційну інстанцію у зв'язку з подачею Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕРУМ" касаційної скарги на зазначену ухвалу суду від 19.01.15. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11 березня 2015р. задоволено клопотання прокурора про продовження строку розгляду справи, строк розгляду справи №916/4938/14 продовжено на 15 днів та провадження у справі №916/4938/14 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2015р. та на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.15. у справі №916/4938/14.

15.04.2015р. постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.01.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 року у справі № 916/4938/14 - без змін.

27.04.2015р. Вищим господарським судом України справу повернуто до господарського суду Одеської області

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05 травня 2015р. провадження у справі №916/4938/14 було поновлено та призначено розгляд справи на 18.05.2015р. о 14:30год.

15.05.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.03.2015р., якою було провадження у справі №916/4938/14 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на ухвалу господарського суду Одеської області від 19.01.2015р. та на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.02.15. у справі №916/4938/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.05.2015р. провадження у справі було зупинено до розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.03.2015р. у справі №916/4938/14.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. вищезазначену апеляційну скаргу ухвалу господарського суду Одеської області від 11.03.2015р. у справі №916/4938/14 та додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерум" м. Одеса.

03.06.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом від 28.05.2015р. (вх. ГСОО №1266/15) надійшли матеріали справи №916/4938/14.

На підставі розпорядження. керівника апарату господарського суду Одеської області №646 від 03.06.2015р , відповідно до п.2.3.51. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку із відрахуванням судді Брагіної Я.В. зі штату суддів господарського суду Одеської області (наказ голови суду від 20.05.2015р. №8-к) призначено повторний автоматичний розподіл та вказану справу передано на розгляду судді Зайцева Ю.О.

03.06.2015р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду одеської області від 15.05.2015р.

Ухвалою судді господарського суду Одеської області Зайцева Ю.О. від 05.06.2015р. справу №916/4938/14 було прийнято до свого провадження.

Супровідним листом від 08.06.2015р. матеріали справи №916/4938/14 були направлені до Одеського апеляційного господарського суду, для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. ухвалу господарського суду Одеської області від 15.05.2015 року у справі № 916/4938/14 було залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ Нерум" без задоволення.

01.07.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2015р. матеріали справи №916/4938/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.07.2016р. було поновлено провадження у справі№916/4938/14 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.07.2015р. провадження у справі №916/4938/14 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.06.15р. у справі №916/4938/14.

01.10.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом Вищого господарського суду України від 22.09.2015р. надійшли матеріали справи №916/4938/14.

13.10.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕРУМ" на ухвалу суду від 22.07.2015р.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" було залишено без задоволення, а хвалу господарського суду Одеської області від 15.10.2015р. у справі №916/4938/14 було залишено без змін.

11.11.2015р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом Одеського апеляційного господарського суду від 05.11.2015р. матеріали справи №916/4938/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.12.2015р. провадження у справі №916/4938/14 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" на постанову ОАГС від 03.11.2015р. по справі №916/4938/14.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" задоволено, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. та ухвалу господарського суду Одеської області від 15.10.2015р. у справі № 916/4938/14 скасовано, а справу передано до господарського суду Одеської області для розгляду по суті.

16.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом Вищого господарського суду України від 04.02.2016р. матеріали справи №916/4938/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.02.2016р. було поновлено провадження у справі№916/4938/14 з 01.03.2016р. із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

26.02.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" до канцелярії суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 02.12.2015 року по справі №916/4938/14 про зупинення провадження по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.02.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" (вх. ГСОО №415/16 від 26.02.2016р.) на ухвалу господарського суду Одеської області від 02.12.2015р. у справі №916/4938/14 про зупинення провадження по справі було повернуто скаржнику.

29.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та продовження строку її розгляду.

14.03.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від прокурора надійшла заява про зміну предмету позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.03.2016р. було продовжено строк вирішення спору по справі № 916/4938/14 на 15 днів.

В судовому засіданні 28.03.2016р. представником позивача Одеської міської ради було надано суду додаткові пояснення по справі та клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, відповідно до якого, позивач просив суд замінити первісного відповідача Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції на його правонаступника - Одеське міське управління юстиції.

В судовому засіданні 28.03.2016р. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.03.2016р. було здійснено процесуальне правонаступництво по справі №916/4938/14, замінивши відповідача Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції (65036, м. Одеса, вул.Старицького, 10 а) на його правонаступника Одеське міське управління юстиції (65029, Одеська обл., м. Одеса, вул. Ольгіївська, буд.8; ).

