ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 рокуСправа № 912/4165/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Вавренюк Л.С., суддів Болгар Н.В. та Шевчук О.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4165/15

за позовом: товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром", смт. Власівка, м. Світловодськ, Кіровоградська область

до відповідача: корпорації "Система ССБ" (виробниче об'єднання), м. Кіровоград

про стягнення 2 835 439,59 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 12 від 18.02.2016 р.;

від відповідач - ОСОБА_2, довіреність № 23Д-10 від 30.09.2015 р.

Товариство з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (далі - ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з виробничого об'єднання "Корпорація "Система ССБ" (далі - Корпорація "Система ССБ") на користь позивача заборгованості у розмірі 3 087 559,24 грн., з яких: 1 312 577,12 грн. - основна заборгованість, 592 013,45 грн. - пеня, 39 025,55 грн. - 3% річних, 641 455,53 грн. - інфляційні втрати, 502 487,59 грн. - збитки.

Свої позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, пені, відсотків річних та інфляційних втрат позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду на будівництво об'єкта "Ферма на 600 свиноматок" на території Компаніївського району Кіровоградської області від 17.04.2013 р. № 0413 та Додаткових угод до нього.

11.11.2015 р. позивачем до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, що містить обґрунтування позовної вимоги про стягнення з відповідача збитків в розмірі 502 487,59 грн. (а.с. 198 - 200 том 1).

06.01.2016 р. позивачем подано до суду заяву про зменшення суми позовних вимог від 05.01.2015 р., у відповідності до якої просить стягнути з корпорації "Система ССБ" на користь ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" заборгованість у розмірі 2 707 815,86 грн., з яких: 1 312 577,12 грн. - основна заборгованість; 212 270,07 грн. - пеня, 39 025,55 грн. - 3% річних, 641 455,53 грн. - інфляційні втрати, 502 487,59 грн. - збитки (а.с. 12-13 том 3).

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зменшення розміру позовних вимог до прийняття рішення у справі належить до прав позивача, господарським судом прийнято зазначену заяву до розгляду.

27.01.2016 р. ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2 739 040,14 грн., з яких: основна заборгованість - 1 281 520,44 грн., пеня - 208 412,04 грн., 3% річних - 51 365,55 грн., інфляційні втрати - 695 254,42 грн. та збитки - 502 487,59 грн. (а.с. 180-183 том 9).

Вказана заява по відношенню до заяви від 05.01.2015 р. за своїм змістом є заявою про збільшення розміру позовних вимог, а тому не суперечить процесуальному закону, тому також прийнята до розгляду господарським судом.

Заяву про уточнення позовних вимог № 248-4 від 01.04.2016 р. позивачем подано також 04.04.2016 р., згідно прохальної частини якої позивач просить стягнути з Корпорації "Система ССБ" - 1 281 520,44 грн. основного боргу, 293 559,00 грн. пені, 59 006,22 грн. 3% річних, 687 717,50 грн. інфляційних збитків, 513 636,43 грн. збитків, а всього 2 835 439,59 грн. (а.с. 30-39 том 10).

За своїм змістом остаточна редакція позовних вимог, викладена в заяві позивача про уточнення позовних вимог № 248-4 від 01.04.2016 р. по відношенню до вимог, викладених в заяві про уточнення позовних вимог, поданої 27.01.2016 р., є заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що збільшення розміру позовних вимог відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України належить до процесуальних прав позивача, господарський суд розглядає вимоги позивача в редакції заяви про уточнення позовних вимог № 248-4 від 01.04.2016 р., що надійшла до суду 04.04.2016 р. (а.с. 30-39 том 10).

Крім того, у судовому засіданні 12.04.2016 р. позивачем подано клопотання про стягнення з відповідача, у випадку задоволення позовних вимог, витрат на послуги адвоката, що здійснені позивачем (а.с. 51 том 10).

Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2016 р. підтримав позовні вимоги, що викладені у поданій до суду заяві за № 248/4 від 01.04.2016 року в повному обсязі (а.с.30-39 том 10).

Відповідачем письмових заперечень по суті спору до суду не подано. Разом з цим, в усних поясненнях відповідач зазначав про те, що не заперечує факту виконання позивачем підрядних робіт за договором від 17.04.2013 р. № 0413 та Додаткових угод до нього, однак, ні спростувати, ні підтвердити фактичний розмір заборгованості за договором відповідач не в змозі через відсутність у нього первинної документації.

Крім того, за змістом клопотань відповідача про витребування доказів, що заявлялись останнім в ході судового розгляду справи та розглянуті господарським судом, відповідач вказує на те, що позивачем не доведено вину відповідача у порушенні своїх зобов'язань за договором субпідряду та виникненні заборгованості позивача перед ТОВ "Кіровограджилстрой".

06.01.2016 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності (а.с. 10-11 том 3).

15.01.2016 р. корпорацією "Система ССБ" подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача іноземного підприємства "Ліга", оскільки дане підприємство є фактичним замовником (кінцевим беніфіціаром) робіт, які були виконані позивачем на замовлення відповідача по договору підряду № 0413 від 17.04.2013 р. (а.с. 172-173 том 9).

Крім того, 15.02.2016 р. відповідачем подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" (а.с. 14-15 том 10).

12.04.2016 р. відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені (а.с. 48 том 10).

12.04.2016 р. Корпорацією "Система ССБ" подано доповнення до клопотання про призначення судової економічної експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, у якому викладено питання, які на думку відповідача, слід поставити на вирішення судових експертів (а.с. 49-50 том 10).

13.04.2016 р. відповідачем подано клопотання про продовження строку розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів (а.с. 64 том 10).

14.04.2016 р. відповідачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та витребування від представника ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" ОСОБА_1 оригінали оформлених у відповідності до чинного в України законодавства платіжних доручень № 217 від 15.03.2016 р. на суму 30000,00 грн. та № 231 від 30.03.2016 р. на суму 250000,00 грн. (а.с. 65-66 том 10).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини.

17.04.2013 р. між Корпорацією "Система ССБ" (далі - Замовник) та товариством з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (далі - Підрядник) укладено договір на будівництво об'єкта "Ферма на 600 свиноматок" на території Компаніївського району Кіровоградської області № 0413 (далі - Договір, а.с. 15- 18 том 1).

Відповідно до умов Договору, Підрядник зобов'язується на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами виконати згідно завдання Замовника будівельні роботи по будівництву свинокомплексу та передати Замовнику результати робіт відповідно до договірної ціни, кошторису, проектної документації, умов дійсного Договору. Адреса будівництва свинокомплексу: Компаніївський район Кіровоградської області, а Замовник зобов'язується оплатити та прийняти результати робіт, в межах договірної ціни, кошторису і умов дійсного Договору (п. 1.1 Договору).

