КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Справа№ 910/21926/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Сухочев С.І. - за дов.

Калініченко Л.О. - за дов.

Близнюкова С.І. - за дов.

від відповідача: Бернадіна Л.І. - директор

Іванська О.А. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016

у справі №910/21926/15 (головуючий суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія»

до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс»

про розірвання договору та стягнення 1 100 850,48 грн. санкцій

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія» (далі, позивач або ДП НАЕК «Енергоатом») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (далі, відповідач або ДП «Фаворит-Плюс») про розірвання договору та стягнення 1 100 850,48 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов'язання з поставки товару за Договором поставки продукції від 12.05.2014 №162(3)14УК, укладеним між сторонами спору. У встановлений договором строк відповідачем не здійснено на користь позивача поставку товару, що є предметом договору, що призвело до звернення позивача до господарського суду з позовом про розірвання договору та стягнення з відповідача 1 100 850,48 грн. штрафних санкцій, з яких: 940 427,86 грн. - пеня та 160 422,62 грн. штраф.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/21926/15 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що позивачем належним чином не виконано свого обов'язку з оцінки відповідача та внесення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом», що в свою чергу унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, тобто мало місце прострочення кредитора (позивача), а не боржника (відповідача), відтак правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання ним зобов'язань за Договором немає, а за відсутності істотних порушень відповідачем Договору позовні вимоги в частині розірвання договору є такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/21926/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що обов'язок пройти оцінку за умовами Договору поставки продукції від 12.05.2014 №162(3)14УК був покладений саме на відповідача як постачальника (пункт 8.8. Договору), а не на позивача. Однак, відповідач зволікав та всіляко ухилявся від виконання цього обов'язку, а тому його оцінка була здійснена лише в березні 2015 року (звіт про оцінку №ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015), за результатами якої виявлено певні невідповідності та зауваження до відповідача, які є критичними для співпраці з ДП НАЕК «Енергоатом». Наказом Президента Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №936 від 13.10.2015 висновки звіту про оцінку відповідача були визнані недостовірними та зобов'язано тимчасово виконуючого обов'язки виконавчого директора з якості та управління повторно провести аудит відповідача з комісією у складі фахівців Дирекції компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

Як зазначає апелянт, за результатами перевірки даних аудиту був підписаний Звіт комісії з перевірки даних аудиту, виконаного під час оцінки ДПП НАЕК «Енергоатом» відповідача та Акт перевірки даних аудиту, затверджений президентом ДП НАЕК «Енергоатом» 05.01.2016, згідно яких встановлено, що звіт про оцінку №ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 підтверджує в цілому доречність і правильність визначених у ньому невідповідностей і висунутих зауважень, що, на думку позивача, свідчить про належне виконання позивачем оцінки відповідача, викладеної у звіті від 12.03.2015, та спростовує висновок місцевого господарського суду про неналежне виконання ДП НАЕК «Енергоатом» зобов'язання з оцінки.

За твердженнями скаржника, станом на дату звернення позивача до господарського суду з позовом, договірні зобов'язання щодо надання супутніх послуг, в тому числі тих, які повинні бути виконані ще до моменту поставки товару, та які є необхідною умовою прийняття покупцем товару, відповідачем не виконані, договірні зобов'язання по поставці товару у строки, передбачені Договором, відповідачем також не виконані, а отже наявне істотне порушення постачальником своїх зобов'язань за Договором, що є підставою для його розірвання та стягнення з ДП «Фаворит-Плюс» штрафних санкцій.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.03.2016.

09.03.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу ДПП НАЕК «Енергоатом» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/21926/15 - без змін. У вказаному відзиві відповідач зазначив, що заперечує проти позову з підстав неможливості початку поставки товару до внесення відповідача до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом» на підставі проведеної оцінки постачальника, яка, в свою чергу, була проведена позивачем з грубим порушенням процедури, що призвело до внесення завідомо недостовірних відомостей до складеної оцінки.

Представник позивача 17.03.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій листа від 22.02.2016 №18-39 та повідомлення від РБ 04-П.250/16 ИИ від 26.02.2016, які були оглянуті колегією суддів та долучені до матеріалів справи.

17.03.2016 директор ДП «Фаворит - Плюс» подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути у судове засідання внаслідок перебування у службовому відрядженні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 розгляд справи було відкладено на 14.04.2016.

11.04.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надати суду додаткові докази, а саме документи стосовно коригування наказу №936 від 13.10.2015.

13.04.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду інформаційне повідомлення, у якому наголосив на безпідставності заявленого позивачем клопотання про відкладення.

