ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа № 922/141/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_1 (довіреність №306 від 06.04.2016 року),

представників сторін:

позивача не зявився,

третя особа не зявилась,

1-го відповідача не зявився,

2-го відповідача ОСОБА_2 договір від 20.01.2016 року, свідоцтво № 1792 від 26.09.2012 року, ОСОБА_3 (договір від 01.04.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 2-го відповідача (вх.668Х/1-38) на ухвалу господарського суду Харківської області від 24 лютого 2016 року

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД", м. Харків

третя особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, м. Харків

до 1.Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED) ОСОБА_4, 4770, Лімассол, Кіпр,

2.Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", м. Харків,

про розірвання договору,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2016 року у справі №922/141/16 (суддя Прохорова С.А.) провадження у справі поновлено. Задоволено заяву ТОВ "АПК"Надія ЛТД" (вх. №6149 від 23.02.2016) про скасування заходів забезпечення позову. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 29 січня 2016 року по справі №922/141/16. Провадження по справі зупинено до виконання доручення господарського суду Харківської області від 11.02.2016 р. про надання правової допомоги уповноваженим органом Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр або повідомлення про обставини, що перешкоджають його виконанню.

Другий відповідач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати та відмовити ТОВ АПК Надія у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання 21.04.2016 року зявився представник другого відповідача - ОСОБА_2, повноваження якого підтверджено договором про надання правової допомоги від 20.01.2016 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1792 від 26.09.2012 року, довіреністю №2/2016 від 01.01.2016 року.

Також в судове засідання 21.04.2016 року зявився представник другого відповідача - ОСОБА_3, який на підтвердження своїх повноважень надав суду договір про надання правової допомоги від 01.04.2015 року, підписаний з ОСОБА_4, а також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.04.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 є керівником та підписантом ТОВ АПА «Агросвіт».

Колегія суддів зазначає, що на адресу голови Харківського апеляційного господарського суду надійшов лист ТОВ АПА «Агросвіт» №16/03-16/119 від 16.03.2016 року, в якому визначено вичерпний перелік уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси товариства, відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ АПА «Агросвіт» від 20.01.2016 року. До вказано переліку включено, зокрема, ОСОБА_2 (а.с.86 ).

До вказаного листа додано протоколи загальних зборів учасників ТОВ ПАП «Агросвіт» від 12.02.2016 року та від 11.03.2016 року, якими встановлено, що ОСОБА_4 не є директором товариства з 01.07.2015 року, заборонено йому вчиняти будь-які повноваження директора та встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до рішень загальних зборів учасників товариства від 22.04.2015 року є директором ТОВ ПАП «Агросвіт».

Представник другого відповідача - ОСОБА_2 надав суду додаткові пояснення від 20.04.2016 року, в яких, зокрема, зазначив про відсутність повноважень у ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії від імені ТОВ АПА «Агросвіт», а також надав суду протоколи загальних зборів учасників товариства, на підтвердження вказаних обставин.

Також до додаткових пояснень додано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 року у справі №820/1229/16, якою скасовано реєстраційну дію приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №6001123 від 12.02.2016 року про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, якою було скасовано реєстраційну дію Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 №3001123 від 21.07.2015 року про зміну керівника і зміни складу підписантів ТОВ АПА «Агросвіт», відповідно до якої керівником та підписантом ТОВ АПА «Агросвіт» з 21.04.2015 року є ОСОБА_5

В судовому засіданні представник другого відповідача - ОСОБА_3 надав суду усне клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із необхідністю надання додаткових документів на підтвердження відсутності повноважень у ОСОБА_2 представляти інтереси товариства.

Представник другого відповідача - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, у разі нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

При цьому, що неможливість вирішення господарського спору в даному судовому засіданні, вирішується господарським судом в кожному випадку окремо з врахуванням обставин справи.

Колегія суддів приймає до уваги, що в матеріалах справи містяться докази на підтвердження повноважень ОСОБА_2 представляти інтереси товариства в суді, зокрема, договір про надання правової допомоги від 20.01.2016 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1792 від 26.09.2012 року, довіреність №2/2016 від 01.01.2016 року, протокол загальних зборів учасників ТОВ АПА «Агросвіт» від 20.01.2016 року.

