ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2016 Справа № 907/74/16

За позовною заявою публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до відповідача публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет", м. Ужгород

про стягнення 172 925,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу

Суддя Русняк В.С.

Представники, присутні в судовому засіданні:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 2297 від 30.12.2015року

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 09.03.2016року, ОСОБА_3, довіреність 09.03.2016року

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ звернулось з позовною заявою до відповідача публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет", м. Ужгород про стягнення 172 925,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу

Відповідно до ухвали господарського суду Закарпатської області від 31.03.2016 року судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

Представник позивача подав до суду заяву про стягнення з відповідача 1971,29 грн. судових витрат на відрядження представника позивача до суду.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили з мотивів наведених у поданому ними відзиві на позов та додаткових поясненнях. Зокрема, зазначив, що 08.08.2015р на станції Мукачево відповідач передав , а позивач прийняв для перевезення під охороною залізниці вагон № 60384633. Згідно п.7 Правил приймання вантажів до перевезення затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р.№644 маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначаються зважуванням на вагонних вагах. Спірний вагон було зважено представниками позивача на станції Мукачево Гальович 1.1. та ОСОБА_4 в присутності представника відповідача ОСОБА_5 , про що зроблено запис у книгу зважування ф.ГУ-36 сторінка 18. При зважуванні була встановлена вага вантажу нетто 65140 (виписка наявна в матеріалах справи). Саме така вага зафіксована і у супровідних документах (документ про якість №45, Посвідчення про вибухобезпечність №45,протокол радіаційного контролю№45.) . Саме така вага вантажу 65140кг. була занесена в електронному вигляді в залізничну квитанцію 37833324 працівником Відповідача ОСОБА_3 Але враховуючи , що відповідно до п.2.3.4. « Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом», затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.11.2010р. №800 на базі інформації, що міститься в ЕД , та на підставі позитивних результатів перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД з унесенням даних передбачених технологічним процесом. Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігається в архіві ЕД.

Товарним касиром станції Мукачево була внесена інша вага вантажу- 55140кг.Збережені в архіві ЕД відповідно до п.2.3.5. зазначеного порядку передаються вантажовідправнику. Після отримання від працівників залізниці ЕД працівники Відповідача помітили внесені зміни в залізничну накладну в розділі «маса вантажу». Про що терміново було повідомлено працівників станції Мукачево. Товарний касир станції Мукачево повідомила, що це вона здійснила помилку і вона виправить її шляхом відправки телеграми про внесення змін. Така телеграма була направлена, про що працівники позивача мали зробити відмітку у залізничній накладній, адже відповідно до п.2.1. « Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом», затвердженим Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 01.11.2010р. №800 на кожному етапі перевезення вантажу залізничним транспортом створюються, зберігаються в архіві електронних документів усі операції пов 'язані з перевезенням зазначеного вантажу, а згідно п. 1.3. Правил оформлення перевізних документів затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р.№644 Зміни які вносяться до перевізного документу залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Якщо працівники залізниці не внесли відповідні зміни до залізничної накладної, працівники відповідача не можуть нести за це відповідальності, так як не мають доступу до такої електронної бази.

Як свідчать дані комерційного акту РА№009161/515/931 на станцію Нижньодніпровськ-Вузол, так і на станцію Сартана вантаж прибув з вагою нетто 64940,00кг. Порівняно з даними зазначеними відповідачем різниця складає 200кг.

65140( вага за накладною)-64940( вага за комерційним актом) =200 кг- що є в межах норми природної втрати вантажу ( 325,7кг)(0,5%відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р).

В такому разі відповідно до ч. 10 п. 52 Статуту залізниць України маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявиться на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу, а відповідно до ч.5 п.2 Правил складання актів у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилась на станції призначення, не перевищує норми природної втрати вантажу його маси нетто, комерційний акт не складається.

У судовому засіданні 13.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року зі станції Мукачеве Львівської залізниці Публічне акціонерне товариство «Закарпатвтормет» здійснило відправлення вагону №60384633 (надалі-вагон) згідно накладної №37833324 на станцію Сартана Донецької залізниці.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

Провізна плата за вагон згідно накладної від станції Мукачево Львівської залізниці до станції Сартана Донецької залізниці складає 34585,00 грн. Сума штрафу яку просить стягнути позивач з відповідача за невірно вказану у накладній масу вантажу складає 172925,00 грн. (34585 * 5 = 172925,00 грн.).

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідачем на підтвердження наведених ним обставин подано витяг із Книги зважування вантажу від 08.08.2015року на вагонних вагах вагону №60384633 на станції Мукачево за участю представників залізниці та представника відповідача про що зроблено запис у книгу зважування ф. ГУ -36. При зважуванні була встановлена вага вантажу нетто 65140, 00 кг. Саме така вага зафіксована у поданих відповідачем супровідних документах - документ про якість №45, посвідчення про вибухобезпечність №45, протокол радіаційного контролю №45.

На попутній станції Нижньодніпропетровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено що маса вантажу у вагоні № 60384633 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. За результатами перевірки складено комерційний акт РА №009161/515/931 від 11.08.2015року відповідно до якого за результатами переважування вагону №60384633 в статичному режимі, двічі на 150-тонних вагонних вагах станції Нижньодніпропетровськ-Вузол Придніпровської залізниці ( державна повірка від 15.10.2014року) виявилось, що переваженні вага брутто складає 88000,00кг, тара по документу 23060,00 кг, нетто 64940,00 кг, що більше ваги зазначеної в документі на 9800,00 кг.