Також, 13.04.2016 відповідачем через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду були подані додаткові пояснення щодо відсутності у позивача вільного права на розірвання договору, у яких наголосив на тому, що позивач чинним законодавством не вповноважений мати свободу вибору у питанні виконувати йому чи розривати договори, укладені у спосіб, передбачений законом, на виконання державних програм з підвищення безпеки АЕС, а також пояснення щодо проведеного позивачем повторного аудиту, у яких зазначив, що законодавством не передбачено проведення такої процедури, як «документальна перевірка даних аудиту».

У судовому засіданні 14.04.2016 відповідач надав суду письмові заперечення проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у яких наголосив на його необгрунтованості.

У судовому засіданні 14.04.2016 судом було оголошено перерву до 18.04.2016.

18.04.2016 відповідач надав суду письмові заперечення проти апеляційної скарги, у яких наголосив на тому, що саме позивач не виконав своєчасно своїх обов'язків щодо запиту документів для проведення оцінки постачальника згідно умов Договору, чим унеможливив для відповідача виконання як постачання обладнання, так і виконання супутніх послуг, передбачених договором, що разом у розумінні договору складають товар.

Представники позивача у судових засіданнях підтримували доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити, рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Представники відповідача у судових засіданнях просили суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, 15.07.2014 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія» (покупець) та Дочірнім підприємством «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит - Плюс» (постачальник) було укладено Договір поставки продукції №162(3)14УК ВІД 12.05.2014 (далі, Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався поставити позивачу обладнання і надати супутні послуги з впровадження Автоматизованої системи радіаційного контролю спецкорпусу №1 ВП «Запорізька АЕС» (АСРК СК-1) (далі, Товар), передбачені розділом 7 Договору та Додатком №2 до Договору, а позивач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти і сплатити товар.

Технічні характеристики Товару викладені в ТВіУП (додаток №-2 до Договору) (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору строк виконання постачальником зобов'язань за договором: жовтень 2014 року - квітень 2016 року, поставка Товару здійснюється згідно з відповідним Графіком поставки (Додаток №1 до Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що загальна сума Договору, з урахуванням супутніх послуг, становить 42 310 550,00 грн.

У відповідності до пункту 8.2. Договору за порушення передбачених Договором строків постачання або недопоставку товару відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, по якому допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення більш 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов'язань (пункт 8.3. Договору).

Відповідно до пункту 8.8. Договору відповідач зобов'язаний пройти оцінку як постачальник ДП НАЕК «Енергоатом» до початку поставки товару (якщо постачальник одночасно є виробником товару). В разі, якщо постачальник не є виробником товару, він зобов'язаний забезпечити проходження такої оцінки виробником товару.

Згідно пункту 11.2. Договору цей договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Строк дії Договору сторони встановили протягом 36 місяців з дати укладання, а в частині виконання гарантійних зобов'язань відповідача, передбачених Договором, - до закінчення терміну дії гарантії (пункт 12.1. Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

В обґрунтування своїх позовних вимог ДП НАЕК «Енергоатом» посилається на те, що неодноразово нагадував відповідачу про необхідність належного виконання ним своїх договірних зобов'язань, запрошував його на технічні наради, надавав, в порядку технічної допомоги, відповідну технічну документацію, проте відповідач участі у нарадах не прийняв, тому позивач вважає такі договірні зобов'язання невиконаними з боку відповідача до моменту поставки (жовтень 2014 року) та на момент звернення з даним позовом.

Листом №3/357 від 09.12.2014 відповідач повідомляв позивача про намір здійснити постачання частини продукції за Договором 17.12.2014, але позивач від прийняття такого виконання (повідомлення про неможливість поставки товару) відмовився листом №07-35/28611 від 15.12.2014, оскільки вважав, що відповідач до початку поставки Товару не виконав ряд зобов'язань, передбачених Договором, виконання яких є обов'язковою умовою прийняття позивачем Товару, та порушив комплектність Товару, який мав намір поставити.

З огляду на наведене, позивач вважає, що станом на 15.07.2015 відповідачем не виконані договірні зобов'язання по поставці Товару зі строком поставки: жовтень 2014 року, травень-червень 2015 року на загальну суму 25 721 595,75 грн., у зв'язку з чим на підставі п.п. 8.1, 8.2 Договору позивач нарахував 940 427,86 грн. пені та 160 422,62 грн. штрафу, а разом 1 100 850,48 грн. штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару. Зазначене, на думку позивача, свідчить про істотне порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором та є підставою для його розірвання на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ДП НАЕК «Енергоатом» з огляду на наступне.

Приписом частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1, 4 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За змістом частини 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як уже зазначалося, відповідно до пункту 8.8. Договору відповідач зобов'язаний пройти оцінку як постачальник ДП НАЕК «Енергоатом» до початку поставки товару (якщо постачальник одночасно є виробником товару). В разі, якщо постачальник не є виробником товару, він зобов'язаний забезпечити проходження такої оцінки виробником товару.