Крім того, враховуючи, що розгляд апеляційної скарги судом двічі відкладався за клопотаннями позивача та другого відповідача, заявник мав достатньо часу для подання додаткових доказів.

Дані обставини свідчать про те, що у відповідності до вимог статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції створені сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, у звязку із чим сторони повинні дотримуватись приписів частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України та добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, а також обмежений строк для розгляду апеляційної скарги, визначений статтею 102 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги та відмовляє другому відповідачу в задоволенні його клопотання.

Також представник другого відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 21.04.2016 року пояснив, що не підтримує апеляційну скаргу та відмовляється від неї.

Колегія суддів приймає до уваги, що відмова від апеляційної скарги повинна бути викладена в письмовій заяві, яка підписується особою, яка її подає.

Крім того, апеляційна скарга у даній справі підписана представником другого відповідача ОСОБА_2, повноваження якого на представництво інтересів ТОВ АПА «Агросвіт» підтверджені належним чином. В судовому засіданні 21.04.2016 року ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримував та наполягав на її задоволенні.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення усної заяви ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги.

21.04.2016 року до суду надійшла заява від Департаменту реєстрації Харківської міської ради б/н від 20.04.2016 року про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Заява обґрунтована тим, що з 01.04.2016 року на підставі ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року у новій редакції від 13.12.2015 року, повноваження щодо надання послуг у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснює Департамент реєстрації Харківської міської ради.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права та обов'язок щодо однієї з сторін.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Заявником не обґрунтовано наявність у нього юридичного інтересу у даній справі та не зазначено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на його права та обовязки.

Колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції.

Як зазначено в заяві Департаменту реєстрації, він є особою, яка має виконувати функції третьої особи - Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, оскільки з 01.04.2016 року, на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 775-VIII, повноваження щодо надання послуг у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснює Департамент реєстрації Харківської міської ради.

До заяви додано Положення про Департамент реєстрації.

Клопотання про заміну сторони на підставі ст.25 ГПК України заявник не подавав. Справа № 922/141/16 на даний час судом першої інстанції не розглянута і знаходиться у нього в провадженні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання заявника.

Разом із тим, враховуючи наявну необхідність зясувати певні обставини щодо участі у справі другого відповідача та його представників, колегія суддів вирішила залучити Департамент реєстрації Харківської міської ради до участі у справі на підставі статті 30 ГПК України, для надання пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Позивач в судове засідання 21.04.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на апеляційну скаргу суду не надав.

Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 року, якою розгляд апеляційної скарги призначено в даному судовому засіданні, направлялась на адресу позивача, однак повернулась підприємством звязку з довідкою про невручення у звязку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Третя особа в судове засідання 21.04.2016 року не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Перший відповідач в судове засідання 21.04.2016 року не зявився.

Міжнародним договором, яким регулюється питання певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. (далі- Конвенція), до якої Україна приєдналася 19.10.2000.

Відповідно до частини 1 статті 1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно з частиною 1 статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний орган, обовязком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних держав і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Згідно зі статтею 3 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (надалі - Конвенція), орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Разом з тим, статтею 10 Конвенції передбачено, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Держава Україна приєдналася до Конвенції відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 19.10.2000 р. (дата набуття чинності 01.12.2001 р.).

Держава Кіпр приєдналася до Конвенції 26.10.1982 року, ратифікація відбулася 15.05.1983 р. ( дата набрання чинності 01.06.1983 року).

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Конвенції у мережі Інтернет нотою, датованою 5 січня 1984 року, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції.

Таким чином, господарський суд не обмежений у можливості надсилати судові документи відповідачам-нерезидентам у порядку п. "а" ст. 10 Конвенції, тобто, безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, враховуючи відсутність заперечень запитуваної у даному випадку держави (аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду від 24.11.2015 року у справі №911/5605/14).

Враховуючи наведене, повідомлення першого відповідача про час та місце судового засідання здійснюється судом відповідно до п. "а" ст. 10 Конвенції.

Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 року, якою розгляд апеляційної скарги призначено в даному судовому засіданні направлена на адресу першого відповідача, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України та відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи, що позивач, третя особа та перший відповідач належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати справу за їх відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників другого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю"Агросвіт Лімітед", Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", м. Харків, в якому просив суд:

- розірвати договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", укладений 21 грудня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД", та приватною акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю "Агросвіт Лімітед" (AGROSVIT LIMITED), яка зареєстрована відповідно до законів Кіпру під реєстраційним номером 293783, юридична адреса: ОСОБА_4, 4770, Лімассол, Кіпр.

- скасувати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", оформленого протоколом від 21.12.2011 року, в частині вибуття товариства з обмеженою відповідальністю "АПК "Надія ЛТД" зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" у зв'язку з продажем належної йому частки, що становить 69,6875 % та в частині затвердження статуту Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт"в новій редакції.

Разом із позовною заявою позивачем надано суду заяву про забезпечення позову (а.с.23).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2016 року задоволено заяву ТОВ «АПК «Надія ЛТД» про забезпечення позову. До вирішення спору по суті заборонено державним реєстраторам відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (а.с.26).

29.01.2016 року позивач знову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (а.с.32).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.01.2016 року у даній справі заяву позивача про забезпечення позову задоволено (а.с.37).

До вирішення спору по суті заборонено вчинення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт". Направлено ухвалу до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції для внесення заборони вчинення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" до єдиного державного реєстру.

До вирішення спору по суті заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на припинення (ліквідацію) Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", заборонено ліквідатору (ліквідаційній комісії) вчиняти будь-які дії, направлені на ліквідацію (припинення) Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт".

23 лютого 2016 року позивач звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті у даній справі (а.с.47).

Заява обґрунтована тим, що 19 лютого 2016 року ТОВ АПА "Агросвіт" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою щодо скасування рішення загальних зборів про ліквідацію ТОВ АПА «Агросвіт» та подало заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить заборонити ТОВ АПА «Агросвіт» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на припинення (ліквідацію) ТОВ АПА «Агросвіт», заборонити ліквідатору (ліквідаційній комісії) вчиняти будь-які дії, направлені на ліквідацію (припинення) ТОВ АПА «Агросвіт». Ухвалою від 22 лютого 2016 року було відкрите провадження по справі №922/471/16 за вказаним вище позовом. На думку заявника, подання заяви про забезпечення позову з аналогічних підстав та вимогами у справі №922/471/16, що вже задоволено ухвалою суду від 29.01.2016 року, є підставою для скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою суду від 29.01.2016 року у даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2016 року у даній справі задоволено заяву позивача про скасування заходів забезпечення позову; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 29 січня 2016 року по справі №922/141/16; провадження по справі зупинено до виконання доручення господарського суду Харківської області від 11.02.2016 р. про надання правової допомоги уповноваженим органом Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр або повідомлення про обставини, що перешкоджають його виконанню (а.с.49).

В апеляційній скарзі другий відповідач зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду не зазначено підстав, за яких суд дійшов висновку про те, що підстави для забезпечення позову відпали, що є порушенням норм процесуального права, у звязку із чим вказана ухвала підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках, зокрема, дії щодо вирішення питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" розяснено про те, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ).

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову, при винесенні судом ухвали від 29.01.2016 року були наступні обставини, вказані позивачем в заяві про забезпечення позову від 29.01.2016 року.

21 грудня 2011 року між ТОВ "АПК "Надія ЛТД" та Приватною акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю Агросвіт Лімітед (AGROSVIT LIMITED) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі TOB АПА АГРОСВІТ.

Відповідно до пункту 1.1. Договору позивач зобов'язався передати у власність першого відповідача, а перший відповідач зобов'язався прийняти та сплатити належну частку в статутному капіталі TOB АПА АГРОСВІТ, яка становить 69,6875 відсотка статутного капіталу другого відповідача

Згідно п. 3.1. договору, ціна частки в статутному капіталі другого відповідача склала 5 575 000,00 грн.

