ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2016 р.Справа № 916/344/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПФК КОНТУР

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ

про стягнення

Та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПФК КОНТУР

про зобовязання вчинити певні дії

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від ТОВ „ПФК КОНТУР: ОСОБА_1 згідно довіреності №8 від 08.03.2016р.

Від ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ: ОСОБА_2 згідно довіреності №10 від 02.12.2015р.

ОСОБА_3 спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „ПФК КОНТУР, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ про стягнення заборгованості у розмірі 100 000 грн., 3% річних, у сумі 336 грн. 22 коп., пені у розмірі 4 930 грн. 30 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач заперечує проти задоволення позову з підстав ,викладених у відзиві на позовну заяву.

Крім того, 22.03.2016р. ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ подало до суду зустрічну позовну заяву про зобовязання ТОВ „ПФК КОНТУР надати ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ наступні документи: завірені належним чином копії договорів з третіми особами, що були залучені ТОВ „ПФК КОНТУР для виконання умов договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р.; завірені належним чином копії документів, що підтверджують сплату відповідачем податків і зборів, згідно п. 8.8 договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р.

Представник ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ зустрічну позовну заяву підтримує у повному обсязі , наполягає на задоволенні позову.

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ „ПФК КОНТУР, проти позову ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ заперечує з мотивів, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

09 вересня 2015р. між „ПФК КОНТУР (Виконавець) та ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ (Замовник) було укладено Договір перевезення №ФПК-09092015П, згідно умов якого Виконавець на свій ризик зобовязується доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником/ Вантажовідправником вантаж до пункту призначення, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобовязується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно Договору перевезення №ФПК-09092015П від 09.09.2015р. Замовнику було надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 9 082 260 грн. 84 коп.

Як вказує позивач, надання послуг підтверджується актами виконаних робіт №370 від 17.09.2015р. на суму наданих послуг 1 648 982 грн. 86 коп., №422 від 28.09.2015р. на суму наданих послуг 1 177 332 грн. 85 коп., №469 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 102 366 грн. 10 коп., №468 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 23 724 грн. 62 коп., №470 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 816 213 грн. 48 коп., №471 від 12.10.2015р. на суму наданих послуг 355 834 грн. 58 коп., №483 від 19.10.2015р. на суму наданих послуг 733 879 грн. 42 коп., №485 від 02.22.2015р. на суму наданих послуг 1 553 957 грн. 96 коп., №489 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг 61 886 грн. 05 коп., №490 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг - 13 044 грн. 68 коп., №491 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг 734 992 грн. 52 коп., №511 від 23.11.2015р. на суму наданих послуг 785 567 грн. 16 коп., №548 від 30.11.2015р. на суму наданих послуг 565 993 грн. 43 коп., №553 від 07.12.2015р. на суму наданих послуг 39 219 грн. 74 коп., №552 від 07.12.2015р. на суму наданих послуг 623 грн. 50 коп., №575 від 10.12.2015р. на суму наданих послуг 468 641 грн. 89 коп.

Окрім того позивач зазначає, що Замовник перерахував в якості сплати за надані послуги Виконавця наступні суми коштів: 23.09.2015р. 1 400 000 грн.; 07.10.2015р. 1 000 000 грн.; 15.10.2015р. 426 315 грн. 71коп.; 21.10.2015р. 1 298 138 грн. 78 коп.; 19.11.2015р. 2 800 000 грн.; 30.11.2015р. 1 083 327 грн. 80 коп.; 07.12.2015р. 565 993 грн. 43 коп.; 16.12.2015р. 300 000 грн.; 18.12.2015р. 108 485 грн. 12 коп., що в загальному розмірі складає 8 982 260 грн. 84 коп. Зазначені платежі, як вказує позивач, підтверджуються відповідними банківськими виписками.

Пунктом 8.3 Договору перевезення №ФПК-09092015П від 09.09.2015р. передбачено, що строк оплати наданих послуг з перевезення вантажу протягом 10 (десяти) банківських днів з дати, зазначеної в рахунку та акті наданих послуг з перевезення вантажу.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок.

Позивач зазначає, що послуги з перевезення вантажу за актами виконаних робіт №370 від 17.09.2015р., №422 від 28.09.2015р., №469 від 07.10.2015р., №468 від 07.10.2015р., №470 від 07.10.2015р., №471 від 12.10.2015р., №483 від 19.10.2015р., №485 від 02.11.2015р., №489 від 10.11.2015р., №490 від 10.11.2015р., №491 від 10.11.2015р., №511 від 23.11.2015р., №548 від 30.11.2015р., №553 від 07.12.2015р., №552 від 07.12.2015р., Замовником сплачені у повному обсязі.