Відповідно до пункту 17 ТВіУП (додаток №-2 до Договору, який є невід'ємною його частиною) поставку продукції і супутніх послуг може здійснювати підприємство, по відношенню до якого проведена оцінка і прийнято позитивне «Рішення про постачальника». Постачальник продукції повинен бути внесений до «Переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом».

За змістом пункту 15 ТВіУП постачальник зобов'язаний, зокрема, надати на запит покупця комплект документів для проведення оцінки постачальника.

У матеріалах справи наявна копія стандарту національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників» (далі, Стандарт; том 1, а.с. 92-100).

Цей Стандарт поширюється на діяльність ДП НАЕК «Енергоатом», пов'язану із закупівлями в частині організації та проведення оцінки виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС (далі - СВБ), а також підприємств - виконавців робіт та послуг на СВБ. Проведення оцінки обов'язкове у відношенні виробників продукції для СВБ, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтуванню безпеки устаткування АЕС.

Відповідно до пункту 4.1. Стандарту необхідність оцінки постачальників продукції для СВБ визначена у 7.4 НП-306.1.182-2012. Цей стандарт є одним із документів системи управління ДП НАЕК «Енергоатом», який регламентує оцінку постачальників як складову частину процесу закупівель.

Пунктом 4.3. Стандарту визначено, що постачальники, які пройшли оцінку, і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення («Рішення про затвердження постачальників»), включаються до переліку постачальників.

Таким чином, з огляду на вищевикладені умови Стандарту та Договору, постачальник без прийняття покупцем позитивного рішення про затвердження постачальника та включення його до переліку постачальників не може постачати продукцію та супутні послуги, що разом складають Товар згідно умов Договору.

Рішення про затвердження постачальника ДП «Фаворит-Плюс» №РШ-П 0.23.066-13 від 15.07.2013 (том 3, а.с. 22) (строк дії рішення - до 15.07.2014) було дійсним на дату подання конкурсної пропозиції, на дату її акцепту та на дату укладання договору 12.05.2014. Строк його дії закінчився.

Як вбачається із матеріалів справи, телефаксом №18-40/2867 від 05.02.2015 та №18-40/3175 від 09.02.2015 (том 3, а.с.116-120) позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення «Протоколу наради з ДП «Фаворит Плюс» з питань постачання обладнання радіаційного контролю на ВП ЗАЕС та ВП ЮУАЕС» від 29.01.2015 спеціалістами ВП ЗАЕС та інших АЕС України в період з 10.02.2015 по 13.02.2015 проводитиметься аудит ДП «Фаворит-Плюс» з метою оцінки як постачальника продукції і послуг для ДП НАЕК «Енергоатом» за програмою «Программа проведения аудита поставщика для ГП «НАЕК «Енергоатом» (для модуля Б) ДП «Фаворит-Плюс» №ПК-П.1.18-005-15». До вказаного листа було додано перелік документів, які відповідач повинен надати позивачу та в період проведення аудиту з 12.02.2015.

У відповідь на вказаний запит відповідачем листом №3/051 від 11.02.2015 було надано позивачу комплект документів (том 3, а.с. 125-126).

Також, як підтверджується матеріалами справи, під час проведення виїзного аудиту постачальником за Актами прийому-передачі від 14.02.2015 додатково були передані позивачу витребувані ним документи.

За результатами проведеного у лютому 2015 року аудиту ДП НАЕК «Енергоатом» було складено Звіт про оцінку постачальника для ДП «Фаворит-Плюс» №ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 (далі, Звіт; том 3, а.с. 180-228), з якого вбачається, що рішення про затвердження постачальника ДП «Фаворит-Плюс» може бути прийняте тільки після розробки і виконання підприємством корегуючих заходів по усуненню виявлених у процесі даного аудиту невідповідностей та проведення повторної оцінки. Запропоновано ДП «Фаворит-Плюс» у місячний строк після отримання цього звіту розробити план-графік усунення невідповідностей та недоліків, зазначених у Звіті, і направити його до ДП НАЕК «Енергоатом» для погодження.

Листом №3/107 від 07.04.2015 (том 1, а.с. 204) відповідач, опрацювавши наданий Звіт та додатки до нього, повідомив позивача про встановлення численних фактів внесення до зазначених документів недостовірних, неповних та перекручених відомостей щодо діяльності ДП «Фаворит-Плюс» та просив ДП НАЕК «Енергоатом» перевірити зазначені висновки.