У п.п. 1.3. - 1.5. Договору сторони погодили, що Договір являється Генеральним, тому будівництво кожного об'єкта в складі свинокомплексу буде здійснюватися на основі окремих додаткових угод; договірна ціна і кошторис будуть визначатися сторонами після погодження і затвердження проектно-кошторисної документації по кожному об'єкту в складі свинокомплексу і зафіксована в додаткових угодах до дійсного Договору; терміни виконання робіт будуть визначатися в додаткових угодах по кожному об'єкту будівництва в складі свинокомлексу, що є невід'ємними частинами Договору.

У розділі 5 Договору сторони визначили порядок здійснення платежів та розрахунків за Договором. Так, згідно п.п. 5.1., 5.3. - 5.7. Договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником згідно з умовами даного Договору та додаткових угод на будівництво кожного об'єкту в складі свинокомплексу. Вартість робіт визначається Замовником та Підрядником для кожного окремого об'єкту і фіксується в додаткових угодах на виконання будівельно-монтажних робіт; Замовник щомісячно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання, підписує довідку (акт) форму КБ-2в та КБ-3 або направляє Підряднику вмотивовану відмову; Підрядник надає Замовнику форму КБ-2в та КБ-3 до 25 числа звітного місяця. Вартість виконання робіт визначається на підставі актів виконаних робіт, підписаних Замовником і Підрядником - виходячи з фактичних обсягів виконаних робіт, згідно кошторису та поточних цін і тарифів на матеріально-технічні ресурси; Замовник здійснює щомісячні розрахунки з Підрядником за виконані роботи в термін 3-х днів після підписання актів виконаних робіт; при виконанні Підрядником робіт, що не визначені Договором та проектною документацією, перелік і вартість цих робіт та обладнання підлягають узгодженню письмово з Замовником до початку їх придбання і виконання та сплачуються додатково згідно додаткових угод сторін; Замовник перераховує Підряднику попередньо оплату, обумовлену додатковими угодами на будівництво об'єктів в складі свинокомплексу.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 9.4. Договору).

У відповідності до п. 1.3. Договору, сторонами укладено наступні додаткові угоди до Договору: від 29.04.2013 р. № 1 (далі - Додаткова угода № 1, а.с. 70-75 том 3); від 29.04.2013 р. № 2 (далі - Додаткова угода № 2, а.с. 94-100 том 3); від 01.08.2013 р. № 3 (далі - Додаткова угода № 3, а.с. 130-135 том 3); від 01.08.2013 р. № 4 (далі - Додаткова угода № 4, а.с. 174-179 том 3); від 05.08.2013 р. № 5 (далі - Додаткова угода № 5, а.с. 204 - 209 том 3); від 06.08.2013 р. № 6 (далі - Додаткова угода № 6, а.с. 1-6 том 4); від 09.09.2013 р. № 7 (далі - Додаткова угода № 7, а.с. 35-41 том 4); від 14.11.2013 р. № 8 (далі - Додаткова угода № 8, а.с. 90-102 том 4); від 25.12.2013 р. № 9 (далі - Додаткова угода № 9, а.с. 130-135 том 4); від 25.12.2013 р. № 10 (далі - Додаткова угода № 10, а.с. 208-213 том 4); від 25.12.2013 р. № 11 (далі - Додаткова угода № 11, а.с. 1-6 том 5); від 25.12.2013 р. № 12 (далі - Додаткова угода № 12, а.с. 42-47 том 5); від 25.12.2013 р. № 13 (далі - Додаткова угода № 13, а.с. 83-88 том 5); від 25.12.2013 р. № 14 (далі - Додаткова угода № 14, а.с. 120-125 том 5); від 25.12.2013 р. № 15 (далі - Додаткова угода № 15, а.с. 159-161 том 5); від 25.12.2013 р. № 16 (далі - Додаткова угода № 16, а.с. 190-192 том 5); від 03.03.2014 р. № 17 (далі - Додаткова угода № 17, а.с. 1-3 том 6); від 17.03.2014 р. № 18 (далі - Додаткова угода № 18, а.с. 24-26 том 6); від 21.03.2014 р. № 19 (далі - Додаткова угода № 19, а.с. 54-56 том 6); від 21.03.2014 р. № 20 (далі - Додаткова угода № 20, а.с.103-105, 100 том 6); від 21.03.2014 р. № 21 (далі - Додаткова угода № 21, а.с.154-156 том 6); від 21.03.2014 р. № 22 (далі - Додаткова угода № 22, а.с.182-184 том 6); від 31.03.2014 р. № 23 (далі - Додаткова угода № 23, а.с. 1-3 том 7); від 31.03.2014 р. № 24 (далі - Додаткова угода № 24, а.с. 53-55 том 7); від 31.03.2014 р. № 25 (далі - Додаткова угода № 25, а.с. 91-96 том 7); від 04.04.2014 р. № 26 (далі - Додаткова угода № 26, а.с. 118-120 том 7); від 04.04.2014 р. № 27 (далі - Додаткова угода № 27, а.с. 137-139 том 7); від 11.04.2014 р. № 28 (далі - Додаткова угода № 28, а.с. 1-3 том 8); від 08.05.2014 р. № 29 (далі - Додаткова угода № 29, а.с. 55-57 том 8); від 08.05.2014 р. № 30 (далі - Додаткова угода № 30, а.с. 74-76 том 8); від 08.05.2014 р. № 31 (далі - Додаткова угода № 31, а.с. 97-99 том 8); від 08.05.2014 р. № 32 (далі - Додаткова угода № 32, а.с. 113-115 том 8); від 08.05.2014 р. № 33 (далі - Додаткова угода № 33, а.с. 125-127 том 8); від 08.05.2014 р. № 34 (далі - Додаткова угода № 34, а.с. 137-139 том 8); від 19.05.2014 р. № 35 (далі - Додаткова угода № 35, а.с. 150-152 том 8); від 30.05.2014 р. № 36 (далі - Додаткова угода № 36, а.с. 1-3 том 9); від 30.05.2014 р. № 37 (далі - Додаткова угода № 37, а.с. 30-32 том 9); від 20.06.2014 р. № 39 (далі - Додаткова угода № 39, а.с. 45-47 том 9); від 07.06.2014 р. № 40 (далі - Додаткова угода № 40, а.с. 58-60 том 9); від 07.06.2014 р. № 41 (далі - Додаткова угода № 41, а.с. 69-71 том 9); від 07.08.2014 р. № 42 (далі - Додаткова угода № 42, а.с. 84-86 том 9); від 07.08.2014 р. № 43 (далі - Додаткова угода № 43, а.с. 97-102 том 9).