Представники третіх сторін в засідання суду, не з`явилися, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від, направлялись третім особам за належними адресами.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання. При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувалися на адреси третіх осіб, суд вважає за можливе розглянути справу без участі третіх осіб, за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

11.04.2016р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

Одеською міською радою згідно умов договору оренди від 09.12.2003р. було передано ТОВ «Нерум» земельну ділянку, площею 5000,0 кв.м., для будівництва та подальшої експлуатації будівлі та споруд дельфінарію терміном на 50 років.

У подальшому між ТОВ «Нерум» та Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради укладено договір від 08.09.2008р. № 73 ро довгострокове співробітництво щодо благоустрою та утримання берегозахісних споруд в районі дельфінарію «Немо». Згідно пункту 2.3. ТОВ «Нерум» зобов'язано виконати роботи з капітального ремонту або реконструкції споруд та облаштування прогулянкової набережної. При цьому, сторони зберігають рівне право користування на відремонтовані, реконструйовані або споруджені в межах цього договору споруди, утім, право власності на них залишається за територіальною громадою м. Одеси.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, прокуратурою м.Одеси було проведено перевірку законності набуття права власності на частину нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: м. Одеса пляж «Ланжерон», 25, якою встановлено, що на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15.11.2012р. та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2012р. визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 право власності на частину нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, зобов'язано комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» зареєструвати право власності за останніми у разі звернення їх з відповідною заявою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.04.2013 апеляційну скаргу першого заступника прокурора м. Одеси відхилено, рішення суду першої інстанції від 15.11.2012р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.01.2014р. задоволено касаційну скаргу прокуратури області та скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2012р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17.04.2013р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, 03.12.2012р. протоколом № 1 загальних зборів учасників товариства було прийнято рішення збільшити статутний капітал товариства за рахунок внесення, нежитлових об'єктів, а саме:

- ОСОБА_8 36/100 частин нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.;

- ОСОБА_7 - 25/100 частин нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.;

- ОСОБА_9 - 11/100 частин нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.;

- ОСОБА_10 - 8/100 частин нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.;

- ОСОБА_11 - 20/100 частин нежитлових будівель і споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.;

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 06.07.2013р. державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Нерум" свідоцтво про право власності на вищезазначене майно №5793213.

В ході нового розгляду справи №1522/22363/12 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. залишено без розгляду позовну заяву третіх осіб, які заявили самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання права власності на спірні нежитлові приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 до ТОВ «Нерум», за участю третьої особи прокуратури м. Одеси про усунення перешкод у користуванні комунальною власністю, зустрічну позовну заяву ТОВ «Нерум» до ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_13 про визнання права власності на нерухоме майно задоволено та визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерум" на нежитлові будівлі і споруди комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв,м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г» підвалу .площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV» - клумб, літ. «XVIl-ХХІІІ», «XV-XXVI» - клумб, літ. «XVI», «XXIV» - фонтанів, літ. «НІ» - вимощення, № 1 - підпірної стінки, загальною площею 296,8 кв.м.

Однак, рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.01.2015р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015р., рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Нерум» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. У решті рішення залишено без змін.

Як зазначає позивач, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11 на час укладання правочину про внесення спірних об'єктів до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" не були наділені повним обсягом цивільної дієздатності, у зв'язку із чим, просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» від 03.12.2012 № 1 в частині збільшення статутного капіталу за рахунок внесення нежитлових будівель та споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв.м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г», площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «ХУ»-клумб, літ. «XVII-ХХІІІ», «XV-XXVI»- клумб, літ. «XVI», «XXIV»-фонтанів, літ. ПІ - вимощення, № 1 - підпірної стіни, загальною площею 296,8 кв.м. та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Нерум» проведену 04.12.2012 за № 6003270, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 3713918 від 06.07.2013) за товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» () на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, яке було здійснено державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О. на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213, видане товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум» на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, та визнати право власності на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв.м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г», площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV»-клумб, літ. «XVII-ХХІІІ», «XV-XXVI»-клумб, літ. «XVI», «XXIV»-фонтанів, літ. Ш - вимощення, № 1 - підпірної стіни, загальною площею 296,8 кв.м. за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Одеська міська рада позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні з підстав викладених у поясненнях до позовної заяви.

Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є

представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, звертатись до суду, з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави, відповідно до ст. 2 ГПК України.

Засадами чинного Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, суд згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У позовній заяві, прокурор просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» від 03.12.2012р. № 1 в частині збільшення статутного капіталу за рахунок внесення нежитлових будівель та споруд комплексу фонтанів, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв.м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г», площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «ХУ»-клумб, літ. «XVII-ХХІІІ», «XV-XXVI»- клумб, літ. «XVI», «XXIV»-фонтанів, літ. ПІ - вимощення, № 1 - підпірної стіни, загальною площею 296,8 кв.м. та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Нерум» проведену 04.12.2012р. за №6003270.

