Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" квітня 2016 р. Справа № 906/224/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Малярчук Т.П., дов. від 28.12.15р. № 08/20227

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.Житомир)

про стягнення 2251,97 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 2251,97 грн., з яких 1036,62 грн. боргу за активну електричну енергію згідно договору № 1855 від 06.12.10р. про постачання електричної енергії споживачам, 1013,85 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини, 153,70 грн. пені, 10,48 грн. 3% річних та 37,32 грн. інфляційних нарахувань.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в засідання суду не з'явилася. Ухвала господарського суду Житомирської області від 05.04.16р., яка направлялась відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (м.Житомир, вул.Корольова 125, офіс 4), повернулася до суду з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманими документами та конвертом оперативно передається відповідному судді для ознайомлення та приєднання до справи (п.2.6.18 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі була належним чином повідомлена судом за належною адресою про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення її або її представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.10р. між Житомирським районом електричних мереж, який є структурним виробничим підрозділом ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач/споживач) укладено договір № 1855 про постачання електричної енергії споживачам (а.с.12-16).

Відповідно до п.1 договору, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно пп.2.2.3 договору, споживач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Розрахунковим періодом вважається період з 11 числа по 10 число включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця).

Згідно даних позивача, відповідач в порушення умов договору розрахунків за спожиту активну електричну енергію у вересні 2015 року не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1036,62грн., що підтверджується випискою позивача з обігової відомості розрахунків відповідача за електроенергію за період з 01.09.15р. по 01.02.16р. (а.с.9), рахунками за вересень 2015р. (а.с.18,19), довідкою позивача станом на 26.04.16р. (а.с.41) та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до пп.4.2.2 договору, у випадку споживання електроенергії та потужності понад кількість, обумовлену розділом 5 цього договору за відповідний період (місяць) при одно-, дво- чи тризонній системі обліку, споживач, виключно грошовими коштами, зобов'язаний сплатити постачальнику двократну вартість електроенергії та потужності, витраченої понад обумовлений даним договором обсяг електричної енергії та потужності згідно із Законом України "Про електроенергетику" за тарифами, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Відповідно до пп.5.1 договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії на рівні фактичних обсягів споживання електроенергії відповідних періодів поточного року.

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У разі потреби постачальник має право вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів електроспоживання.

Згідно пп.4.2.4 договору, споживач несе відповідальність у відповідності з чинним законодавством за раціональне використання електроенергії, дотримання режимів електроспоживання, невиконання вимог постачальника.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.97р. №575/97-ВР, споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до пп.4.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28, відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором.

06.11.13р. відповідачем було подано позивачу заяву щодо призупинення своєї діяльності (а.с.40). Впродовж 2014 року споживання електричної енергії відповідачем становило 0 кВт/год. У зв'язку з відсутністю звернень на адресу Житомирського РЕМ фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з пропозиціями щодо необхідного їй обсягу електричної енергії та строків постачання, на 2015 рік встановлено розмір очікуваного споживання електричної енергії споживача - 0 кВт/год.

Згідно даних позивача, відповідачем у вересні 2015 року спожито електроенергії в обсязі 650 кВт/год., при тому, що у додатку № 1 до договору № 1855 від 06.12.10р. про постачання електричної енергії встановлено обсяг споживання у вересні 2015 року - 0 кВт/год (а.с.4).

У зв'язку з цим, позивачем на підставі ст.26 Закону України "Про електроенергетику" та пп.4.2.2 договору нараховано відповідачу двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини в загальній сумі 1013,85 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини у вересні 2015 року (а.с.8).

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно пп.4.2.1 договору, укладеного між сторонами, за внесення платежів, передбачених п.7.3. договору з порушенням термінів, визначених додатком (дод. № 4), споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши правомірність здійснених позивачем нарахувань (розрахунки, а.с.10-11), господарський суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 153,70 грн. пені, 10,48 грн. 3% річних та 37,32 грн. інфляційних, нарахованих на заборгованість відповідача за спожиту активну електроенергію.

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати заявленої в позові суми не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 1036,62 грн. боргу за активну електричну енергію згідно договору № 1855 від 06.12.10р. про постачання електричної енергії споживачам, 1013,85 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини, 153,70 грн. пені, 10,48 грн. 3% річних та 37,32 грн. інфляційних нарахувань.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: 10025, АДРЕСА_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1:

- на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", 10008, м.Житомир, вул.Пушкінська 32/8, ідентифікаційний код 22048622 - 1036,62 грн. боргу за активну електричну енергію згідно договору № 1855 від 06.12.10р. про постачання електричної енергії споживачам, 1013,85 грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини, 153,70 грн. пені, 10,48 грн. 3% річних, 37,32 грн. інфляційних нарахувань та 1378,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.04.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 1 прим. у справу.