Договір та Додаткові угоди до Договору підписані повноважними представниками Замовника та Підрядника, скріплені круглими печатками сторін.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що Підрядником належним чином виконано та передано Замовнику, а Замовником без зауважень прийнято та в повному обсязі оплачено підрядні роботи за Додатковими угодами № № 1, 4, 5, 6, 8, 10,11, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 39, 40, 41, 42, 43, тоді як за Додатковими угодами №№ 2, 3, 7, 9, 12, 13, 14, 30, 37 та 41 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1 281 520,44 грн.

У звязку із заборгованістю Замовника, що виникала в ході виконання Договору, позивач звертався до народного депутата України ОСОБА_3 з листом № 01-733 від 14.10.2014 р. про виконання Корпорацією "Система ССБ" своїх зобовязань (а.с. 181 том 1), у відповідь на який листом № 2854-121ССБ від 17.10.2014 р. відповідач підтвердив виконання Підрядником робіт по будівництву свинокомплексу на території Компаніївського району Кіровоградської області на замовлення Корпорації "Система ССБ" та, посилаючись на тяжке економічне становище, що склалося в країні, зазначив про припинення фінансування своїх обєктів будівництва, а також гарантував першочергове погашення заборгованості перед позивачем при надходження грошових коштів (а.с. 181, 182 том 1).

Оскільки, відповідач заборгованість за Договором в повному обсязі не сплатив, позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини за якими регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.п. 89, 91, 96 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668, після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (обєкта будівництва) замовник зобовязаний негайно розпочати їх приймання. Передача закінчених робіт (обєкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі. Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Як встановлено господарським судом, позивач належним чином виконав взяті на себе за Договором зобовязання, виконавши підрядні роботи на загальну суму 35 776 433,35 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 (а.с. 77-87, 102-119, 143-160, 180-199, 214-226 том 3, 8-23, 51-76, 104-118, 160-186, 219-231 том 4, 15-32, 54-69, 93-110, 130-147, 169-183, 204-239 том 5, 8-17, 31-43, 74-91, 120-144, 164-174, 189-194 том 6, 17-41, 75-87, 105-114, 124-130, 144-147 том 7, 24-47, 66-72, 81-88, 106-110, 120-123, 130-132, 144-147, 159-166 том 8, 9-20, 37-40, 50-53, 64-66, 76-80, 90-93, 106-108 том 9).

Всі наявні в матеріалах справи акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 підписані Замовником без будь-яких зауважень щодо наявності відступів Підрядника від умов Договору або інших недоліків виконаних робіт.

З метою здійснення відповідачем оплати виконаних позивачем підрядних робіт, Підрядником виставлялись відповідні рахунки (а.с. 88-93, 120-129, 161-173, 200-203, 227-230 том 3, 24-34, 77-89, 119-129, 187-207, 232241- том 4, 33-41, 70-82, 111-119, 148-158, 184-189, 240- 253 том 5, 18-23, 44-53, 92-99, 145-153, 175-181, 195-200 том 6, 42-52, 88-90, 115-117, 131-136, 148-149 том 7, 48-54, 73, 89-96, 111-112, 124, 133-136, 148-149, 167-172 том 8, 21-29, 41-44, 54-57, 67-68, 81-83, 94-96, 109-110 том 9).

Однак, як стверджує позивач, відповідач умови Договору виконав лишу частково, сплативши за виконані Підрядником роботи 34 494 912,91 грн. (а.с. 6-183 том 2, а.с. 111-153 том 9) та сума основної заборгованості відповідача за Договором складає 1 281 520,44 грн.:

- за Додатковою угодою № 2 від 29.04.2013 р. в сумі 114 390,12 грн.;

- за Додатковою угодою № 3 від 01.08.2013 р. в сумі 318 118,92 грн.;

- за Додатковою угодою № 7 від 09.09.2013 р. в сумі 496 426,00 грн.;

- за Додатковою угодою № 9 від 25.12.2013 р. в сумі 95 167,80 грн.;

- за Додатковою угодою № 12 від 25.12.2013 р. в сумі 17 794,69 грн.;

- за Додатковою угодою № 13 від 25.12.2013 р. в сумі 53 349,22 грн.;

- за Додатковою угодою № 14 від 25.12.2013 р. в сумі 24 458,95 грн.;

- за Додатковою угодою № 30 від 08.05.2014 р. в сумі 23 171,03 грн.;

- за Додатковою угодою № 37 від 30.05.2014 р. в сумі 7 204,21 грн.;

- за Додатковою угодою № 41 від 07.06.2014 р. в сумі 131 439,50 грн.

Так, господарським судом зясовано, що у відповідності до п. 1.3. Договору, сторонами укладено, зокрема, наступні Додаткові угоди до Договору:

- додаткову угоду від 29.04.2013 р. № 2 (далі - Додаткова угода № 2), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо виготовлення, доставки на будівельний майданчик, будівництва огорожі зі збірного залізобетону загальною довжиною 2000 погонних метрів; загальна вартість Додаткової угоди № 2 складає 1 277 568,00 грн.; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату, а саме: на протязі 3-х банківських днів після підписання додаткової угоди в сумі 772 568,00 грн. на придбання залізобетонних конструкцій огорожі; на протязі 3-х банківських днів після підписання додаткової угоди в розмірі 30% від вартості будівельних робіт, що складає 100 500,00 грн.; подальше фінансування робіт проводиться по факту їх виконання згідно до умов Договору;

- додаткову угоду від 01.08.2013 р. № 3 (далі - Додаткова угода № 3), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо влаштування під'їзних шляхів (тип 1 - з покриттям залізобетонними плитами 140 мм по щебеневій основі 150 мм та щебеневим узбіччям 140 мм шириною 1 м загальною площею 13 000 кв.м.; тип 2 - з покриттям щебеневим відсівом 50 мм по щебеневій основі 300 мм, загальною площею 7 500 кв.м.); загальна вартість додаткової угоди складає 6 727 700,00 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 30% від вартості додаткової угоди, що складає 2 018 310,00 грн. з ПДВ; подальше фінансування робіт проводиться по факту їх виконання згідно до умов Угоди;