Так, наказом від 13.10.2015 №936, прийнятим за результатами аналізу проведеного аудиту, підписаним президентом ДП НАЕК «Енергоатом» Ю.О. Недашковським, було визнано висновки Звіту ВП ЗАЕС №ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 недостовірними та пунктом 3 наказу доручено тимчасово виконуючому обов'язки виконавчого директора з якості та управління Брилю С.О. провести повторний аудит відповідача з комісією у складі фахівців дирекції компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС (том 1, а.с. 259-260).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем було неналежно виконано зобов'язання з оцінки відповідача, що є порушенням з його боку пункту 8.8. Договору. Даний факт підтверджується вищезазначеним наказом президента ДП НАЕК «Енергоатом» №936 від 13.10.2015, який є дійсним.

Посилання скаржника на те, що ним вчиняються дії щодо скасування вказаного наказу не спростовують юридичного факту недостовірності Звіту, який був встановлений під час його прийняття.

Водночас, як підтверджується матеріалами справи, на виконання пункту 3 Наказу від 13.10.2015 №936 розпорядженням ДП НАЕК «Енергоатом» №1127-р від 11.12.2015 було створено комісію з перевірки даних аудиту на підставі фактів, наведених у Звіті.

За результатами перевірки даних аудиту був підписаний Звіт комісії з перевірки даних аудиту, виконаного під час оцінки ДПП НАЕК «Енергоатом» відповідача, та Акт перевірки даних аудиту, затверджений президентом ДП НАЕК «Енергоатом» 05.01.2016 (том 4, а.с. 253-264), згідно яких встановлено, що Звіт про оцінку №ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 підтверджує в цілому доречність і правильність визначених у ньому невідповідностей і висунутих зауважень.

Зазначене, на думку позивача, свідчить про належне виконання позивачем оцінки відповідача, викладеної у звіті від 12.03.2015, та спростовує висновок місцевого господарського суду про неналежне виконання ДП НАЕК «Енергоатом» зобов'язання з оцінки.

Однак, вказані твердження позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки проведення позивачем такої процедури, як «документальна перевірка даних аудиту», не передбачено як стандартом національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників», так і жодним нормативним документом.

Водночас, за твердженнями відповідача, прийнятими до уваги колегією суддів, ДП НАЕК «Енергоатом» виконало другу документальну перевірку даних аудиту після 01.01.2016 на підставі документів відповідача із системи якості, наданих позивачу на його вимогу від 05.02.2015. Вказані документи втратили свою актуальність у зв'язку з тим, що станом на 01.01.2016 набрали законної сили зміни до чинного законодавства України про стандартизацію, пов'язані із вступом в законну силу Договору про асоціацію України з ЄС, а відповідач виконав вимоги чинного законодавства щодо гармонізації системи якості з міжнародними та європейськими нормативними документами та отримав Сертифікат на систему менеджменту якості SIC.02.040.1477 від 06.11.2015.

Враховуючи зазначене, результати другої документальної перевірки даних аудиту не спростовують факту неналежного виконання позивачем умов пункту 8.8. Договору щодо проведення оцінки постачальника у передбаченому законом порядку.

Також, судом першої інстанції правомірно не були взяті до уваги твердження позивача, що відповідач не був позбавлений можливості надавати супутні послуги за Договором відповідно до графіку, оскільки як вбачається з пунктів 1.1 та 8.8. Договору, а також додатку № 2 до нього, супутні послуги, пов'язані з постачанням обладнання та введенням його в експлуатацію також визнаються товаром (продукцією), а відтак не проведення оцінки відповідача та невнесення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом» позбавляє можливості відповідача як поставити обладнання позивачу, так і надати супутні послуги, передбачені Договором.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що саме позивачем не було належним чином виконано свого обов'язку з оцінки відповідача та внесення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом», що унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань з поставки за Договором, яка можлива лише після прийняття рішення про затвердження постачальника ДП «Фаворит-Плюс» та включення його до переліку постачальників. Відтак, з огляду на приписи статей 612, 613 Цивільного кодексу України, має місце прострочення кредитора (позивача), а не боржника (відповідача), а тому правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за Договором, як і підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

З приводу заявлених позивачем вимог про розірвання Договору колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 651 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на зазначене, змінити або розірвати договір у разі відсутності на це згоди сторін можна на вимогу зацікавленої сторони у судовому порядку і лише при наявності певних підстав.

Такими підставами є:

1) істотне порушення договору другою стороною;

2) інші випадки, встановлені договором або законом.

Оскільки умовами Договору та Стандарту передбачено можливість виконання відповідачем своїх обов'язків за Договором лише після включення його до переліку постачальників ДП НАЕК «Енергоатом», та враховуючи встановлення судом факту прострочення позивачем виконання своїх обов'язків за Договором, що унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань, суд не вбачає істотного порушення відповідачем умов Договору, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині розірвання Договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України також не підлягають задоволенню.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. У зв'язку з цим, посилання апелянта на порушення судом першої інстанції положень статей 610-613, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України не заслуговують на увагу та є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/21926/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/21926/15 залишити без змін.

Матеріали справи №910/21926/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко