РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016Справа №910/2279/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Просто-страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія»
простягнення 25769 грн. 45 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Крашеніннікова М.І. - представник за довіреністю № 527/2015 від 23.12.2015;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.02.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 25769 грн. 45 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не у повному обсязі виконав зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку із завданням шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9772856, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 порушено провадження у справі № 910/2279/16; розгляд справи призначено на 01.03.2016.

У судовому засіданні 01.03.2016, відповідно до статті 77 Господарського суду міста Києва, оголошено перерву до 22.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» та вирішено звернутись до Васильківського міськрайонного суду Київської області із запитом про надання інформації чи притягався до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яке сталось 23.11.2014 у м. Василькові Київської області. У випадку, якщо ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності - надати відповідну копію постанови та відомості щодо набрання постановою законної сили.

У судовому засіданні 22.03.2016, відповідно до статті 77 Господарського суду міста Києва, оголошено перерву до 08.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 зобов'язано Моторно-транспортне страхове бюро України надати суду відомості щодо реквізитів полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано відповідальність власника транспортного засобу Fiat Bravo, державний номер НОМЕР_3 (№ полісу, страховик, страхувальник, ліміт відповідальності, період дії, розмір франшизи, тощо) чинного станом на 23.11.2014.

25.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа зазначила, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом АІ/2625498 з терміном дії з 21.05.2014 по 20.05.2015. Третя особа зазначила, що ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначив, що 23.11.2014 скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, а саме в задній бампер вказаного автомобіля. При цьому, транспортний засіб Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, вже був пошкоджений, внаслідок того, що автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, вже здійснив із ним зіткнення в його праву сторону.

Крім того, третя особа повідомила, що у справі Господарського суду міста Києва № 910/4236/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 1847 грн. 12 коп. предметом позову було стягнення страхового відшкодування саме у зв'язку із завданням шкоди водієм автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_3, внаслідок в'їзду у бампер автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1. Отже, як зазначила третя особа, позивач чітко розмежував межі матеріальної відповідальності Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія».

31.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла відповідь на запит суду та постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2014 у справі № 362/5685/14-п (провадження № 3/362/1625/14).

06.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2016, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 19.04.2016.

13.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач, зокрема, зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.11.2014, пошкодження автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, було завдано двома транспортними засобами - Фіат, державний номер НОМЕР_3, (пошкодження правої частини) та ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 (пошкодження заднього бамперу).

Представник позивача у судовому засіданні 19.04.2016 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 19.04.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 917.

Представник третьої особи у судове засідання 19.04.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 08.04.2016 та розпискою про відкладення розгляду справи від 08.04.2016.

У судовому засіданні 19.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей № 9466545 про дорожньо-транспортну пригоду, сформованих АІПС ДТП станом на 25.11.2014, вбачається, що 23.11.2014 у місті Василькові Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, транспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5; вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2014 у справі № 362/5685/14-п (провадження № 3/362/1626/14), яка набрала законної сили 05.01.2015, встановлено, що 23.11.2014 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Фіат, державний номер НОМЕР_3, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечний інтервал, порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на припаркований автомобіль Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2014 у справі № 362/5662/14-п (провадження № 3/362/1618/14), яка набрала законної сили 05.11.2015, встановлено, що 23.11.2014 ОСОБА_6, керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, не вибрав безпечну швидкість руху, під час гальмування втратив контроль над керуванням, порушив п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на автомобіль Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач, зокрема, зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.11.2014, пошкодження автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, було завдано двома транспортними засобами - Фіат, державний номер НОМЕР_3, (пошкодження заднього бамперу) та ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 (пошкодження правої частини).

25.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа зазначила, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом АІ/2625498 з терміном дії з 21.05.2014 по 20.05.2015. Третя особа зазначила, що ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, в якій зазначив, що 23.11.2014 скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, а саме в задній бампер вказаного автомобіля. При цьому, транспортний засіб Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, вже був пошкоджений, внаслідок того, що автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, вже здійснив із ним зіткнення в його праву сторону.

Вказані обставини підтверджуються схемою ДТП, яка відображена у повідомленні про подію, що має ознаки страхового випадку від 24.11.2014 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

При цьому, у письмових поясненнях, поданих до відділу діловодства суду 13.04.2016, позивач зазначив, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, внаслідок зіткнення з ним автомобіля Фіат, державний номер НОМЕР_3, (щодо відновлювального ремонту заднього бамперу пошкодженого автомобіля) визначалась на підставі рахунку технічного обслуговування № НОМЕР_4 від 09.12.2014 на суму 6244 грн. 28 коп. (копія вказаного рахунку разом із ремонтною калькуляцією № 18193 від 17.12.2014 долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку страхового відшкодування (копія долучена позивачем до позовної заяви), розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, транспортним засобом Фіат, державний номер НОМЕР_3, становить 2433 грн. 90 коп. (у випадку виплати страхового відшкодування на СТО) або 1647 грн. 12 коп. (у випадку виплати страхового відшкодування готівкою страхувальнику) - справа № 103891.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 1847 грн. 12 коп., оскільки станом на дату ДТП - 23.11.2014, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фіат, державний номер НОМЕР_3, який завдав пошкодження задньому бамперу автомобілю Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом АІ/2625498.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі № 910/4236/16, яке набрало законної сили 16.04.2016, позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі 631 грн. 97 коп.