- додаткову угоду від 09.09.2013 р. № 7 (далі - Додаткова угода № 7), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо будівництва нульового циклу блоку репродуктора на 600 свиноматок; загальна вартість додаткової угоди складає 16 564 288,00 грн. з ПДВ; фінансування робіт проводиться згідно графіка фінансування робіт (Додаток № 2), який є невід'ємною частиною цієї Додаткової угоди: І етап - 3862882,00 грн. протягом 3-х днів з моменту підписання між сторонами Додаткової угоди; ІІ етап - 6378910,00 грн. протягом 5-ти банківських днів та при підтвердженні освоєння коштів першого етапу на 90%; ІІІ етап - 3493210,00 грн. протягом 5-ти банківських днів та при підтвердженні освоєння коштів першого та другого етапів на 90%; ІV етап - 2329286,00 грн. протягом 5-ти банківських днів та при підтвердженні освоєння коштів першого, другого та третього етапів на 90%; V етап - 500000,00 грн. протягом 5-ти банківських днів та після підтвердження всіх виконаних будівельно-монтажних робіт;

- додаткову угоду від 25.12.2013 р. № 9 (далі - Додаткова угода № 9), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо будівництва надземної частини блока репродуктора на 600 свиноматок (№ 4 по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 4 871 376,00 грн. з ПДВ і визначена локальним кошторисом (додаток № 1); до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 2 435 688,00 грн. з ПДВ; подальше фінансування робіт проводиться по факту їх виконання згідно до умов Угоди;

- додаткову угоду від 25.12.2013 р. № 12 (далі - Додаткова угода № 12), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо будівництва утилізаційного майданчика (№ 7 по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 365 332,80 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 182 666,40 грн. з ПДВ; подальше фінансування робіт проводиться по факту їх виконання згідно до умов Угоди;

- додаткову угоду від 25.12.2013 р. № 13 (далі - Додаткова угода № 13), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо будівництва прийомного резервуару гнойових стоків на 400 куб. м.; загальна вартість додаткової угоди складає 970 390,80 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 485 195,40 грн. з ПДВ; подальше фінансування робіт проводиться по факту їх виконання згідно до умов Угоди;

- додаткову угоду від 25.12.2013 р. № 14 (далі - Додаткова угода № 14), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо будівництва карантинного резервуару гнойових стоків ємн. 200 куб. м. (№ 9 по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 494 844,00 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 247 422,00 грн. з ПДВ;

- додаткову угоду від 08.05.2014 р. № 30 (далі - Додаткова угода № 30), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо внутрішнього опорядження блока репродуктора на 600 свиноматок з рампою відвантаження тварин з оглядовим майданчиком (№ 4, 4.1. по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 572 511,60 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 286 255,80 грн. з ПДВ;

- додаткову угоду від 30.05.2014 р. № 37 (далі - Додаткова угода № 37), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо улаштування фундаментів під дизель-генератор (№ 19.1 по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 31 653,60 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 15 826,80 грн. з ПДВ;

- додаткову угоду від 07.06.2014 р. № 41 (далі - Додаткова угода № 41), за якою погоджено зобов'язання Підрядника щодо додаткових робіт на об'єкті: блоку репродуктору на 600 свиноматок з рампою відвантаження тварин з оглядовим майданчиком (№ 4, 4.1. по генплану); загальна вартість додаткової угоди складає 262 879,00 грн. з ПДВ; до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на протязі 3-х банківських днів після підписання угоди в розмірі 50 % від вартості додаткової угоди, що складає 131 439,50 грн. з ПДВ.

Сторони визначили також, що за всіма переліченими вище Додатковими угодами (за виключенням Додаткової угоди № 7, якою визначено окремий графік оплати виконаних підрядних робіт) Замовник проводить розрахунки з Підрядником на протязі 5-ти робочих днів після підписання актів КБ-2 та довідок КБ-3 за кожен місяць з урахуванням частки попередньої оплати пропорційно кількості виконаних робіт за відповідний період; остаточні розрахунки проводяться на протязі 5-ти робочих днів після підписання акту прийому-передачі закінчених робіт з врахуванням попередніх платежів.

Наявними в справі матеріалами підтверджується, що

- за Додатковою угодою № 2 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 1 277 568,00 грн., що підтверджується актами виконаних будівельних робіт від 29.06.2013 р. на суму 317 471,22 грн., від 25.10.2013 р. на суму 284 013,72 грн., від 31.01.2014 р. на суму 297 924,78 грн., від 16.06.2014 р. на суму 131 884,08 грн., від 25.08.2014 р. на суму 144 390,12 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 22.05.2013 р. в сумі 300000,00 грн., 13.09.2013 р. в сумі 300000,00 грн., 19.11.2013 р. в сумі 300000,00 грн., 28.05.2014 р. в сумі 104175,50 грн., 17.06.2014 р. в сумі 27118,30 грн., 27.06.2014 р. в сумі 131884,08 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 1 163 177,88 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 2 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 114 390,12 грн.;

- за Додатковою угодою № 3 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 5 534 707,20 грн., що підтверджується актами виконаних будівельних робіт від 21.11.2013 р. на суму 1 604 102,40 грн., від 24.03.2014 р. на суму 1 581 621,60 грн., від 16.06.2014 р. на суму 1 111 912,80 грн., від 16.06.2014 р. на суму 506 942, 40 грн. від 25.08.2014 р. на суму 730 128,00 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 06.09.2013 р. в сумі 1 603 440,00 грн., 21.11.2013 р. в сумі 414 870,00 грн. 17.12.2013 р. в сумі 535 130,00 грн., 28.03.2014 р. в сумі 790 810,80 грн., 16.04.2014 р. в сумі 1 000 000,00 грн., 17.06.2014 р. в сумі 517 477,80 грн., 18.06.2014 р. в сумі 354 859,68 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 5 216 588,28 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 3 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 318 118,92 грн.;

- за Додатковою угодою № 7 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 16 560 714,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 31.10.2013 р. на суму 23 613,60 грн., 21.11 2013 р. на суму 3 515 863,20 грн., від 21.01.2014 р. на суму 1 532 338,80 грн., від 21.01.2014 р. на суму 5 264 641, 20 грн., від 28.02.2014 р. на суму 2 794 980,40 грн. від 24.03.2014 р. на суму 1 248 656,40 грн., від 25.08.2014 р. на суму 2 250 620,40 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 07.10.2013 р. в сумі 3 862 882,00 грн., 19.11.2013 р. в сумі 6 378 910,00 грн., 29.01.2014 р. в сумі 3 493 210,00 грн., 06.03.2014 р. в сумі 2 329 286,00 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 16 064 288,00 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 7 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 496 426,00 грн.;

- за Додатковою угодою № 9 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 4 750 513,20 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 24.03.2014 р. на суму 3 314 077,20 грн., від 12.05.2014 р., на суму 531 627,60 грн., від 28.05.2014 р. на суму 350 526,00 грн., від 24.07.2014 р. на суму 331 204,80 грн., від 25.08.2014 р. на суму 223 077,60 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 26.12.2013 р. в сумі 2 435 688,00 грн., 31.03.2014 р. в сумі 1 657 038,60 грн., 13.05.2014 р. в сумі 265 813,80 грн., 03.06.2014 р. в сумі 175 263,00 грн., 20.02.2015 р. в сумі 121 542,00 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 4 655 345,40 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 9 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 95 167,80 грн.;

- за Додатковою угодою № 12 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 365 330,01 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 18.03.2014 р. на суму 167 828,75 грн., від 24.03.2014 р. на суму 17 794,69 грн., від 12.05.2014 р. на суму 18 032,80 грн., від 28.05.2014 р. на суму 160 942,51 грн., від 24.07.2014 р. на суму 731,26 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 26.12.2013 в сумі 182 666, 40 грн., 13.05.20914 р. в сумі 9 016,40 грн., 03.06.2014 р. в сумі 80 471,26 грн., від 20.02.2015 р. в сумі 75 381,26 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 347 535,32 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 12 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17 794,69 грн.;

- за Додатковою угодою № 13 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 864 142,66 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 31.01.2014 р. на суму 145 112,78 грн., від 28.02.2014 р. на суму 284 557,70 грн., від 24.03.2014 р. на суму 185 521,61 грн., від 12.05.2014 р. на суму 79 518,30 грн., від 16.06.2014 р. на суму 101 598,48 грн., від 24.03.2015 р. на суму 67 833,79 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 26.12.2013 р. в сумі 485 195,40 грн., 06.03.2014 р. в сумі 142 278,85 грн., 31.03.2014 р. в сумі 92 760,80 грн., 13.05.2014 р. в сумі 39 759,15 грн., 17.06.2014 р. в сумі 50 799,24 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 810 793,44 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 13 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 53 349,22 грн.;

- за Додатковою угодою № 14 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 494 646,36 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 31.01.2014 р. в сумі 69 690,37 грн., від 28.02.2014 р. в сумі 200 980,20 грн., від 18.03.2014 р. в сумі 101 341,30 грн., від 15.05.2014 р. в сумі 52 674,66 грн., від 16.06.2014 р. в сумі 45 500,88 грн., від 24.03.2015 р. в сумі 24 458,95 грн. та відповідними довідками КБ-3. Відповідачем 26.12.2013 р. в сумі 247 422,00 грн., 06.03.2014 р. в сумі 100 490,10 грн., 20.03.2014 р. в сумі 50 670,65 грн., 13.05.2014 р. в сумі 26 337,33 грн., 17.06.2014 р. в сумі 22 750,44 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи. Крім того, позивачем в рахунок погашення заборгованості за Додатковою угодою № 14 зараховано кредиторську заборгованість за додатковими угодами №№ 11, 15, 16, 27 в загальній сумі 22 516,89 грн. (бухгалтерська довідка № 03-33 від 22.01.2016 р., а.с. 188-190 том 9). Отже, за Додатковою угодою № 14 Замовником сплачено загалом 470 187,41 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 14 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 24 458,95 грн.;

- за Додатковою угодою № 30 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 569 385,20 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 24.11.2014 р. на суму 569 385,20 грн. та відповідною довідкою КБ-3. Відповідачем 28.05.2014 р. в сумі 286 255,80 грн., 24.07.2015 р. в сумі 259 958,37 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в загальній сумі 546 214,17 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 30 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 23 171,03 грн.;

- за Додатковою угодою № 37 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 25 796,32 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 24.07.2014 р. на суму 25 796,32 грн. та відповідною довідкою КБ-3. Відповідачем 06.06.2014 р. в сумі 15 826,80 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи в сумі 15 826,80 грн. Крім того, позивачем в рахунок погашення заборгованості за Додатковою угодою № 37 зараховано кредиторську заборгованість за додатковими угодами №№ 27, 28 в загальній сумі 2 765,31 грн. (бухгалтерська довідка № 03-33 від 22.01.2016 р., а.с. 188-190 том 9). Отже, за Додатковою угодою № 37 Замовником сплачено загалом 18 592,11 грн. Таким чином, за Додатковою угодою № 37 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 7 204,21 грн.;

- за Додатковою угодою № 41 Підрядником виконано роботи загальною вартістю 262 879,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 24.11.2014 р. на суму 262 879,00 грн. та відповідною довідкою КБ-3. Відповідачем 22.08.2014 р. в сумі 131 439,50 грн. частково оплачено виконані позивачем роботи. Таким чином, за Додатковою угодою № 41 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 131 439,50 грн.

Отже, на виконання умов Договору позивачем здійснено роботи на загальну суму 35 776 433,35 грн., а відповідачем було здійснено оплату вартості виконаних позивачем робіт на загальну суму 34 494 912,91 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за Договором складає 1 281 520,44 грн.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за виконані позивачем роботи в розмірі 1 281 520,44 грн., а тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, господарським судом враховано, що всупереч вимогам ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України та незважаючи на вимоги суду, відповідачем не надано власний розрахунок наявної основної заборгованості за Договором, як не надав і доказів, які б спростовували доводи позивача в цій частині.

Крім суми основного боргу за Договором, позивач також просить стягнути з відповідача 513 636,43 грн. збитків.

Вимогу про стягнення з відповідача збитків позивач обґрунтовує ст.ст. 16, 22, 611, 623, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу та зазначає, що відповідач не виконав свої зобовязання за Договором, в результаті чого позивач не зміг своєчасно розрахуватись з субпідрядною організацією, яка була залучена до виконання робіт за Договором.

В результаті викладеного, стверджує позивач, субпідрядник - товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" (далі - ТОВ "Кіровограджилстрой") звернувся з позовом до господарського суду Кіровоградської області і рішенням суду з позивача було стягнуто штрафні санкції за неналежне виконання грошових зобовязань на користь ТОВ "Кіровограджилсторой". Позивач також стверджує, що на підставі судового наказу державною виконавчою службою Світловодського МУЮ Кіровоградської області, постановою від 19.01.2016 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ТзДВ "Об"єднання Дніпроенергобудпром" 513 636,43 грн., які підлягають відшкодуванню на користь позивача у даній справі, як збитки з вини відповідача. Внаслідок скрутного фінансового становища, зазначає позивач, на теперішній час між позивачем та ТОВ "Кіровограджилстрой" досягнуто домовленості про відстрочку оплати зазначеної суми (а.с. 136-143 том 1, а.с. 40 том 10).