У відповідності до п. 3.2 договору строк оплати був встановлений до 31 грудня 2011 року. 30 грудня 2011 року була укладена додаткова угода до договору відповідно до якої сторони дійшли згоди встановити строк оплати за Договором до 21.12.2013 року.

Позивач в заяві вказує, перший відповідач не сплатив за договором, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору га визнання права власності на частку в статутному капіталі TOB АПА Агросвіт в розмірі 69,6875 відсотка.

Як далі вказує позивач, у разі задоволення позову, він отримає 69,6875 відсотка статутного капіталу TOB АПА Агросвіт, тоді як у першого відповідача залишиться 30,3125 відсотка, що унеможливить самостійно приймати рішення щодо TOB АПА Агросвіт, в тому числі з питань відчуження корпоративних прав третім особам та ліквідації товариства.

Крім того, позивач зазначив, перший відповідач розпочав процедуру ліквідації TOB АПА Агросвіт, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 22.01.2016 року (витяг додано до заяви).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до значного утруднення або неможливості виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, в звязку з чим клопотання представника позивача про забезпечення позову було задоволено.

Як розяснено в п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З огляду на наведене, на заявника покладений обов'язок довести зміну обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або наявність перешкод належному виконанню судового рішення внаслідок продовження дії заходів забезпечення позову, або наявність обставин, що свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, примусове виконання рішення у даній справі на момент подання клопотання про скасування заходів до забезпечення позову не почалося.

Позивач в заяві про скасування забезпечення позову не навів обґрунтувань та не надав належних доказів того, що відпала потреба в забезпеченні позову чи змінилися обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову, на думку позивача, є вжиття аналогічних заходів забезпечення позову у справі №922/471/16 про скасування рішення загальних зборів про ліквідацію ТОВ АПА «Агросвіт», що знаходиться в провадженні господарського суду Харківської області.

Однак, подання позивачем позовної заяви до суду про скасування рішення загальних зборів про ліквідацію ТОВ АПА «Агросвіт» у справі №922/471/16 та вжиття аналогічних заходів забезпечення позову у вказаній справі не є обставиною, що свідчить про відсутність потреби у забезпеченні позову у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі прийняття його на користь позивача.

При цьому, позовні вимоги у справі №922/471/16 не повязані з даною справою, містять інший предмет та підставу позову, а заходи забезпечення позову, вжиті у справі №922/471/16 фактично не можуть впливати на виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову.

Всупереч обов'язку доказування, передбаченого ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано належних доказів на підтвердження зміни обставин, що зумовили вжиття запобіжних заходів, або відсутності потреби у вжитті таких заходів.

Судова колегія також приймає до уваги наступну обставину.

В матеріалах справи (додаток до Додаткових пояснень ТОВ АПА «Агросвіт» від 20.04.2016 року) мається постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 р. по даній справі (дата з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.02.2016 року), якою було скасовано частково ухвалу господарського суду Харківської області від 29.01.2016 року в частині забезпечення позову, а саме: «До вирішення спору по суті у справі № 922/141/16 заборонити ТОВ Агропромислова Асоціація Агросвіт та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на припинення (ліквідацію) ТОВ Агропромислова Асоціація Агросвіт, заборонити ліквідатору (ліквідаційній комісії) вчиняти будь-які дії, направлені на ліквідацію (припинення) ТОВ Агропромислова Асоціація Агросвіт».

В іншій частині ухвалу суду від 29.01.2016 року по справі 922/141/16 залишено без змін.

Таким чином, на даний час існують два судові акти про скасування заходів, вжитих судом за ухвалою від 29.01.2016 року, із різним змістом їх резолютивних частин.

Враховуючи, що зазначена вище постанова апеляційного суду набрала законної сили, не скасована; під час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, на розгляді апеляційного суду вже знаходилася апеляційна скарга ТОВ АПА «Агросвіт» на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.01.2016 року, а також відсутність встановлених процесуальним законом підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 29.01.2016 року у справі №922/141/16, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга другого відповідача підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 24.02.2016 року у справі № 922/141/16 - скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу другого відповідача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2016 року у справі №922/141/16 скасувати.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 26.04.2016 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.