В комерційному акті також містяться відомості про те, що за документами значиться навал, лом чорних металів, нанесено маркування вапном, маркування не порушено. Навантаження в вагоні нерівномірне, нижче бортів на 40-50 см, вантаж пакетований, заглиблень немає, вагон бездверний, розгрузочні люки з обох сторін закриті, люки укручені, в технічному відношенні справний. Вантаж прибув з охороною. Також 11.08.2015року був складений акт загальної форми.

Відповідно до п. 12. Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України N 334 від 28.05.2002 p., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі" Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту:" Під час перевірки вантажу ( багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

На станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акту РА № 009162/515/391 про те, що при видачі вантажу різниці проти цього акта не виявлено.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Отже, комерційний акт є тільки одним із доказів, який господарський суд оцінює у сукупності з усіма іншими доказами зі справи. Зокрема, комерційний акт може оцінюватись як такий, що не має сили доказу, якщо він не відповідає фактичним обставинам.

Відомості даного комерційного акту не можуть бути належним доказом у справі так як Позивач при здійсненні контрольного переважування застосував інший спосіб зважування, аніж той, який сам же Позивач застосував при зважуванні вантажу при його прийманні до перевезення на ст. Мукачево. Так. пунктом. 10 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що метали всіх найменувань які перевозяться навалом зважуються із зупинкою і розчепленням вагонів Відповідно до ДСТУ 4121 -2002 металобрухт визначається як «метали чорні вторинні», крім того відповідно до Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності УКТ ЗПТ відходи та брухт чорних металів відносяться до ОСОБА_3 72 Чорні метали та мають свій особистий код 7204. Таким чином, брухт чорних металів (металобрухт) і за внутрішньодержавним стандартом, і за зовнішньоекономічною класифікацією відноситься до чорних металів. При прийманні вантажу до перевезення на ст. Мукачево зважування відбувалось з дотриманням вимог п. 10 Правил приймання вантажів до перевезення - із зупинкою і розчепленням вагонів. Однак, на ст. Нижньодніпровськ-Вузол, зважування вагону проводилось в статичному режимі без розчеплення вагонів.

Суперечить даний комерційний акт і П.10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, сортувальної платформи) і працівник станції який особисто здійснював перевірку. Але з усіх вищевказаних осіб лише зам. ДС Клюєв (заступник начальника станції) ( особою, яка уповноважена складати комерційний акт. Інші особи, а саме АРГ (агент розыска грузов) Жукова, приймальник поїздів Кокошинська та прийомоздавач Коркоцька у разі необхідності могли бути залучені до перевірки вантажу і підписання акта, але не замість, а крім осіб, визначених п.10 Правил складання актів. Таким чином, комерційний акт складений не уповноваженими на його складання особами, крім того один з присутніх, а саме АРГ Жукова акт взагалі не підписала.

Позивач правильно вказав у своїх запереченнях посилання на п.1.3. Правил оформлення перевізних документів, що в разі якщо б неправильні відомості до накладної були внесені відправником, то відправник після перевірки залізницею зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Ніякі виправлення зі сторони відправника не допускаються. Залізниця б не наклала ЕЦП (електронний цифровий підпис) на неправильні дані. Що підтверджується Порядком застосування електронного документообігу, повязаного з перевезенням вантажів залізничним транспортом, затвердженого Наказом Міністерства Інфраструктури України від 16.11.2012р. № 690 п.2.1. якого регламентує ЕД створюється, передається між відповідними субєктами електронного документообігу на кожному етапі технологічного процесу, повязаного з перевезенням вантажів залізничним транспортом. Пунктом 2.5. вказано, що працівник залізниці після перегляду ЕД у разі погодження даних, зазначених у ЕД накладає ЕЦП та передає ЕД вантажовідправнику; у разі непогодження даних не здійснює накладання ЕЦП та передає свої зауваження вантажовідправнику.

Той самий п. 1.3. Правил оформлення перевізних документів, дозволяє вносити зміни до перевізного документу залізниці, якщо вона зробила помилку. Товарний касир при накладання НЦП випадково змінила дані у залізничній накладній. Виявила свою помилку і внесла виправлення шляхом відправлення телеграми. Але ті помилково занесені попередні дані збереглись у накладній , як того вимагає законодавство. Накладної з правильною масою 65140, що зазначив відповідач, не існує, адже виправлення було внесено працівником залізниці при накладанні ЕЦП. Відповідно до п.2.3.4.« Порядку застосування електронногоперевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом», затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.11.2010р. №800 На базі інформації, що міститься в ЕД , та на підставі позитивних результатів перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД і унесенням даних передбачених технологічним процесом. Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігається в архіві ЕД.

В архіві ЕД збереглись дані які зберіг товарний касир залізниці, зі зробленою ним помилкою. Автоматично саме такі дані відображаються і в електронній системі відправника. Зазначені нормативні документи повністю спростовують можливість зазначення помилкових даних відправником. В даному випадку позивач не виявив неправильне зазначення у накладній маси, адже згідно телеграми залізниці від 09.08.2015року маса вантажу, зазначена у накладній, вважається вірною 65140,00 гк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність тих обставин, на які він посилається, як на підставу позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати, у тому числі, витрати пов'язані з відрядженням представника позивача у судове засідання згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.04.2016.

Суддя Русняк В.С.