Як вбачається зі змісту наданого до суду позивачем рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2015 року у справі за № 912/2458/15 за позовом ТОВ "Кіровограджилстрой" до ТзДВ "Дніпроенергобудпром", між останнім (позивачем у даній справі) та ТОВ "Кіровограджилстрой" укладено договір підряду на будівництва об'єкта "Ферма на 600 свиноматок" на території Компаніївського району Кіровоградської області за № 305 від 27.12.2013 року, відповідно до умов якого ТоДВ "Дніпроенергобудпром" зобов'язалось прийняти та оплатити виконанні ТОВ "Кіровограджилстрой" підрядні роботи у визначені договором строки. Також судом зокрема, встановлено факт обґрунтованості пред'явлення до ТзДВ "Дніпроенергобудпром" вимог про стягнення заборгованості щодо оплаті підрядних робіт в сумі 1 077,54 грн., а також пені в сумі 85 555,97 грн., 3% річних в сумі 22 038,32 грн., а також інфляційних втрат в сумі 394 893,30 грн., нарахованих за прострочення ТзДВ "Дніпроенергобудпром" грошового зобов'язання за договором підряду № 305 від 27.12.2013 року.

Таким чином, стверджує позивач, через винні дії відповідача, який допустив господарське правопорушення, у позивача виникли збитки на суму 513 636,43 грн.

Господарський суд вважає вимоги позивача в цій частині безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т. ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Таким чином, як вбачається з вимог чинного законодавства, підставою для настання господарсько-правової відповідальності є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення.

Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, що кошти, стягнуті з позивача за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2015 р. у справі № 912/2458/15 є збитками позивача в розумінні вищезазначених правових норм. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що саме протиправна поведінка відповідача, а не наслідки власної господарської діяльності позивача, призвела до стягнення з останнього коштів за рішенням суду.

Не довів позивач також й причинний зв"язок між невиконанням відповідачем у даній справі грошового зобов"язання за Договором та сумою стягнутих за рішенням у справі № 912/2458/15 з ТзДВ "Дніпроенергобудпром" пені, інфляційних та 3% річних. Обов"язок останнього щодо своєчасної сплати ТОВ "Кіровограджилстрой" вартості прийнятих підрядних робіт за умовами договору підряду № 305 від 27.12.2013 р. не ставився у залежність від отримання ТзДВ "Дніпроенергобудпром" грошових коштів за Договором, укладеним з Корпорацією "Система ССБ"(виробниче об"єднання) - відповідачем у даній справі. А отже, наступний та необхідний елемент для відповідальності у вигляду збитків також відсутній.

Більш того, позивач зазначає, що до складу суми збитків, яку останній просить стягнути з відповідача у даній справі, входять суми пені, 3% річних, інфляційних, які за рішенням суду присуджено до стягнуто з ТзДВ "Дніпроенергобудпром", однак, господарським судом встановлено, що присуджені до стягнення суми позивачем фактично не сплачені, оскільки за доводами самого позивача між боржником та стягувачем у справі № 912/2458/15 досягнуто домовленість про відстрочку оплати.

А отже, пеня, 3% річних та інфляційніх, що стягнуті за рішенням суду № 912/2458/15 з позивача у даній справі не є збитками, що в розумінні ст. 225 ГК України та 22 ЦК України, що можуть бути стягнуті з відповідача у даній справі, оскільки позивач, укладаючи договір підряду № 305 від 27.12.2013 р. з ТОВ "Кіровограджилстрой" за власною ініціативою та волею поклав на себе договірне зобов"язання сплати штрафних санкцій у вигляді пені у разі порушення ним обумовлених договором строків оплати підрядних робіт та яке не залежить від дій будь-яких третіх осіб. Що ж стосується сум інфляційних та 3 % річних, стягнутих з позивача за рішенням суду у справі № 912/2458/15, дана позовна вимога задоволена судом на підставі ст. 625 ЦК України, у зв"язку з простроченням позивачем (ТзДВ "Дніпроенергобудпром") грошового зобов"язання, взятого на себе останнім згідно договору № 305 від 27.12.2013 року. При цьому, неможливість виконання грошового зобов"язання боржником, зокрема, у зв"язку з наявністю у боржника кредиторської заборгованості, значення не має.

Господарський суд наголошує на тому, що жодна з необхідних умов для покладення на відповідача відповідальності, як-то збитки, позивачем не була доведена.

Отже, вимогу позивача про стягнення з відповідача збитків в сумі 513 636,43 грн., з підстав зазначених в позові та у заяві про уточнення позовних вимог № 01-616 від 11.11.2015 р., господарський суд вважає безпідставною, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача 293 559,00 грн. пені, 59 006,22 грн. 3% річних та 687 717,50 грн. інфляційних збитків.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що за несвоєчасне проведення розрахунків з Підрядником, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно проведеної оплати.

Як вбачається з розрахунку позивача, наведеного останнім у прийнятій судом до розгляду заяві про уточнення суми позовних вимог за № 248/4 від 01.04.2016 р., позивачем нараховано пеню за Додатковими угодами №№ 2, 3, 7, 9, 12, 13, 14, 30, 37,41 за період з 01.11.2015 р. по 31.03.2016 р. (а.с. 31-33 том 10).

Господарський суд вважає розрахунок позивача таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Так, з урахуванням умов Додаткових угод до Договору, за Додатковою угодою № 2 пеня мала бути нарахована за період з 02.09.2014 р. по 02.03.2015 р., за додатковою угодою № 3 за період з 02.09.2014 р. по 02.03.2015 р., за Додатковою угодою № 7 за період з 02.09.2014 р. по 02.03.2015 р., за Додатковою угодою № 9 за період з 02.09.2014 р. по 02.03.2015 р., за Додатковою угодою № 12 за період з 01.04.2015 р. по 01.10.2015 р., за Додатковою угодою № 12 за період з 01.04.2015 р. по 01.10.2015 р., за Додатковою угодою № 13 за період з 01.04.2015 р. по 01.10.2015 р., за Додатковою угодою № 14 за період з 01.04.2015 р. по 01.10.2015 р., за Додатковою угодою № 30 за період з 02.12.2014 р. по 02.06.2015 р., за Додатковою угодою № 37 за період з 01.08.2014 р. по 01.02.2015 р. та за Додатковою угодою № 41 - за період з 02.12.2014 р. по 02.06.2015 р., однак позивачем це не було враховано та безпідставно нараховано пеню за період інший, ніж наведено вище.

При цьому, господарським судом враховано, що до пені за порушення грошових зобовязань застосовується припис ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобовязання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічну правову позицію викладено Вищим господарським судом України в постанові Пленуму від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

Таким чином, зміна позивачем у наданому до суду розрахунку початку періоду нарахування пені, суперечить вимогам чинного законодавства та є безпідставною.

За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 293 559,00 грн. слід відмовити повністю.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності в частині стягнення пені, господарський суд зазначає наступне.

В силу вимог ст. ст. 256, 258 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Разом з цим, оскільки господарським судом встановлено, що вимога про стягнення з відповідача пені позивачем предявлена необґрунтовано та відмовлено в її задоволенні, заява відповідача про застосування строку позовної давності відносно пені задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, Підрядником нараховано інфляційні втрати та 3% річних у відповідності фактичних обставин справи, за виключенням нарахувань за Додатковими угодами № 30 та № 41, де період нарахування має бути з 02.12.2014 р. по 31.03.2016 р., тоді як позивачем зазначено з 01.12.2014 р. по 31.03.2016 р.

Разом з цим, здійснивши власний розрахунок збитків від інфляції та 3% річних за допомогою інформаційно-правової системи "ЛІГА:ЗАКОН", господарським судом встановлено, що позивачем дещо завищено окремі суми зазначених нарахувань по решті Додаткових угод, за якими у відповідача існує заборгованість.

Так, згідно розрахунку господарського суду, здійсненого в межах періодів та сум нарахувань, зазначених позивачем, стягненню з відповідача підлягають :

- за Додатковою угодою № 2 за період з 01.11.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 114 390,12 грн. в розмірі 60 255,36 грн. інфляційних та 4860,80 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 3 за період з 01.11.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 318 118,92 грн. в розмірі 167570,16 грн. інфляційних та 13517,88 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 7 за період з 01.11.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 496 426,00 грн. в розмірі 261493,98 грн. інфляційних та 21094,70 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 9 за період з 01.11.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 95 167,80 грн. в розмірі 50129,94 грн. інфляційних та 4043,98 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 12 за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р. на суму 17 794,69 грн. в розмірі 3 724,26 грн. інфляційних та 533,84 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 13 за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р. на суму 53349,22 грн. в розмірі 11 165,48 грн. інфляційних та 1600,47 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 14 за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р. на суму 24 458,95 грн. в розмірі 5 119,03 грн. інфляційних та 733,76 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 30 за період з 02.12.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 23171,03 грн. в розмірі 11 492,70 грн. інфляційних та 925,57 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 37 за період з 01.08.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 7 204,21 грн. в розмірі 4 084,80 грн. інфляційних та 360,61 грн. 3% річних;

- за Додатковою угодою № 41 за період з 02.12.2014 р. по 31.03.2016 р. на суму 131439,50 грн. в розмірі 65 193,50 грн. інфляційних та 5250,38 грн. 3% річних.

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача складає 640 229,21 грн., 3% річних 52 921,99 грн.

Отже, вимоги позивача в цій частині слід задовольнити частково.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в задоволенні решти позову позивачу слід відмовити.

Водночас, господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача від 06.01.2016 р. про призначення у справі судової економічної експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності (а.с. 10-11 том 3), з урахуванням доповнення до клопотання від 12.04.2016 р. № 287-10 (а.с. 49-50 том 10).

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає наступне:

- в ході судового розгляду справи позивачем неодноразово подавались до суду та залучались до матеріалів справи розрахунки заборгованості корпорації "Система ССБ" (виробниче об'єднання) перед позивачем, що суперечать один одному;

- за актом звірки взаєморозрахунків між сторонами по всіх господарських операціях за договором підряду № 0413 від 17.04.2013 р. станом на 04.11.2015 р. (а. с. 183 -195 том 1), що складений позивачем, основна заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором складає 1 281 520,07 грн.;

- позивачем пред'явлено вимогу про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1 312 577,12 грн., тоді як сам підтверджує, що згідно бухгалтерського обліку підприємства основна сума боргу є меншою на 31 057,05 грн.;

- позивач надав до суду новий акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 221- 225 том 2), дані про господарські операції сторін за договором якого відрізняються від попереднього акту звірки. Вказаний акт звірки також не містить відомостей про господарські операції за Додатковими угодами №№ 11, 15, 16, 27 та 28 до договору підряду;

- існує розбіжність по загальним сумам, які вказує позивач;

- за укладеним між сторонами договором підряду № 0413 від 17.04.2013 р. між позивачем та відповідачем проведено господарський операцій на суму більше ніж 50 000 000, 00 грн., що підтверджується копіями наявними в матеріалах справи платіжних документів;

- позивачем до суду надано лише ті акти виконаних робіт форми КБ-2в, які, на його думку, є повністю або частково неоплаченими відповідачем.

Позивач заперечив проти призначення у справі судової експертизи, вказуючи на те, що ним надано до суду копії первинної документації за договором підряду № 0413 від 17.04.2013 р., яка свідчить про наявність заборгованості відповідача. Крім того, спростовуючи доводи відповідача, позивач вказує на те, що між позивачем та відповідачем укладались інші договори, за якими ТзДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" були поставлені відповідачу залізобетонні вироби, а корпорацією "Система ССБ" було проведено повний розрахунок за поставлений товар (а.с. 41-43 том 3).

Вирішуючи заявлене у справі клопотання, господарський суд враховує наступне.

Абзацом 3 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначено, що якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У відповідності до п. 1 "Експертиза документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності" розділу 3 "Економічна експертиза" Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 п. № 1950/5), основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є:

- визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення;

- визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;

- визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів;

- визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

- установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;

- визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Можливість вирішення даного спору обумовлена необхідністю визначення фактичної вартості виконаних позивачем робіт за договором підряду № 0413 від 17.04.2013 р. та за Додатковими угодами до нього, а також фактичної суми, що була сплачена відповідачем та зарахована позивачем за виконані підрядною організацією роботи за Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, що були наведені господарським судом вище, наявні в справі докази є достатніми для вирішення спору по суті, при цьому, потреба в спеціальних знаннях відсутня.