Послуги з перевезення вантажу за актом виконаних робіт №575 від 10.12.2015р. сплачено частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконання його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що станом на 03.02.2016р. у ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ наявна непогашена заборгованість перед ТОВ „ПФК КОНТУР за надані йому послуги за Договором перевезення №ФПК-09092015П від 09.09.2015р., а саме за актом виконаних робіт №575 від 10.12.2015р. у розмірі 100 000 грн.

В звязку наведеними вище обставинами, на думку позивача, ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ вважається таким, що прострочило виконання зобовязання щодо сплати за актом виконаних робіт №575 від 10.12.2015р. починаючи з 25.12.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми.

З урахуванням зазначеної норми законодавства позивачем було розраховано 3% річних від простроченої суми, які складають 336 грн. 22 коп.

Відповідно до п. 11. 11 Договору за несвоєчасну оплату наданих Виконавцем послуг з перевезення вантажу Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми невиконаного платежу у повному обсязі.

Враховуючи наведене загальна сума пені згідно розрахунків позивача за період з 25.12.2015р. по 03.02.2016р. складає 4 930 грн. 30 коп.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем було порушено умови Договору перевезення №ФПК-09092015П від 09.09.2015р., щодо надання відповідних документів на виконання умов п. 6.1 Договору.

Згідно п. 11.7 Договору перевезення Замовник може затримати оплату послуг, наданих Виконавцем на термін, пропорційний кількості днів затримки Виконавцем необхідних документів.

Як зазначає відповідач, несплату Замовником винагороди Виконавцю у розмірі 100 000 грн. слід вважати видом забезпечення виконання зобовязання відповідно до положень ст. ст. 546, 594 Цивільного кодексу України, п.11. 7 Договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р., з підстав чого відповідач вважає, що його дії щодо при тримання суми у розмірі 100 000 грн. є правомірними.

Окрім того відповідач не погоджується з нарахуванням позивачем 3% річних та пені, та зазначає, що їх нарахування є недопустимим, оскільки позивач своїми діями призвів до вжиття ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ заходів забезпечення виконання зобовязань з боку ТОВ „ПФК КОНТУР, у звязку із чим відповідач був змушений притримати оплату за надані послуги.

З підстав наведеного відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ подало зустрічну позовну заяву до ТОВ „ПФК КОНТУР, щодо зобовязання надати завірені належним чином копії договорів з третіми особами, що були залучені ТОВ „ПФК КОНТУР для виконання умов договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р.; завірені належним чином копії документів, що підтверджують сплату відповідачем податків і зборів, згідно п. 8.8 договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ зазначає, що відповідно до умов Договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р., Виконавець на свій страх та ризик зобовязався доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником/Вантажовідправником вантаж до пункту призначення, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобовязався сплати за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно додатку №1 до Договору була встановлена дата початку перевезень 08.09.2015р., починаючи з зазначеної дати розпочалось перевезення цукрового буряка Виконавцем (ТОВ „ПФК КОНТУР) для ТОВ „АГРОФІРМА ОСОБА_4. Перевезення вантажів Виконавцем (ТОВ „ПФК КОНТУР) було завершено 10.12.2015р.

Відповідно до п. 1.5 Договору перевезення ТОВ „ПФК КОНТУР для надання послуг з перевезення вантажу було залучено третіх осіб (субвиконавців) водіїв, перелік яких наведено у додатковій угоді №3 від 12.10.2015р. При цьому Виконавець залишився відповідальним перед Замовником за якість наданих ним послуг.

Згідно до п.6.1, п. 8.8 та п. 8.9 Договору Виконавець зобовязався надати Замовнику документи на підтвердження залучення водіїв, а саме: завірені належним чином копії договорів з водіями, що були залучені для виконання умов Договору, та копії документів, що підтверджують дії Виконавця як податкового агента залучених фізичних осіб, із утриманням і сплати із сум винагород податків та зборів.

Як зазначає ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ Виконавець (ТОВ „ПФК КОНТУР) станом на 16.03.2016р. не надав всіх документів по залученим водіям, з підстав чого, на думку позивача за зустрічним позовом, Виконавцем (ТОВ „ПФК КОНТУР), було порушено умови п. 6.1, п. 8.9 Договору перевезення.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що документи, які не надав Виконавець (ТОВ „ПФК КОНТУР), є дуже важливими для Замовника, оскільки ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ зобовязалося їх надати Вантажоотримувачу (ТОВ „АГРОФІРМА ОСОБА_4) для підтвердження законності перевезення.

