РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2016Справа №910/1690/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"

до відповідача Приватного підприємства-Науково-виробничого підприємства "Профбудсервіс"

про стягнення 26 285,09 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного підприємства - Науково-виробничого підприємства "Профбудсервіс" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 19 600 грн., прострочених відсотків у сумі 528, 45 грн., простроченої комісії в сумі 3,39 та пені в сумі 6 143, 25 грн. за договору про надання овердрафту від 13.02.2014 № 09/14-о.

25.03.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі від 25.01.2006 №1-5/45 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 13.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "КРЕДОБАНК", далі Банк, та Приватним підприємством - Науково-виробничим підприємством "Профбудсервіс", далі Позичальник, було укладено договір про надання овердрафт № 09/14-о, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1 Договору) Банк зобов'язується надати у власність Позичальнику грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого ліміту заборгованості в розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно з п. 2.1 Договору максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20 000 грн.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що дата остаточного повернення овердрафту 12.02.2015.

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) (п. 2.9 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору Позичальник зобов'язаний повернути Банку овердрафт у повному обсязі в порядку та в терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 2.2 Договору процентна ставка становить 25% річних.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяць, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2 цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом з моменту надання овердрафту.

Позивач виконав умови Договору належним чином, надав відповідачу овердрафт, що підтверджується банківською випискою по руху коштів по рахунку відповідача за період з 13.02.2014 по 17.09.2015. Однак відповідач свої зобов'язання за Договором виконав не належним чином та не повернув у визначений строк кредитні кошти, тому у відповідача виникла заборгованість за неповернення суми овердрафту у розмірі 19 600 грн., прострочена заборгованість по відсотках за лютий 2015 року в сумі 538,45 грн., прострочена заборгованість по сплаті комісії в сумі 3,39 грн., які позивач і намагається стягнути.

Відповідно до п. 2.6 Договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки. Тому позивач намагається стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 16.03.2015 по 16.09.2015 в сумі 6 143, 25 грн.

Дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, виходячи із наступного, зокрема:

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, надав відповідачу овердрафт у розмірі 20 000 грн. у строки визначені Договором. Однак, відповідач станом на дату повернення овердрафту (12.02.2015) не виконав своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії за користування овердрафтом. Оскільки відповідачем були порушені договірні зобов'язання, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованість за неповернення суми овердрафту у розмірі 19 600 грн., простроченої заборгованості по відсотках у сумі 538,45 грн. та простроченої заборгованості по сплаті комісії в сумі 3,39 грн. слід задовольнити.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення строків повернення овердрафту, згідно умов Договору, повинна нараховуватися відповідно до п. 2.6 Договору пеня, тому позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 6 143,25 грн. за період з 16.03.2015 по 16.09.2015 також вважаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне підприємство - Науково-виробниче підприємство "Профбудсервіс".

У судовому засіданні, яке відбулося 22.04.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 611, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" до Приватного підприємства - Науково-виробничого підприємства "Профбудсервіс" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства - Науково-виробничого підприємства "Профбудсервіс", 04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 32, оф. 3, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ) основну заборгованість у сумі 19 600, 00 грн., прострочену заборгованість по відсотках у сумі 538, 45 грн., прострочену заборгованість по сплаті комісії в сумі 3, 39 грн., пеню в сумі 6 143, 25 грн. та судовий збір у розмірі 1 378 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.04.2016

Суддя Ю.О.Підченко