ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2016 р. Справа № 924/187/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Полонського підприємства теплових мереж, м. Полонне Хмельницької області

про стягнення 118 393,16 грн., з яких 61002,65 грн. основного боргу, 12960,09 грн. пені, 41587,77 грн. інфляційних втрат, 2842,65 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник згідно довіреності №14-89 від 18.04.2014 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник згідно довіреності №2/1 від 12.01.2016р.

У судовому засіданні 19.04.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення приймається 19.04.2016р., оскільки в судовому засіданні 09.03.2016р. оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні просять суд стягнути з відповідача 118393,16 коп., з яких 61002,65 грн. боргу за поставлений природний газ згідно договору №2716/14-КП-34 від 31.01.2014р., 12960,09 грн. пені, нарахованої за період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р., 2842,65 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 15.02.2014р. по 14.12.2015р., 41 587,77 грн. інфляційних втрат, нарахованих з лютого 2014р. по листопад 2015р. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до договору купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014р. №2716/14-КП-34 позивач як постачальник поставив відповідачу, а останній прийняв природний газ на загальну суму 79165,39 грн., що підтверджується актами приймання-передачі за січень-квітень та жовтень-грудень 2014р. Зазначають, що відповідачем розрахунки за отриманий газ проведені не в повному обсязі, з простроченням строків, передбачених умовами договору купівлі-продажу газу.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні, не заперечуючи щодо основної заборгованості, просять зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 50 %, враховуючи, що позивач просить стягнути інфляційні, річні та враховуючи, що заборгованість за газ виникла в результаті непогашення заборгованості різниці в тарифах на теплову енергію, що надана бюджетним організаціям. При цьому звертається увага, що відповідач є єдиним теплопостачальним підприємством в м. Полонному, виробляє та постачає теплову енергію в дитячі садки, навчальні заклади, бюджетні установи та квартири мешканців місті. Основною причиною виникнення боргу за спожитий природний газ є невідшкодована різниця в тарифах на теплову енергію, що надана бюджетним організаціям, яка станом на 01.03.2016р. становить 2 651 235,00 грн. Непогашена заборгованість по різниці в тарифах на послуги централізованого теплопостачання наданого населенню становить 161 378,00 грн. Заборгованість бюджетних організацій за спожиту теплоенергію перед підприємством станом на 28.03.2016 р. - 597617,16 грн. Вказують, що відповідно до звіту про фінансові результати за 2015р. сума збитків складає 1560,0 тис. грн. Згідно балансу на 31.12.2015р. сума збитків становить 5592,0 тис. грн. Крім того зазначає, що залишається непогашеною заборгованість Полонської міської ради перед підприємством, за виконані робіт по благоустрою міста, яка станом на 01.03.2016р. складає - 1 408 816,53 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

31.01.2014р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Полонським підприємством теплових мереж (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №2716/14-КП-34, відповідно до п.1.1 якого, Продавець зобов'язується передати покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), (далі - споживачам Покупця).

Згідно п.2.1 Договору, продавець передає покупцеві з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року газ обсягом до 36,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів: січень 8,0 тис. куб. м., лютий 7,0 тис. куб. м., березень 5,0 тис. куб. м., квітень 2,0 тис. куб. м., жовтень 2,0 тис. куб. м., листопад 4,0 тис. куб. м., грудень 8,0 тис. куб. м.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (абз.2 п.6.1 Договору).

Відповідно до п.7.2 Договору купівлі-продажу природного газу, у разі невиконання покупцем п.6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п. 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

На виконання п. 2.1 договору Продавець поставив, а Покупець прийняв природний газ в обсязі 15,421 тис. куб. м. на загальну 79165,39 грн., що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2014 року у січні 2014 року обсягом 4,748 тис. куб. м. на суму 19726,58 грн.; від 28.02.2014 року у лютому 2014 року обсягом 3,031 тис. куб. м. на суму 12592,93 грн.; від 31.03.2014 року у березні 2014 року обсягом 2,037 тис. куб. м. на суму 8463,14 грн.; від 30.04.2014 року у квітні 2014 року обсягом 0,643 тис. куб. м. на суму 3385,32 грн.; від 24.11.2014 року у жовтні 2014 року обсягом 0,640 тис. куб. м. на суму 4099,73 грн.; від 30.11.2014 року у листопаді 2014 року обсягом 2,263 тис. куб. м. на суму 15122,37 грн.; від 31.12.2014 року у грудні 2014 року обсягом 2,059 тис. куб. м. на суму 15775,32 грн.

Відповідачем проведені розрахунки частково на суму 18162,78 грн., в результаті чого виникла заборгованість за поставлений газ у розмірі 61002,65грн.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ позивачем нарахована пеня у розмірі 12960,09 грн. за період з 15.02.14р. по 14.07.15р., 3% річних у розмірі 2842,65 грн. за період з 15.02.14р. по 14.12.15р. та інфляційні у розмірі 41587,77грн. за період з лютого 2014р. по листопад 2015р.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги таке :

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом враховується факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу природного газу №2716/14-КП-34 від 31.01.2014р.

Судом встановлено, що на виконання договору Продавець поставив, а Покупець прийняв природний газ в обсязі 15,421 тис. куб. м. на загальну 79165,39 грн., що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2014 року у січні 2014 року обсягом 4,748 тис. куб. м. на суму 19726,58 грн.; від 28.02.2014 року у лютому 2014 року обсягом 3,031 тис. куб. м. на суму 12592,93 грн.; від 31.03.2014 року у березні 2014 року обсягом 2,037 тис. куб. м. на суму 8463,14 грн.; від 30.04.2014 року у квітні 2014 року обсягом 0,643 тис. куб. м. на суму 3385,32 грн.; від 24.11.2014 року у жовтні 2014 року обсягом 0,640 тис. куб. м. на суму 4099,73 грн.; від 30.11.2014 року у листопаді 2014 року обсягом 2,263 тис. куб. м. на суму 15122,37 грн.; від 31.12.2014 року у грудні 2014 року обсягом 2,059 тис. куб. м. на суму 15775,32 грн.

