РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/23809/15
Господарський суд міста Києва у складі суддів Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Цукор" про стягнення 273 419 778,89 грн., за участю представників позивача - Демченка О.В., довіреність №201 від 20.03.2015 року, відповідача - Войцехівського О.В., довіреність №б/н від 17.09.2015 року, Чугунова М.В., довіреність №б/н від 31.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення169 236 515,09 грн. з яких: 77 814 032,00 грн. заборгованості за кредитом, 25 095 759,69 грн. заборгованості за процентами, 22 653 476,82 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 5 608 876,13 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом, 1 930 543,59 грн. 3% річних, 28 278 228,79 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту та 7 855 598,07 грн. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків та 4 862 536,77 доларів США, що еквівалентно 104 183 263,80 грн., з яких: 3 300 000,00 доларів США, що еквівалентно 70 704 816,60 грн. заборгованості за кредитом; 432 600,00 доларів США, що еквівалентно 9 268 758,69 грн. заборгованості за процентами, 974 050,00 доларів США, що еквівалентно 20 869 705,03 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 88 817,13 доларів США, що еквівалентно 1 902 969,36 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 67069,64 доларів США, що еквівалентно 1 437 014,12 грн. 3% річних у зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за кредитним договором №16-2014 від 09.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2015 року вищевказаний позов було залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року ухвалу господарського суду міста Києва від 28.10.2015 у справі №910/23809/15 скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 року у справі №910/23809/15 ухвалу господарського суду міста Києва від 28.10.2015 року, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.02.2016 року розгляд справи призначено на 02.03.2016 року.

02.03.2016 року в судовому засіданні відповідачем надано клопотання про призначення колегіального розгляду справи, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

02.03.2016 року відповідачем в судовому засіданні надано письмові пояснення у справі.

23.03.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 13.04.2016 року.

13.04.2016 року відповідачем в судовому засіданні надано письмову заяву, в якій відповідач визнав позов в повному обсязі, просив зменшити розмір штрафних санкцій та відстрочити виконання рішення у справі на 1 рік та 6 місяців.

13.04.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 20.04.2016 року.

15.04.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву про визнання позовних вимог, зменшення розміру штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення у справі на 1 рік та 6 місяців.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Цукор" (позичальник) укладено кредитний договір № 16-2014 (далі - кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 200 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Згідно з пунктом 5.3 договору кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

Відповідно до пункту 15.4 договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобов'язань.

29.10.2014 року між сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до умов якого пункт 1.1. та пункт 1.2. були викладені в новій редакції, відповідно до якої банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітами 3 300 000 доларів США 00 центів та 77 814 032,00 грн. із встановленням процентної ставки за користування кредитом 23 % відсотків річних у гривні та 12 % відсотків річних у доларах США.

Згідно п. 2.4. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати проценти, нараховані за місяць щомісячно не пізніше 15 числа календарного місяця, наступного за тим, за яким вони нараховані.

Згідно з п. 14.8 договору у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов'язання за цим договором, він зобов'язаний на вимогу кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Позивач відкрив відповідачу поновлювальну кредитну лінію та надав відповідачу кредит у розмірі 200 000 000,00 грн. та 4 800 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №313325 від 09.01.2014 року та випискою по особовим рахункам по вказаному кредитному договору.

Відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 18.08.2015 рік склала: по сплаті кредиту - 77 814 032,00 грн. та 3 300 000,00 доларів США, що еквівалентно 70 704 816,60 грн.; по відсоткам за користування кредитними коштами - 25 095 759,69 грн. та 432 600,00 доларів США, що еквівалентно 9 268 758,69 грн.

Станом на день розгляду справи відповідач заборгованість не погасив.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст.10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до положень статті 1049 Цивільного кодексу України , позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Поясненнями позивача, відповідача, меморіальним ордером, банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт надання банком позичальнику кредитних коштів у розмірі 200 000 000,00 грн. та 4 800 000,00 доларів США.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків у зв'язку з чим станом на 18.08.2015 рік заборгованість відповідача перед позивачем склала: по сплаті кредиту - 77 814 032,00 грн. та 3 300 000,00 доларів США, що еквівалентно 70 704 816,60 грн.; по відсоткам за користування кредитними коштами - 25 095 759,69 грн. та 432 600,00 доларів США, що еквівалентно 9 268 758,69 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті кредиту - 77 814 032,00 грн. та 3 300 000,00 доларів США, що еквівалентно 70 704 816,60 грн.; по відсоткам за користування кредитними коштами - 25 095 759,69 грн. та 432 600,00 доларів США, що еквівалентно 9 268 758,69 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту та сплати відсотків за ним позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в розмірі 1 930 543,59 грн. та 67 069,64 доларів США, що станом на 27.08.2015 року еквівалентно 1 437 014,12 грн. та інфляційних втрат 28 278 228,79 грн. за несвоєчасне погашення кредиту та 7 855 598,07 грн. за несвоєчасну сплату відсотків.

Позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 14.4. договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.

Відповідачем було подано заяву про зменшення розміру пені та відстрочку виконання рішення суду на 1 рік і шість місяців.

Відповідно до ч.3, ч.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання; відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. (ч.3 ст.551 ЦК України).

Обґрунтовуючи заяву про зменшення розміру пені, відповідач посилається на те, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором викликано скрутним фінансовим становищем підприємства, зумовленим кризовими явищами у державі. Посилаючись на звіти про фінансові результати відповідач зазначає, що над товариством нависла загроза банкрутства.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторін, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов'язання та причини неналежного виконання зобов'язання, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50 відсотків та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 11 326 738,41 грн. і 487 025,00 доларів США (що станом на 27.08.2015 року еквівалентно 10 434 852,52 грн.) за несвоєчасне погашення кредиту та 2 804 438,07 грн. і 44 408,57 доларів США (що станом на 27.08.2015 року еквівалентно 951 484,68 грн.) за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Клопотання про відстрочку виконання рішення суду відповідач мотивував скрутним фінансовим становищем, беручи до уваги причини з яких виникла заборгованість і те, що виконання рішення господарського суду в сумі заявлених позовних вимог без його відстрочки може призвести до стійкої неплатоспроможності, і як наслідок, банкрутства відповідача.

Розглянувши подану заяву відповідача про відстрочку виконання рішення суду, дослідивши обставини, які наведені заявником в обґрунтування підстав для застосування відстрочення виконання рішення суду, врахувавши майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, взявши до уваги те, що у разі невідстрочення виконання рішення дана обставина може призвести до стійкої неплатоспроможності боржника, та відповідно до загрози його банкрутства, суд дійшов висновку про доцільність відстрочення виконання рішення суду на 1 рік і 6 місяців.

Відповідач у вищевказаній заяві повністю визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не порушує прав третіх осіб і не суперечить законодавству.

Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній станом на день подання позову) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнена від сплати судового збору.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та вимог зазначеного закону, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, у зв'язку із задоволенням позову стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82 - 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Цукор" (03680, м. Київ, вул. Заболотного, буд.150, прим.17, код 35436478) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, код 19017842) 77 814 032 (сімдесят сім мільйонів вісімсот чотирнадцять тисяч тридцять дві) грн. 00 коп. та 3 300 000 (три мільйони триста тисяч) доларів США, що еквівалентно 70 704 816 (сімдесят мільйонів сімсот чотири тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 60 коп. заборгованості за кредитом; 25 095 759 (двадцять п'ять мільйонів дев'яносто п'ять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 69 коп. та 432 600 (чотириста тридцять дві тисячі шістсот) доларів 00 центів США, що еквівалентно 9 268 758 (дев'ять мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят вісім) грн. 69 коп. заборгованості за процентами; 11 326 738 (одинадцять мільйонів триста двадцять шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн 41 коп. та 487 025 (чотириста вісімдесят сім тисяч двадцять п'ять) доларів США, що еквівалентно 10 434 852 (десять мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дві) грн. 52 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту; 2 804 438 (два мільйони вісімсот чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 07 коп. та 44 408 (сорок чотири тисячі чотириста) вісім доларів 57 центів США, що еквівалентно 951 484 (дев'ятсот п'ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) грн. 68 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 1 930 543 (один мільйон дев'ятсот тридцять тисяч п'ятсот сорок три) грн. 59 коп. та 67 069 (шістдесят сім тисяч шістдесят дев'ять) доларів 64 центи, що еквівалентно 1 437 014 (один мільйон чотириста тридцять сім тисяч чотирнадцять) грн. 12 коп. 3% річних; 28 278 228 (двадцять вісім мільйонів двісті сімдесят вісім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 79 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту; 7 855 598 (сім мільйонів вісімсот п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 07 коп. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відсотків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Цукор" (03680, м. Київ, вул. Заболотного, буд.150, прим.17, код 35436478) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

В іншій частині позову відмовити.

Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2016 р. у справі № 910/23809/15 на один рік і шість місяців.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25.04.2016 року.

Суддя С.О. Чебикіна