На адресу ТОВ „ПФК КОНТУР ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ було надіслано претензію Вих. №29 від 22.12.2015р. з вимогою надати копії відповідних документів на виконання умов Договору перевезення (квитанція про відправлення №517).

Але як вказує позивач за зустрічним позовом станом, на сьогоднішній час Виконавцем (ТОВ „ПФК КОНТУР) договірні зобовязання з надання документів належним чином не виконані.

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ „ПФК КОНТУР заперечує проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ посилаючи на те, що ТОВ „ПФК КОНТУР визнає свої зобовязання з надання позивачеві за зустрічним позовом копій договорів з водіями, що були залучені для виконання умов Договору перевезення та копій документів, що підтверджують дії Виконавця як податкового агента залучених фізичних осіб, із утримання і сплати із сум винагород податків та зборів.

Згідно пояснень ТОВ „ПФК КОНТУР, по залучених до перевезення цукрового буряка водіях (35 осіб), перелічених у додатковій угоді №3 до Договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р. було надано ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ 30 копій договорів, що підтверджується особистим підписом представника ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ від 25.03.2016р.

Окрім того, відповідач за зустрічним позовом зазначає, що на підтвердження нарахування та сплати податків та зборів із сум винагород, нарахованих за укладеними відповідачем договорами перевезення із залученими фізичними особами (35 осіб) він надав позивачу за зустрічним позовом копії наступних документів: форма №1-ДФ (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за 4-й квартал 2015р.); квитанція №2 про доставлення форми 1-ДФ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (код органу 1008); звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2015р.; платіжні доручення про сплату коштів за призначенням (ЄСВ за договорами ЦПХ (2,6%), ЄСВ за договорами ЦПХ (34.7%) військовий збір за договорами ЦПХ (1,5%), податок з доходів фізичних осіб за договорами ЦПХ, за підсумками здійснених перевезень.

Станом на 30.03.2016р. відповідач за зустрічним позовом не надав позивачу за зустрічним позовом копії пяти договорів перевезення, у звязку із не підписанням відповідних договорів водіями.

Відповідач за зустрічним позовом вказує, що надсилав водіям договори для підписання, що підтверджується штрихкодовими ідентифікаторами поштового відправлення №848 (відправлення листа з примірником договору водію ОСОБА_5В.), №783 (відправлення листа з примірником договору водію ОСОБА_3В.) №195 (відправлення листа з примірником договору водію ОСОБА_6А.) №813 (відправлення листа з примірником договору водію ОСОБА_7І.) №349 (відправлення листа з примірником договору ОСОБА_8О.).

Окрім того ТОВ „ПФК КОНТУР зазначає, що на підтвердження факту укладання, згідно ч. 909 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України, укладення Договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної. Такі накладні були надані позивачу за зустрічним позовом.

ТОВ „ПФК КОНТУР також вважає, що враховуючи всі вжиті ним заходи з метою отримання від водіїв ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підписаних ними примірників договорів, зобовязання відповідача за зустрічним позовом з надання позивачу за зустрічним позовом копій примірників договорів із зазначеними фізичними особами вважаються неможливими до виконання, а тому припиняються відповідно до ст. 607 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, ТОВ „ПФК КОНТУР вважає, що умови Договору №ФПК 09092015П від 09.09.2015р., щодо надання документів ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ виконано в повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2015 року між ТОВ „ПФК КОНТУР (Виконавець) та ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ (Замовник) було укладено Договір перевезення №ФПК-09092015П, згідно умов якого Виконавець на свій ризик зобовязується доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником/ Вантажовідправником вантаж до пункту призначення, та видати його особі, яка має право на одержання вантажу. Замовник зобовязується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату (п.1.1 договору).

Кількість вантажу, що підлягає перевезенню, строки та інші вимоги до перевезення вантажу додатково обговорюються Сторонами у заявках, додаткових угодах, додатках, що є невід'ємними частинами даного Договору (п.1.2 Договору).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що вартість наданих послуг, які складають предмет договору, визначається у додаткових угодах та заявках до договору та обчислюється сторонами шляхом підрахунку фактичного обсягу наданих послуг на підставі товарно-транспортних накладних та інших документів, що підтверджують витрати Виконавця на перевезення вантажу. Строки оплати наданих послуг з перевезення вантажу протягом 10 (десяти) банківських днів з дати зазначеної в рахунку та акті наданих послуг з перевезення вантажу (п. 8.3 Договору). Датою оплати Замовником послуг з перевезення вантажу за договором вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку Замовника (п.8.4 Договору).