Відповідачем проведені розрахунки частково на суму 18162,78 грн. Тому заборгованість за поставлений газ склала 61002,65 грн. Зазначеного відповідачем не оспорено. Тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 61002,65 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до 3% річних в сумі 2842,65 грн. Зазначені нарахування проведені відповідно до чинного законодавства, тому позовні вимоги в цій частині підлягаю задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення також інфляційні втрати в розмірі 41587,77 грн. Із поданого розрахунку вбачається, що позивач здійснив нарахування за період з лютого 2014р. по листопад 2015 року за зобов'язаннями за період з січня 2014р. по грудень 2014р.

Судом приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Така ж правова позиція, зазначена у п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" та постановах ВГСУ від 20.02.2013р. по справі №16/5025/1011/12, від 16.09.13 по справі №924/831/13.

Судом враховується, що позивач при нарахуванні інфляційних за зобов'язаннями січня 2014р. нараховує їх за періоди менші одного місяця, натомість відповідачем сплачувалась заборгованість протягом базового місяця. Крім того, позивач починає застосовувати індекс інфляції не з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, а з місяця, у якому відбулася прострочка. Тому визначення розміру інфляційних нарахувань є частково неправильним.

Правомірно нарахованими є інфляційні нарахування у розмірі, визначеному судом, на суму 35 212,77 грн. Зокрема:

- за зобов'язаннями січня 2014р. за індексом інфляції за березень - жовтень 2014р. 118,02649792% на суму 3 556,01 грн., за березень - листопад 2015р. 131,08984357% на суму 486,20 грн.;

- за зобов'язаннями лютого 2014р. за індексом інфляції за квітень 2014р. - листопад 2015р. 172,5027868% на суму 9 130,23 грн.;

- за зобов'язаннями березня 2014р. за індексом інфляції за травень 2014р. - листопад 2015р. 166,99204918% в сумі 5 669,63 грн.;

- за зобов'язаннями квітня 2014р. за індексом інфляції за червень 2014р. - листопад 2015р. 160,8786601% в сумі 2 060,94 грн.4

- за зобов'язаннями жовтня 201р. за індексом інфляції за грудень 2014р. - листопад 2015р. 146,58627418% в сумі 1 909,91 грн.,

- за зобов'язаннями листопада 2014р. за індексом інфляції за січень - листопад 2015р. 142,31677105% в сумі 6 399,30 грн.,

- за зобов'язаннями грудня 2014р. за індексом інфляції за лютий - листопад 2015р. 138,03760528% в сумі 6 000,55 грн.

Тому позовні вимоги в частині стягнення 35 212,77 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню, а в решті нарахованих інфляційних втрат відмові у зв'язку з безпідставністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п.7.2 договору позивачем проведені нарахування пені на суму 12960,09 грн. Зазначені нарахування проведені в межах максимально можливих згідно чинного законодавства.

Однак, при стягненні пені судом враховується, що згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Судом враховується фінансове становище відповідача, те, що відповідач є єдиним теплопостачальним підприємством в м. Полонному, основною причиною виникнення боргу за спожитий природний газ є невідшкодована різниця в тарифах на теплову енергію, що надана бюджетним організаціям, яка станом на 01.03.2016р. становила 2651235,00 грн., непогашена заборгованість по різниці в тарифах на послуги централізованого теплопостачання наданого населенню становила 161378,00 грн. Крім того, відповідно до звіту про фінансові результати за 2015р. сума збитків відповідача складає 1560 тис. грн., згідно балансу на 31.12.2015р. сума збитків становить 5592 тис. грн. Зазначене підтверджується наданими відповідачем ОСОБА_3 про фінансові результати, балансом відповідача, розрахунком обсягу заборгованості в тарифах на теплову енергію, що надана населенню та бюджетним організаціям.

Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної з відповідача пеня на 50%, тобто до 6480,05 грн. Така ж правова позиція зазначена Вищим господарським судом України у п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у постанові ВГСУ від 11.02.2013 по справі № 11/5025/581/12.

Тому позовні вимоги в частині стягнення 6480,05 грн. пені обґрунтовані і підлягають задоволенню, а у решті відмові.

У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судом враховано п. 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Полонського підприємства теплових мереж, м. Полонне Хмельницької області про стягнення 118 393,16 грн., з яких 61002,65 грн. основного боргу, 12960,09 грн. пені, 41587,77 грн. інфляційних втрат, 2842,65 грн. 3% річних, задовольнити частково.

Стягнути з Полонського підприємства теплових мереж м. Полонне Хмельницька область (вул. Л.Українки, 93, код 14151398) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ (вул. Б.Хмельницького,6, код 20077720) 61002,65 грн. (шістдесят одну тисячу дві гривні 65 коп. ) основного боргу, 6480,05 грн. (шість тисяч чотириста вісімдесят гривень 05 коп.) пені, 2842,65 грн. (дві тисячі вісімсот сорок дві гривні 65 коп.) три відсотки річних, 35212,77 грн. (тридцять п'ять тисяч двісті дванадцять гривень 77 коп.) інфляційних втрат, 1680,18 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 18 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

В решті частині позову про стягнення 6480,05 грн. пені та 6375,00 грн. інфляційних втрат відмовити.

Повне рішення складено 21.04.2016р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 1 прим.: 1 - до справи;