ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 Справа №917/247/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз", вул. Будька, 26а, м. Гадяч, 37300

до Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації, вул. Гетьманська, 31, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення відсотків річних, інфляційних втрат та пені

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №762/469 від 17.04.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-15/518 від 04.04.2016, ОСОБА_3, довіреність №01-15/429 від 17.03.2016

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором на газопостачання природного газу за регульованим тарифом № 27-Б/Т від 12.01.2015 у розмірі 652378,09 грн, з яких: 13049,82 грн - 3% річних; 378332,09 грн - інфляційні втрати; 260996,15 грн - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що несвоєчасні розрахунки за природний газ відбулися не з вини відповідача, а через відсутність фінансування.

Також, відповідач просить суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій на 99%.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

12.01.2015 публічне акціонерне товариство по газифікації та газопостачанню "Гадячгаз" та Відділ освіти, молоді та спорту Гадяцької районної державної адміністрації уклали договір на газопостачання природного газу за регульованим тарифом № 27-Б/Т у відповідності у відповідності з Типовим договором, затвердженим постановою НКРЕ від 22.09.2011 N 1580 Про затвердження Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п. 1.1. договору, Постачальник (ПАТ Гадячгаз) постачає природний газ Споживачу (Відділу освіти, молоді та спорту Гадяцької райдержадміністрації) в обсягах і в порядку, передбачених договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 4.5 договору розрахунковим періодом є місяць - з 8-00 години першого дня місяця до 8-00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно з п. 4.6 договору оплата послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати, відповідно до додатку 2 до договору.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

На виконання договору від 12.01.2015 №27-Б-Т ПАТ Гадячгаз здійснило постачання природного газу відповідачу в наступних обсягах: у лютому 2015 року в кількості 118,150 тис. м3 природного газу на суму 882523,79 грн, відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 26.02.2015;у березні 2015 року в кількості 77,553 тис м3 природного газу на суму 883043,28 грн, відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 26.02.2015; у квітні 2015 року в кількості 23,721 тис м3 природного газу на суму 230368,86 грн, відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 26.02.2015.

Проте, незважаючи на визначені договором зобов'язання з оплати отриманих обсягів природного газу, Споживач починаючи з лютого 2015 року (при розрахунках за спожитий у лютому 2015 року природний газ) платежі за спожитий природний газ здійснювалися нерегулярно, неодноразово допускалося прострочення граничного строку розрахунків за розрахункові періоди.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно ст. 546 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Пункт 3 статті 549 ЦК України визначає, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4.2 договору передбачено що у разі порушення Постачальником строків оплати, передбачених підпунктом 6.4.1 цього пункту, з Постачальника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За порушення строків розрахунків за спожитий природний газ за договором №27-Б-Т від 12.01.2015 відповідачу нарахована пеня у розмірі 260996,15 грн за період лютий - квітень 2015 року.

Відповідач подав клопотання про зменшення штрафних санкцій на 99%.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що Відділ освіти Гадяцької районної державної адміністрації є державною установою і фінансується лише за рахунок бюджетних коштів.

Крім того, відповідач зазначає про відсутність вини у порушенні термінів оплати за природний газ, оскільки бюджетні кошти надходили несвоєчасно.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи, що строк прострочення незначний (лютий - квітень 2015 року); порушення зобов'язання не завдало негативних наслідків для позивача суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені на 40% - до 156 597,69 грн.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у Постанові від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (п. 3.1 та 3.2) інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови).

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 13049,82 грн 3% річних та 378332,09 грн інфляційних за період лютий - квітень 2015 року.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації, вул. Гетьманська, 31, м. Гадяч, Полтавська область, 37300 (р/р 4721 в ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код 38319385) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз", вул. Будька, 26а, м. Гадяч, 37300 (р/р 8200 АТ "Укрсиббанк", МФО 351005, код 05524660) 13049,82 грн - 3% річних, 378332,09 грн інфляційних, 156597,69 грн пені, 9785,67 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відмовити в позові в частині стягнення пені в сумі 104398,46 грн.

Повне рішення складено 18.04.2016.

Суддя Д.М. Сірош