Наразі, Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звертається до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 25769 грн. 45 коп. за Полісом АС/9772856, оскільки станом на дату ДТП - 23.11.2014, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, яким було завдано пошкодження правій частині автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, була застрахована відповідачем за Полісом АС/9772856.

Так, судом встановлено, що 19.08.2014 між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» (страховик) та ОСОБА_8 (страхувальник) укладено Договір № 1401080 серії ПКС «Просто-Каско Плюс», яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Фольксваген, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.15 Договору строк його дії встановлено з 27.08.2014 по 26.08.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 1297/103838 з оцінки транспортного засобу від 28.11.2014, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16472/14 від 22.05.2014) на підставі висновку/калькуляції № 1297 від 16.12.2014 (система AUDATEX), вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 (при значенні коефіцієнта фізичного зносу Ез = 0,00) становить 46576 грн. 46 коп.

Відповідно до Рахунку технічного обслуговування № 123011355 від 02.12.2014, виставленого Фізичним особо-підприємцем ОСОБА_10 та складеного на підставі ремонтної калькуляції № 17401 від 17.12.2014 (система AUDATEX), вартість відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, становить 54701 грн. 27 коп. (разом з ПДВ).

Судом встановлено, що роботи, наведені у ремонтній калькуляції № 17401 від 17.12.2014, на підставі якої складено рахунок технічного обслуговування № 123011355 від 02.12.2014, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, які значені у первинній довідці за обставинами ДТП, виданій Відділом ДАІ, та повідомленні про подію, що має ознаки страхового випадку від 24.11.2014 (щодо правої частини автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1).

Згідно зі страховим актом № 103838 від 14.01.2015, складеним Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування», розмір страхового відшкодування за Договором № 1401080 серії ПКС «Просто-Каско Плюс» від 19.08.2014 становить 26069 грн. 45 коп., на підставі якого позивачем було виплачене страхове відшкодування у розмірі 26069 грн. 45 коп. готівкою страхувальнику (ОСОБА_8), що підтверджується видатковим касовим ордером від 15.01.2015, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Згідно зі страховим актом № 103838 від 03.02.2015, складеним Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування», розмір страхового відшкодування за Договором № 1401080 серії ПКС «Просто-Каско Плюс» від 19.08.2014 становить 200 грн. 00 коп., на підставі якого позивачем було виплачене страхове відшкодування у розмірі 200 грн. 00 коп. готівкою страхувальнику (ОСОБА_8), що підтверджується видатковим касовим ордером від 13.02.2015, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9772856 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 500 грн. 00 коп. (відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Судом встановлено, що 21.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вих. № 04-2193 від 20.04.2015 про сплату страхового відшкодування за Полісом АС/9772856 у розмірі 26269 грн. 45 коп., яка була отримана відповідачем 22.04.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 910, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач страхове відшкодування за Полісом АС/9772856 у розмірі 26269 грн. 45 коп. позивачу не сплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором № 1401080 серії ПКС «Просто-Каско Плюс» від 19.08.2014, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9772856, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АС/9772856).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Суд дійшов висновку, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2014, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

Так, у Звіті № 1297/103838 з оцінки транспортного засобу від 28.11.2014 не встановлено розміру коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, та вказано, що коефіцієнт фізичного зносу становить 0 (Ез = 0,00).

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази наявності у автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, коефіцієнта фізичного зносу, який має враховуватись при визначенні вартості відновлювального ремонту.

При цьому, жодних заперечень щодо вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля, яка визначена позивачем, відповідачем висловлено не було, так само, відповідачем не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим суд приймає у якості належного та допустимого доказу вартості відновлювального ремонту автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1, в частині пошкоджень, завданих внаслідок в'їзду автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, у праву частину вказаного пошкодженого транспортного засобу, саме рахунок технічного обслуговування № 123011355 від 02.12.2014, складений на підставі ремонтної калькуляції № 17401 від 17.12.2014, на суму 54701 грн. 27 коп.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9772856 становить 500 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9772856 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 26269 грн. 45 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_1 (54701 грн. 27 коп.) з урахуванням франшизи за Полісом АС/9772856 у розмірі 500 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 25769 грн. 45 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код: 24745673) страхову відшкодування у розмірі 25769 (двадцять п'ять тисяч сімсот шістдесят дев'ять) грн. 45 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.04.2016

Суддя І.М. Отрош