ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р.Справа № 922/857/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ
до 1. Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", м. Харків, 2. Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків
про стягнення 357537,93 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3, довіреність №23-12/15-3 від 23.12.2015р.;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення з 1-го відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" та 2-го відповідача - Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." заборгованості за договором фінансового лізингу №LC5422-06/11 від 21.06.2011 у розмірі 357537,93 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 1-ий відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором фінансового лізингу №LC5422-06/11 від 21.06.2011 щодо своєчасної оплати лізингових платежів за виставленими рахунками - фактури №№ LC5422-06/11/45-100 від 01.09.2015, LC5422-06/11/46-102 від 01.10.2015, LC5422-06/11/47-104 від 02.11.2015, LC5422-06/11/48-106 від 01.12.2015, LC5422-06/11/49-108 від 04.01.2016, LC5422-06/11/50-110 від 01.02.2016, LC5422-06/11/51-112 від 01.03.2016, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 357537,93 грн. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок невиконання 1-им відповідачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №LC5422-06/11 від 21.06.2011 щодо сплати лізингових платежів в сумі 357537,93 грн. він направив вимогу 2-ому відповідачу, який є поручителем 1-го відповідача на підставі договору поруки № 5420 від 21.06.2011 про сплату існуючої суми боргу, проте відповідачі не виконали свої зобов`язання та заборгованість в сумі 357537,93 грн. не сплатили.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 березня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 12 квітня 2016 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року розгляд справи відкладено на 25 квітня 2016 р. о 12:30 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

1-ий відповідач в судове засідання не зявився, витребувані судом документи не надав. Проте через канцелярію суду 21 квітня 2016 року надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №13525), у зв'язку з проведенням між сторонами переговорів щодо врегулювання спору, неможливістю забезпечити явку представника відповідача в судове засідання та необхідності надання додаткових доказів.

2-ий відповідач в судове засідання також не зявився, витребувані судом документи не надав. Проте через канцелярію суду 22 квітня 2016 року надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №13615), у зв'язку з проведенням між сторонами переговорів щодо врегулювання спору, неможливістю забезпечити явку представника відповідача в судове засідання та необхідності надання додаткових доказів.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання 1-го та 2-го відповідача про відкладення розгляду справи та повідомив, що на час розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо врегулювання спору, до того ж 1-ий та 2-ий відповідач мали достатньо часу для надання додаткових доказів по справі, проте своїм правом не скористались.

Розглянувши клопотання 1-го та 2-го відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За статтею 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надані роз'яснення, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Як вбачається з матеріалів справи сторонам створені належні умови для надання ними доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів в порядку підготовки справи до розгляду.

Відповідачі завчасно отримали ухвали господарського суду Харківської області від 28 березня 2016 року та від 12 квітня 2016 року, проте не надали суду витребувані документи.

Також, суд вважає, що посилання 1-го та 2-го відповідача на проведення з позивачем переговорів щодо врегулювання спору як на підставу для відкладення розгляду справи є безпідставним, оскільки позивач заперечував проти зазначених 1-им та 2-им відповідачем обставин та як вище зазначено повідомив суд, що на час розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо врегулювання спору.

Доводи 1-го та 2-го відповідача про неможливість направити представника в судове засідання жодним чином не мотивовані та не доведені будь-якими доказами.

За таких обставин, суд відхиляє клопотання 1-го та 2-го відповідача про відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі матеріалами і документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

21.06.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач), як лізингодавцем, та першим відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод", як лізингоодержувачем, був укладений договір фінансового лізингу №LC5422-06/11 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток №2 до цього Договору), а Лізінгоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.6 Договору строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 60 (шістдесят) місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього Договору та додатків до нього.

Пунктом 1.7 Договору сторони визначили, що додатково до визначення зобов'язання у гривні, визначити зобов'язання в грошовому еквіваленті іноземній валюті - долар США (надалі - "грошовий еквівалент іноземної валюти"). Зобов'язання за цим Договором попередньо визначаються в грошовому еквіваленті іноземної валюти та перераховуються у гривню в порядку, визначеному окремими положеннями цього Договору.

Згідно п. 2.1 Договору вартість предмета лізингу на момент підписання цього Договору становить 1103759,87 грн. (в тому числі 20% ПДВ) і підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за Договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4.1 Договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмету лізингу та поточні лізингові платежі.

Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR 3М плюс 7% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 "Визначення" загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ у випадках, передбачених чинним законодавством (п.4.2. Договору).

У відповідності до пункту 4.3 Договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки D в графіку (додаток 1 до договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку та комісія АТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua (пункт 4.5 Договору).

Пунктом 4.6 Договору встановлено, що оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

За пунктом 4.8 Договору всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

Згідно з загальними умовами фінансового лізингу - додаток №4 до Договору, лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (пункти 5.3, 5.4 загальних умов фінансового лізингу).

Крім того, відповідно до п.6.1 Загальних умов, позивач має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

6.1.1 У випадку зміни встановленого на день укладення Договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони обради валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2 У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності Лізінгодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором.

6.1.3 В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у позивача додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов, змінений за правилами п.п. 6.1 та 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку Лізінгодавця та підлягає сплаті Лізінгоодержувачем у безспірному порядку.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав та передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу згідно специфікації (горизонтальний токарно - револьверний верстат Goodway модель GS - 280 з ЧПУ FANUC Oi-TD 2011 р.в.), що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 11.11.2011р.

01 жовтня 2013 року між сторонами укладено додаткову угоду до Договору відповідно до якої Додаток №1 до Договору "Графік розрахунку заборгованості" викладено в новій редакції.

Згідно умов Договору позивач за період вересень 2015р. - березень 2016 року виставив відповідачу рахунки-фактури для сплати лізингових платежів на загальну суму 357537,93 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами №№ LC5422-06/11/45-100 від 01.09.2015, LC5422-06/11/46-102 від 01.10.2015, LC5422-06/11/47-104 від 02.11.2015, LC5422-06/11/48-106 від 01.12.2015, LC5422-06/11/49-108 від 04.01.2016, LC5422-06/11/50-110 від 01.02.2016, LC5422-06/11/51-112 від 01.03.2016.

Суд зазначає, що у кожному рахунку-фактурі, які містяться в матеріалах справи, позивачем повторно зазначена дата його сплати, та вихідні дані розрахунку на дату виставлення рахунку, такі як курс USD, ставка Libor 3М, ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діяла на момент виставлення рахунку, комісія банку з купівлі валюти, курс гривні до обраної cторонами іноземної валюти.

Проте, 1-ий відповідач в порушення умов договору належним чином не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 357537,93 грн.

У звязку із неоплатою 1- им відповідачем лізингових платежів за договором фінансового лізингу №LC5422-06/11 від 21.06.2011р. позивач направив йому вимогу про оплату заборгованості за вих. №253-03/16 від 09.03.2016.

Перший відповідач заборгованість в розмірі 357537,93 грн. за Договором №LC5422-06/11 від 21.06.2011р. не погасив.

21.06.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" та Приватним акціонерним товариством "У.П.Е.К." (поручитель) був укладений договір поруки №5420 (Договір поруки).

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки сторони договору встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Лізингодавцем відповідати по зобов'язанням Лізингоодержувача, які виникають за Договором лізингу, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах Договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором лізингу, а також виконати інші умови Договору лізингу в повному обсязі, в разі їх невиконання Лізингоодержувачем, за винятком тих зобов'язань, які можуть бути виконані виключно Лізингоодержувачем.

Відповідно до пункту 2.1 Договору поруки у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за Договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за Договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Згідно п.2.4. Договору поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем Боргових Зобов'язань перед Лізингодавцем за Договором лізингу, Лізингодавець має право звернутись до Поручителя з вимогою про виконання Боргових Зобов'язань, в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п.2.5. Договору поруки у випадку невиконання Лізингоодержувачем Боргових Зобов'язань перед Лізингодавцем за Договором лізингу Поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання Боргових Зобов'язань в обсязі, заявленому Лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Лізингодавця. Виконання грошових Боргових Зобов'язань здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Лізингодавця, який буде повідомлено Поручителю додатково.

Згідно п.2.6. Договору поруки подання Лізингодавцем вимоги щодо виконання частини Боргових Зобов'язань не позбавляє Лізингодавця права подати вимогу щодо погашення іншої частини Боргових Зобов'язань.

Відповідно до п.4.1. Договору поруки цей договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами (дата Договору) і діє до повного виконання Боргових Зобов'язань за Договором лізингу. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання Боргових Зобов'язань за Договором лізингу та цим Договором в повному обсязі. Порука за цим Договором також припиняється, якщо Лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання Боргових Зобов`язань не пред`явить вимоги до Поручителя.

Враховуючи невиконання першим відповідачем зобовязань за Договором фінансового лізингу №LC5422-06/11 від 21.06.2011 позивач направив другому відповідачу вимогу про виконання зобовязань за Договором поруки за вих. №252-03/16 від 09.03.2016.

У даній вимозі позивач також повідомив другому відповідачу банківські реквізити для перерахування грошових коштів.

Другий відповідач свої зобовязання за Договором поруки не виконав, заборгованість не погасив.

Враховуючи невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ПАТ "Харківський підшипниковий завод" та ПАТ "У.П.Е.К." на свою користь заборгованість у розмірі 357537,93 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Частина 2 статті 1 Закону України Про фінансовий лізинг передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 цього ж Закону передбачено, що лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Крім того, цією статтею також передбачено, що до складу лізингових платежів можуть включатися: а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсація відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Стаття 193 Господарського кодексу України та стаття 526 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, сума заборгованості 357537,93 грн. за період вересень 2015р. - березень 2016 року за Договором лізингу першим відповідачем не сплачена.

Згідно частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо.

Як встановлено судом, другий відповідач не виконав свої зобовязання за Договором поруки в частині погашення заборгованості першого відповідача перед позивачем у розмірі 357537,93 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачі не надали доказів погашення заборгованості, доводів позивача не спростували, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

При цьому суд враховує, що у пункті 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз`яснено, якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629, 806 ЦК України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Фрунзе, буд. 3, ) та Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд.4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) заборгованість за договором фінансового лізингу № LC5422-06/11 від 21.06.2011 р. в сумі 357 537,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Фрунзе, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) 2681,54 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд.4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) 2681,54 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_4