Судом встановлено, що позивачем було надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 9 082 260 грн. 84 коп., що підтверджується актами виконаних робіт №370 від 17.09.2015р. на суму наданих послуг 1 648 982 грн. 86 коп., №422 від 28.09.2015р. на суму наданих послуг 1 177 332 грн. 85 коп., №469 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 102 366 грн. 10 коп., №468 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 23 724 грн. 62 коп., №470 від 07.10.2015р. на суму наданих послуг 816 213 грн. 48 коп., №471 від 12.10.2015р. на суму наданих послуг 355 834 грн. 58 коп., №483 від 19.10.2015р. на суму наданих послуг 733 879 грн. 42 коп., №485 від 02.22.2015р. на суму наданих послуг 1 553 957 грн. 96 коп., №489 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг 61 886 грн. 05 коп., №490 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг - 13 044 грн. 68 коп., №491 від 10.11.2015р. на суму наданих послуг 734 992 грн. 52 коп., №511 від 23.11.2015р. на суму наданих послуг 785 567 грн. 16 коп., №548 від 30.11.2015р. на суму наданих послуг 565 993 грн. 43 коп., №553 від 07.12.2015р. на суму наданих послуг 39 219 грн. 74 коп., №552 від 07.12.2015р. на суму наданих послуг 623 грн. 50 коп., №575 від 10.12.2015р. на суму наданих послуг 468 641 грн. 89 коп. Але, відповідач за надані послуги в повному обсязі не розрахувався.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення .

Посилання відповідача у якості відмови оплати зазначеної суми заборгованості на п. 11.7 договору , яким передбачено, що за порушення п.6.1 договору, Замовник може затримати оплату послуг, наданих Виконавцем, на термін, пропорційних кількості днів затримки Виконавцем наданих документів, у даному випадку судом сприймається критично, адже, виходячи з матеріалів справи, Виконавець ніколи не зможе надати Замовнику договори перевезення з водіями ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, оскільки вони не були підписані з боку цих водіїв. Але, факт надання послуг з перевезення відповідачем у справі не заперечується та підтверджується іншими наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Враховуючи матеріали справи, можна дійти висновку про те, що позивач у справі вжив усіх заходів щодо надання відповідачу усіх необхідних та передбачених умовами Договору документів, у підтвердження надання послуг з перевезення.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 100 000 грн.

Що стосується стягнення з відповідача 3% річних у сумі 336 грн. 22 коп. та пені у сумі 4 930 грн. 30 коп, то суд відмовляє у задоволенні цих вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже , з аналізу вищенаведених норм законодавства можливо зробити висновок про те, що нарахування штрафних санкцій можливо у разі неналежного виконання стороною господарських зобовязань.

Згідно ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Умовами п.11.7 договору передбачено право відповідача затримати оплату наданих послуг у разі невиконання позивачем умов Договору, а саме пункту 6.1, яким зобовязано Виконавця надати Замовнику: завірені належним чином копії договорів з третіми особами у випадку залучення їх Виконавцем для виконання умов Договору.

Як вже встановлено судом та проти чого не заперечує позивач, останнім дійсно було порушено пункт 6.1 Договору, у звязку з чим , на думку суду, у даному випадку належне виконання зобов'язання відповідачем виявилося неможливим внаслідок дії самого позивача.

За таких обставин позовна заява ТОВ „ПФК КОНТУР підлягає частковому задоволенню у сумі 100 000 грн.

Що стосується зустрічної позовної заяви ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ щодо зобовязань ТОВ „ПФК КОНТУР надати ТОВ „ФІНАС ПЛЮС КОМПАНІ наступні документи: завірені належним чином копії договорів з третіми особами, що були залучені ТОВ „ПФК КОНТУР для виконання умов договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р.; завірені належним чином копії документів, що підтверджують сплату відповідачем податків і зборів, згідно п. 8.8 договору перевезення №ФПК 09092015П від 09.09.2015р., то на думку суду зазначена позовна заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з тексту п. 6.1 Договору перевезення Виконавець надає Замовнику завірені належним чином копії договорів з третіми особами у випадку залучення їх Виконавцем для виконання умов цього Договору.

За матеріалами справи Виконавцем для виконання умов Договору перевезення було залучено у якості третіх осіб водіїв, з якими мали бути укладені відповідні договори. Але з водіями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 договори підписано так і не було з вини водіїв.

Відповідно до ст. 607 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

За таких обставин, зустрічна позовна заява ТОВ „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. .

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ПФК КОНТУР задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПФК КОНТУР (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, буд. 8, ) основний борг у сумі 100 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 500 грн.

3. В решті позову відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІНАНС ПЛЮС КОМПАНІ відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 квітня 2016 р.

Суддя Н.В. Рога