В обґрунтування вказаних вимог, прокурор зазначає, що ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на час укладення правочину про внесення спірних об'єктів до статутного капіталу підприємства не були наділені повним обсягом цивільної дієздатності, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2012 та ухвала Приморського районного суду м. Одеси, які виступили правовстановлюючими документами, скасовані судом касаційної інстанції.

Згідно ст. 58 Закону України Про господарські товариства, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України Про господарські товариства, до компетенції загальних зборів належить:

а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання;

б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу;

в) обрання і відкликання членів наглядової ради;

г) утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства;

д) затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами, визначення порядку покриття збитків;

е) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень;

є) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства;

ж) затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства;

з) вирішення питання про придбання акціонерним товариством акцій, що випускаються ним;

и) визначення умов оплати праці посадових осіб акціонерного товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв;

і) затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства;

ї) прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу;

й) прийняття рішення про обрання уповноваженої особи акціонерів для представлення інтересів акціонерів у випадках, передбачених законом.

Повноваження, передбачені пунктами б", "в", "г", "д", "е", "ї", "й", належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства. Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання.

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю також визначена статтею 59 Закону України Про господарські товариства, відповідно до якої, до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що прийняття рішення учасниками товариства про внесення до статутного капіталу товариства спірного майна ніяким чином не порушує прав позивача. Крім того, оскаржуване рішення загальних зборів учасників товариства, ніяким чином не впливає на набуття Одеською міською радою права власності на спірні об'єкти та не надає будь-яких преференцій товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум» на набуття в майбутньому права власності на спірні об'єкти.

Судом не приймаються до уваги посилання прокурора на правову позицію Верховного Суду України, викладену в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відповідно до якої, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів, оскільки вказана правова позиція стосується вирішення спорів у сфері корпоративних правовідносин.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначене, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» від 03.12.2012 № 1 в частині збільшення статутного капіталу.

Щодо вимог, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 3713918 від 06.07.2013) за товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» () на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, яке було здійснено державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О. на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213 та визнання недійсним свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213, видане товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум» на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, господарський суд зазначає наступне.

На підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15.11.2012р. та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2012р., 04.12.2012р. державним реєстратором відділу державних реєстраторів Виконавчого комітету Одеської міської ради було зареєстровано зміни до статуту ТОВ "Нерум" в частині статутного капіталу, за номером запису 6003270.

Також, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про право власності на спірні об'єкти нерухомості, індексний номер 5793213.

Проте, 15.01.2014р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, вищевказані рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2012 та ухвала апеляційного суду Одеської області від 17.04.2013 скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. До таких умов відносяться: законність змісту правочину, наявність в особи, яка його вчиняє, необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасника правочину, відповідність форми вчинення правочину вимогам закону, певна спрямованість правочину. Згідно зі статтею 215 цього Кодексу підставою недійсності правочину є иедодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Крім того, в ході нового розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. позовну заяву про визнання права власності на спірні нежитлові приміщення ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 залишено без розгляду, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. відмовлено у позові ОСОБА_13 до ТОВ «Нерум» та зустрічну позовну заяву ТОВ «Нерум» до ОСОБА_16,. ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_13, про визнання права власності на нерухоме майно задоволено, визнано за ТОВ «Нерум» право власності на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів, які складаються з: підвалу - літ. «Б», площею 226,5 кв. м, підвалу - літ. «В», площею 30,7 кв. м, підвалу - літ. «Г», площею 39,6 кв. м, літнього бару - літ. «IX», клумб: літ. «V-VIII», «Х-XV», клумб: літ. «XVII-ХХІІІ», «XXV- XXVI», фонтанів - літ. «XVI», «XXIV», вимощення - літ. «III», підпірної стінки -№ 1, загальною площею 296,8 кв. м.

Проте, рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.01.2015р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015р., рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2014р. в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Нерум» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. У решті рішення залишено без змін.

Частиною 1 ст. 85 Господарського кодексу України, п. 1 ч. 1. ст. 115 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського кодексу України вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Пунктом 14.1.31 Податкового кодексу України встановлено, що відчуження майна - будь-які дії платника податків, унаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платнику податків, або право користування, зокрема, природними ресурсами, що у визначеному законодавством порядку надані йому в користування.