Відсутність у відповідача первинної документації, а також неможливість повноважного представника відповідача провести звірку взаєморозрахунків за Договором, із відображенням всіх проведених сторонами відповідних господарських операцій не є тими обставинами, наявністю яких зумовлена необхідність призначення у справі судової експертизи, клопотання про призначення якої відповідачем заявленні клопотання.

Так, господарським судом встановлено основну заборгованість відповідача за Договором, що дає можливість вирішити спір і в частині решти позовних вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, господарський суд не вбачає необхідності та визначених процесуальним законом підстав для призначення у даній справі судової експертизи.

Критично господарський суд ставиться і до заявлених відповідачем 15.01.2016 р. та 15.02.2016 р. клопотань про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача іноземного підприємства "Ліга" (а.с. 172-173 том 9) та товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" (а.с. 14-15 том 10).

Так, відповідач стверджує, що оскільки іноземне підприємство "Ліга" є фактичним замовником (кінцевим беніфіціаром) робіт, які були виконані позивачем на замовлення відповідача по договору підряду № 0413 від 17.04.2013 р., а товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой" виконувало підрядні роботи з будівництва обєкта "Ферма на 600 свиноматок" як субпідрядна організація, рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки зазначених осіб щодо відповідача.

Згідно ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Згідно п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (ст. 27 ГПК України). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

З аналізу наведеної процесуальної норми та правової позиції Вищого господарського суду України вбачається, що необхідною передумовою залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є достатньо обґрунтоване припущення, що рішення у даній справі може якимось чином вплинути на права та обвязки такої особи.

Разом з цим, відповідачем ані в клопотанні від 15.01.2016 р., ані в клопотанні від 15.02.2016 р. не зазначено яким саме чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та обовязки іноземного підприємства "Ліга" та товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровограджилстрой".

Не вбачає можливості такого впливу на права та обовязки зазначених осіб і господарський суд.

На підставі викладеного, в задоволенні зазначених відповідачем клопотань господарський суд відмовляє.

13.04.2016 та 14.04.2016 р. відповідачем подано до суду клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів, про відкладення розгляду справи та про витребування доказів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на те, що провадження у даній справі порушено ще 29.10.2015 р. та враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті у даному судовому засіданні, господарський суд не вбачає підстав для продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що 24.12.2015 р. господарським судом вже було задоволено клопотання представника позивача та продовжено строк розгляду спору у справі № 912/4165/15 на п'ятнадцять днів. Разом з цим, норма ст. 69 Господарського процесуального кодексу України виключає можливість продовження строку розгляду спору у господарській справі більш ніж на п'ятнадцять днів. До того ж, у відповідності до зазначеної процесуальної норми, право на продовження строку розгляду спору надано господарському суду лише у виняткових випадках, наявність яких відповідачем не доведена.

Господарський суд не вбачає правових підстав також для задоволення клопотання відповідача про витребування від представника позивача документів, зазначених у такому клопотанні.

За правилами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Так, відповідач просить витребувати від представника позивача ОСОБА_1 оформлені у відповідності до чинного законодавства оригінали платіжних доручень № 217 від 15.03.2016 р. та № 231 від 30.03.2016 р. та банківську виписку про рух коштів по кредитному рахунку ОСОБА_1 за період з 14.03.2016 р. по день наступного судового засідання.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність витребування зазначених документів, відповідач ставить під сумнів факт здійснення позивачем оплати витрат на правову допомогу, вказуючи на недоліки при оформленні платіжних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінивши у відповідності до вимог ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України наявні в матеріалах справи докази сплати позивачем коштів за послуги адвоката, господарський суд вважає їх належними та допустимими в розумінні процесуального закону.

Разом з цим, господарський суд розцінює поведінку відповідача, що полягає у поданні належним чином необґрунтованих клопотань, такою, що спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У судовому засіданні 12.04.2016 р. позивачем подано до суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 55 000,00 грн., що здійснені позивачем (а.с. 51 том 10).

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

У п.6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору (ч. 7 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України).

В силу п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2016 р. між адвокатом ОСОБА_1 (Адвокат) та ТДВ "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (Клієнт) укладено договір №3/1 про надання правової допомоги у господарській справі (а.с. 52-53 том 10), у відповідності до якого Адвокат зобовязався надати правову допомогу в господарському суді Кіровоградської області у справі № 912/4165/15 за позовом Клієнта до корпорації "Система ССБ" про стягнення боргу; Адвокат надає правову допомогу Клієнту по представництву інтересів Клієнта під час судового розгляду справи в господарському суді Кіровоградської області.

Право ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом від 30.12.1993 р. № 200/49 (а.с. 58 том 10).

У відповідності з п. 4.1. договору про надання правової допомоги у господарській справі, за правову допомогу, передбачену п. 1.1. даного Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 55 000,00 грн.

Про виконання доручення за даним Договором Адвокат надає Клієнту акт прийому-передачі наданих послуг (п. 3.1. договору).

На виконання вищезазначених умов договору, 12.04.2016 р. між Адвокатом і Клієнтом складено акт приймання-передачі виконаної роботи до договору № 3/1 від 21.02.2016 р. про надання правової допомоги у господарській справі, який підписано з обох сторін без претензій з боку Клієнта (а.с. 54-55 том 10).

Послуги адвоката оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.03.2016 р. № 217 на суму 30 000,00 грн. та від 30.03.2016 р. № 321 на суму 25 000,00 грн. (а.с. 56-57 том 10).

За ст. 30 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, господарським судом враховано умови укладеного між адвокатом та клієнтом договору, свобода якого встановлена чинним законодавством, а також ту обставину, що позовні вимоги позивача судом задоволено частково.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову на відповідача; при відмові в позові на позивача; при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу зазначеного, витрати позивача з оплати послуг адвоката підлягають задоволенню в сумі, що пропорційна сумі задоволених позовних вимог - 38 302,00 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33-34, 43, 44, 49, 77, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з корпорації "Система ССБ" (виробниче об'єднання) (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 1, , банківський рахунок не відомий) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Об'єднання Дніпроенергобудпром" (27552, кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Молодіжна, 63, , банківський рахунок не відомий) заборгованість в сумі 1 974 671, 64 грн., з яких: 1 281 520, 44 грн. - основний борг, 52 921,99 грн. - 3% річних, 640 229,21 грн. - інфляційні втрати, а також витрати на послуги адвоката в сумі 38 302,00 грн. та витрати зі сплаті судового збору в сумі 29 620,07 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 19.04.2016 року.

Головуючий суддя Л.С. Вавренюк

Суддя Н.В. Болгар

Суддя О.Б. Шевчук