ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2016 р. Справа№ 914/1097/16

Суддя Петрашко М.М. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості», м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ЛЕОДІС», м.Пустомити Львівської області

про стягнення 65 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ЛЕОДІС» про стягнення 65 000,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви №01/183 від 20.04.2016р. (вх.№1154 від 21.04.2016р.) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для повернення її без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення №3590 від 19.04.2016р. на суму 975,00 грн. як доказ сплати судового збору та платіжне доручення №3589 від 19.04.2016р. на суму 120,00 грн. як доказ сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи те, що ціною позову є 65 000,00 грн., то керуючись п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачу при зверненні із позовною заявою до господарського суду Львівської області слід було сплатити 1 378,00 грн. судового збору.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що чинним законодавством України не передбачено такого виду судових витрат, як інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також суд звертає увагу, що реквізити у платіжному дорученні №3589 від 19.04.2016р. на суму 120,00 грн., згідно якого сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, не відповідають реквізитам для оплати судового збору при зверненні до господарського суду Львівської області.

Отже позивачем не виконано вимог господарського процесуального кодексу щодо долучення до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено копію фіскального чеку від 20.04.2016р. про надсилання на адресу відповідача рекомендованої кореспонденції. Однак опису вкладення, як це передбачено ч.1 ст.56 ГПК України, позивачем до позовної заяви не долучено. Долучена до позовної заяви копія фіскального чеку від 20.04.2016р. не може вважатися належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та долучених до неї документів, оскільки із вказаного фіскального чеку неможливо встановити яка саме кореспонденція надсилалась на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ЛЕОДІС».

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що до позовної заяви слід долучати лише оригінали доказів відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви та долучених до неї документів, оскільки копії таких документів не можуть вважатися належними доказами.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Відтак, позивачем не виконано вимог господарського процесуального кодексу України про долучення до позовної заяви доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача.

Згідно з п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 3 ст.63 ГПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Отже, у випадку повторного звернення із позовною заявою до господарського суду Львівської області із позовною заявою, позивачу слід врахувати вищенаведене.

Керуючись п.4, п.6 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» позовну заяву і додані документи без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Петрашко М.М.