Згідно із ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, передача нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи є оплатним правочином, оскільки в якості розрахунку за передання права власності на нерухоме майно, юридична особа, яка стає власником такого майна передає засновникам корпоративні права, які в розумінні ст. 177 ЦК України також є об'єктами цивільних прав.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про , державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на час укладення правочину про внесення спірних об'єктів до статутного капіталу підприємства не були наділені правом часткової власності на спірні об'єкти нерухомості, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2012р. та ухвала Приморського районного суду м. Одеси, які виступили правовстановлюючими документами та в подальшому скасовані судом касаційної інстанції, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 3713918 від 06.07.2013) за товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» () на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, яке було здійснено державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О. на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на момент проведення реєстрації) встановлено, що державний реєстратор видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 вищевказаного Закону, передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться у певному порядку, з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону.

Згідно із п. З ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками).

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01.01.2013 відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Зокрема, вищевикладене відображено у інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання, пов'язані із запровадженням нової системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 08.-2.2013 № 01-06/319/2013.

Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливо лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум» на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Щодо вимоги про визнання права власності на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються у цілому з будівлі літ. «Б» підвалу, площею 226,5 кв.м., будівлі літ. «В» підвалу, площею 30,7 кв.м., будівлі літ. «Г», площею 39,6 кв.м., літ. «IX» - літнього бару, літ. «VIII», «XV»-клумб, літ. «XVII-ХХІІІ», «XV-XXVI»-клумб, літ. «XVI», «XXIV»-фонтанів, літ. ІІІ - вимощення, № 1 - підпірної стіни, загальною площею 296,8 кв.м. за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

В обґрунтування вказаної позовної вимоги, прокурор посилається на те, що рішенням Приморського районного суду, яке набрало законної сили, встановлено, що ТОВ «Нерум» здійснювало реконструкцію берегозахисних споруд з облаштуванням набережної відповідно до умов договору № 73 про довгострокове співробітництво щодо благоустрою та утримання берегозахисних споруд у районі дельфінарію «Немо» від 08.09.2008р.

Пунктами 2.3. та 5.1. зазначеного договору, сторони погодили, що фінансування вищевказаних робіт здійснюється виключно ТОВ «Нерум» та не передбачає жодних компенсацій вказаних будівельних робіт з боку територіальної громади міста Одеси.

За приписами п. 3.1 зазначеного Договору, право власності на відремонтовані (реконструйовані) берегозахисні споруди та/або споруджені залишається за територіальною громадою м. Одеси.

Проте, відповідно до Договору №73 від 08.09.2008р. укладеного між ТОВ «Нерум» та Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, сторони мають рівні права користування на відремонтовані (реконструйовані) або споруджені в межах цього договору берегозахисні споруди, але право власності залишається за територіальною громадою міста Одеси.

Вказаним пунктом визначено, що право власності залишається за позивачем. Таким чином, даним пунктом договору сторони врегулювали відносини права власності на берегозахисні споруди, що фактично існували (побудовані), а право власності виникло до укладення договору.

Крім того, спірні споруди є новоствореним майном та не є гідротехнічними спорудами.

Врегулювання відносин права власності, що могли виникнути після укладення договору сторонами договору не визначалось.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання права власності, прокурор, також посилається на приписи ст. 376 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Однак, дані посилання прокурора суд відхиляє, оскільки ТОВ «Нерум» заперечує проти визнання права власності на спірні об'єкти за Одеською міською радою.

Крім того, будь яких розрахунків, щодо відшкодування витрат відповідача ТОВ «Нерум» на будівництво спірних об'єктів ані прокурором, ані Одеською міською радою суду надано не було.

Крім того, суд окремо зазначає, що згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушень, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 Цивільного кодексу України, статтею 103 Земельного кодексу України.

Також, відповідно до вищевказаної постанови Пленуму самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для тієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Проте, позовної вимоги про знесення спірних об'єктів суду ані прокурором, ані позивачем надано не було.

Аналізуючи вищезазначені обставини, норми права, що регулюють спірні відносини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання за Одеською міською радою права власності на спірні об'єкти, у зв'язку із її недоведеністю та необґрунтованістю.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідачів у справі пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника прокурора м. Одеси (м. Одеса) в інтересах держави в особі Одеської міської ради - задовольнити частково.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 3713918 від 06.07.2013 року) за товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6; ) на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, яке було здійснено державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Рубан М.О. на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.2013 індексний номер 5793213.

3. Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 06.07.2013 року (індексний номер 5793213), видане товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6; ) на нежитлові будівлі та споруди комплексу фонтанів загальною площею 296,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон», буд. 25.

4. В решті позову - відмовити.

5. Стягнути з Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1; ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 2 436 /дві тисячі чотириста тридцять шість/ грн. 00 коп.

6. Стягнути з Одеського міського управління юстиції (65029, Одеська обл., м. Одеса, вул.Ольгіївська, буд.8; ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 1 218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп.

7. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6; ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 1 218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 18 квітня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев