номер провадження справи 20/23/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 Справа № 908/455/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м. Добропілля, вул. Красноармійська, буд. 1А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Аерлайн (71600, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3)

про стягнення суми 23746,04 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № ББУ/ДУ153/СЛ/15 від 10.12.2015 р.);

Від відповідача ОСОБА_2 (дов. б/н від 08.05.2015 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 23746,04 грн., із яких: сума 15525,60 грн. штрафу, сума 8220,44 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.02.2016 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/455/16, справі присвоєно номер провадження 20/23/16, справу призначено до розгляду на 09.03.2016 р. На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 23.03.2016 р. Ухвалою суду від 23.03.2016 р. виправлено описку, допущену в ухвалі господарського суду від 18.02.2016 р. про порушення провадження в справі № 908/455/16, замість суми стягнення « 23764,04 грн.» вважати сумою стягнення « 23746,04 грн.», на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 13.04.2016 р.

У судовому засіданні 13.04.2016 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до умов договору поставки № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. та специфікації від 20.03.2015 р. відповідач зобовязався поставити позивачу продукцію на загальну суму 310512,00 грн. у термін до 30.03.2015 р. (останній день поставки є 29.03.2015 р.). У даний строк поставка продукції не здійснена. 05.05.2015 р. здійснена поставка за видатковою накладною № 499 від 28.04.2015 р. на суму 4200,00 грн. та за видатковою накладною № 501 від 28.04.2015 р. на суму 216,00 грн. 07.05.2015 р. за видатковою накладною № 507 від 29.04.2015 р. поставлено продукцію на суму 181054,80 грн. 07.04.2015 р. поставка підтверджується видатковою накладною № 389 від 07.04.2015 р. У звязку з порушенням відповідачем строків поставки, останньому нараховані штрафні санкції: штраф та пеня. Просить стягнути штраф у розмірі 15525,60 грн. та пеню в розмірі 8220,44 грн. Позов обґрунтовано умовами договору поставки № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р., ст.ст. 526, 546, 548, 549, 612 ЦК України, ст. 203 ГК України.

Відповідач проти позову заперечив, у письмовому відзиві та письмових додаткових поясненнях зазначив, що специфікація до договору поставки № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. була складена 20.03.2015 р. та містила строк для поставки продукції до 30.03.2015 р., проте надійшла відповідачу для підписання тільки на початку квітня 2015 р. Складанню специфікації від 20.03.2015 р. передувало проведення електронних торгів. Дані торги 16.03.2015 р. проводило ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», оскільки це підприємство є керуючою компанією позивача. За результатами проведення торгів переможцем було визнано відповідача. В подальшому саме ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» розробляло всі питання, повязані з майбутньою поставкою ТМЦ, вело спілкування та листування з відповідачем. У звязку з необхідністю (за правилами акцепту по торгам) відповідач надіслав 20.03.2015 р. на електронну адресу ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» комерційну пропозицію (вих. № 2001/7), в якій було зазначено ТМЦ, що були предметом електронних торгів від 16.03.2015 р. для поставки на адресу позивача. Дана комерційна пропозиція містила умову щодо погашення існуючої заборгованості перед позивачем станом на 20.03.2015 р., а саме: за договором № ДУ-2014/409-КП від 11.08.2014 р. відповідач мав перед позивачем заборгованість із несплати ТМЦ у розмірі 48552,00 грн. Дана умова була виконана тільки 26.03.2015 р. Після чого 01.04.2015 р. ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» направило «Новою поштою» (ТТН № 1) специфікацію відповідачу, яка була отримана 03.04.2015 р. Тобто, нібито прострочка поставки, на яку вказує позивач, мала місце не з вини відповідача. Відповідно до п. 6.2 договору передумовою для сплати неустойки за прострочки поставки є предявлення письмової вимоги. Однак, будь-яких письмових вимог із приводу сплати неустойку від позивача відповідачу не надходило. Довіреність представника позивача, що підписав позовну заяву, не відповідає приписам положень ст. 246 ЦК України, а саме: в довіреності не зазначено на якій же підставі діє генеральний директор ОСОБА_3 Під час розгляду справи №905/3026/15 у господарському суді Донецької області представником ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля надано таку ж довіреність, однак підстава, на якій діє генеральний директор, вже вказана (статут). Крім цього, в довіреності вказано місцезнаходження позивача: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, пр. Шевченка, 2. Проте, згідно з даних ЄДРЮОтаФОП, статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки з ЄДРПОУ місцезнаходження позивача є: 85043, Донецька обл., м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1А. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. У судовому засіданні 13.04.2016 р. представник відповідача надав письмове заперечення, в якому зазначено, що, не визнаючи позовні вимоги в жодній сумі, відповідач надає контррозрахунок суми пені відповідно до умов п. 6.2 договору поставки: нарахування пені здійснюється з 11-го календарного дня після порушення строку поставки, встановленого від 20.03.2015 р. За контррозрахунком відповідача пеня становить 3550,45 грн. за загальний період із 10.04.2015 р. по 04.05.2015 р.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (покупець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Аерлайн (постачальник за договором, відповідач у справі) було укладено договір поставки № 215-ДУ-УМТС, за умовами якого в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (у подальшому продукція), в асортименті, кількості, строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору (п. 1.1 договору).

У розділі 4 договору сторони обумовили строк та умови поставки. У пунктах 4.1, 4.2 визначено, що поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, по цінам, із якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до даного договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної по своїм якісним показникам, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом. Умови поставки продукції DDP, згідно з «Інкотермс-2010», з урахуванням умов та обмовок, визначених даним договором та/або відповідних специфікаціях до договору.

Датою поставки товару вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, яка свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (п. 4.7). Зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях до договору (п. 4.8).

Згідно з п. 8.1 даний договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони прийшли до угоди, що в разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015 р. включно. У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до п. 8.3 всі зміни та доповнення до договору можуть бути внесені при згоді на це обох сторін та оформлюються додатковими угодами, які є невідємними частинами до даного договору. Специфікації являються невідємними частинами даного договору.

Після підписання договору всі попередні письмові чи усні домовленості, перемовини, переписка між сторонами, які відносяться до даного договору, втрачають силу (п. 8.10.).

Сторонами до договору поставки № 215-ДУ-УМТС укладено (підписано) специфікацію від 20.03.2015 р., якою узгоджено найменування товару, який підлягає поставці, номер та індекс стандартів, номенклатурний номер, код УТК ВЕД, одиницю вимірювання, кількість, його ціна за одиницю, вартість, загальна вартість з ПДВ: 310512,00 грн. та строк поставки: до 30.03.2015 р.

Відповідно до специфікації поставка товару здійснюється на умовах: DDP (Інкотермс-2000).

Як слідує із матеріалів справи, відповідачем за умовами договору № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. та умов специфікації від 20.03.2015 р. було поставлено позивачу продукцію 1) згідно з видатковою накладною № 389 від 07.04.2015 р. на загальну суму 125041,20 грн. з ПДВ, продукцію отримано за довіреністю № 296 від 07.04.2015 р. (товарно-транспортна накладна № Р389 від 07.04.2015 р.), 2) згідно з видатковою накладною № 499 від 28.04.2015 р. на суму 4200,00 грн. з ПДВ, на якій зазначено дату отримання продукції 05.05.2015 р. за довіреністю № 185 від 05.05.2015 р. (експрес-накладна № 7751, дата отримання представником одержувача 05.05.2015 р., підпис скріплений прямокутним штампом товариства), 3) згідно з видатковою накладною № 501 від 28.04.2015 р. на суму 216,00 грн. з ПДВ, на якій зазначено дату отримання продукції 05.05.2015 р. за довіреністю № 176 від 05.05.2015 р. (експрес-накладна № 8782, дата отримання представником одержувача 05.05.2015 р., підпис скріплений прямокутним штампом товариства), 4) згідно з видатковою накладною № 507 від 29.04.2015 р. на суму 181054,80 грн. з ПДВ, на якій зазначено дату отримання продукції 07.05.2015 р. за довіреністю № 50 від 07.05.2015 р. (експрес-накладна № 9800, дата отримання представником одержувача 05.05.2015 р., підпис скріплений прямокутним штампом товариства).

У матеріалах справи мається копія письмової вимоги позивача до відповідача від 07.12.2015 р. про перерахування в 7-денний термін із моменту отримання на зазначені реквізити неустойки за прострочення постачання продукції по договору № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. Доказами відправлення вимоги є фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист від 11.12.2015 р.

У звязку з простроченням відповідачем строку поставки товару в лютому 2016 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким було порушено провадження в даній справі.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК).

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК).

У пункті 4.7 договору поставки № 215-ДУ-УМТС сторони узгодили, що датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК).

Як встановлено судом, та не заперечується представниками сторін, згідно з договором поставки № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. та специфікацією від 20.03.2015 р., продукція була отримана позивачем за видатковими накладними, які перераховані вище, та які покладено в підставу позову, в дати, зазначені представником позивача в даних видаткових накладних.

Специфікацією від 20.03.2015 р., згідно з якою поставлено зазначену продукцію, визначено строк поставки до 30.03.2015 р. Таким чином, останнім днем поставки по договору є 29.03.2015 р.

Датою укладення (підписання) специфікації є 20.03.2015 р. Дана дата виконана машинописним способом, який відповідає способу виконання всього тексту специфікації, та міститься у верхньому правому куті тексту специфікації. На специфікації, оригінал якої оглядався судом у судовому засіданні, не міститься будь-яких інших дат, окрім дати специфікації 20.03.2015 р.

Разом з тим, відповідачем зазначено, що фактично специфікація була отримана ним 03.04.2015 р., що підтверджено ним копією товарно-транспортної накладної № 1 від 01.04.2015 р. та копією електронного листа позивача від 01.04.2015 р. Відповідач також зазначив, що його комерційна пропозиція вих. № 2001/7 від 20.03.2015 р. стосовно поставки продукції позивачу містить зазначення строку поставки: не менше 10 робочих днів із моменту підписання специфікації, при умові погашення кредиторської заборгованості. Кредиторська заборгованість позивачем була погашена 26.03.2015 р. Вважає, що прострочення поставки товару сталося не з вини відповідача.

Суд відхиляє зазначені заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2015 р. у справі № 905/3026/15, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2016 р., частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Аерлайн» до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення основного боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат. Як вбачається з вступної частини рішення від 14.12.2015 р., позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» зобовязань за договором поставки № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. щодо здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару. В рішенні зазначено про встановлення судом, що 27.01.2013 р. між ТОВ «Аерлайн» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» підписано договір поставки № 215-ДУ-УМТС, 20.03.2015 р. сторонами підписано та скріплено печатками специфікацію до договору № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р., в якій визначено найменування, кількість, ціна товару, умови поставки та оплати товару. На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 310512,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 389 від 07.04.2015 р. на суму 125041,20 грн., № 499 від 28.04.2015 р. на суму 4200,00 грн., № 501 від 28.04.2015 р. на суму 216,00 грн., № 507 від 29.04.2015 р. на суму 181054,80 грн. та податковими накладними.

У судовому засіданні представник ТОВ «Аерлайн» усно зазначив, що зазначення дати підписання договору поставки № 215-ДУ-УМТС 27.01.2013 р. у рішенні господарського суду Донецької області від 14.12.2015 р. у справі № 905/3026/15 (перший абзац після слова «встановив») та постанові Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2016 р. є опискою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 35 ГПК України, суд вважає встановленим факт підписання сторонами 20.03.2015 р. специфікації до договору № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р.

Суд також враховує, що іншої дати, окрім дати 20.03.2015 р., зокрема, дати в графі «підписи сторін, постачальник» зі сторони постачальника не міститься.

Суд зазначає, що у пункті 8.3 договору № 215-ДУ-УМТС сторони дійшли згоди, що всі зміни та доповнення до даного договору можуть бути внесені при згоді на це обох сторін та оформлюються додатковими угодами. Будь-яких додаткових угод стосовно внесення змін до договору та специфікації від 20.03.2015 р. щодо строку поставки продукції, у тому числі за умови сплати кредиторської заборгованості, сторонами суду не надано. Відповідно до усних пояснень представників сторін, такі зміни не вносилися та відповідачем не ініціювалися. У судовому засіданні представник відповідача усно зазначив, що ТОВ «Аерлайн» не могло поставити всю продукцію, зокрема, одночасно 07.04.2015 р., оскільки продукція замовлялася в Росії та станом на дату підписання специфікації у відповідача була відсутня.

Суд також враховує, що у видатковій накладній № 507 від 29.04.2015 р. на суму 181054,80 грн. з ПДВ, зазначено дату отримання продукції 07.05.2015 р. за довіреністю № 50 від 07.05.2015 р. (експрес-накладна № 9800, дата отримання представником одержувача 05.05.2015 р., а також вказана дов. 50 від 07.05.2015 р., підпис скріплений прямокутним штампом товариства). У експрес-накладній № 9800 розрахунковою датою прибуття вказано 04 травня 2015 р. Іншого примірника видаткової накладної № 507 від 29.04.2015 р. на суму 181054,80 грн. з ПДВ, яка долучена до матеріалів справи позивачем і досліджена судом, із зазначення іншої дати отримання продукції, відповідач суду не надав.

Стосовно зазначення відповідачем про невідповідність довіреності на особу, яка підписала позовну заяву, приписам ст. 246 ЦК України, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреність № ББУ/ДУ153/СЛ/15 від 10.12.2015 р. (дійсна з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.) на представника позивача, що підписав позовну заяву, видана генеральним директором ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОСОБА_3 Відповідно до довідки АБ № 531354 з ЄДРПОУ, виданої 16.01.2013 р., та Спеціального витягу з ЄДРЮОтаФОП станом на 23.03.2016 р., керівником ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є ОСОБА_3 Згідно з даною довіреністю представник позивача уповноважується, зокрема, бути від імені товариства представником позивача, в тому числі подавати та підписувати позови. Зазначення в довіреності місцезнаходження товариства: 85000, Донецька область, м. Добропілля, проспект Шевченка, буд. 2 є, згідно з усними поясненнями представника позивача, фактичним місцезнаходженням позивача, зокрема, розташування офісу, в якому знаходиться робочий кабінет керівника.

Місцезнаходженням юридичної особи, відповідно до ст. 93 ЦК України, є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

На підставі викладеного, суд вважає представника позивача, який підписав позову заяву, уповноваженою особою позивача на здійснення дії щодо підписання та подання позову до господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 даної статті).

Пунктом 6.2 договору № 215-ДУ-УМТС встановлено, що в разі непоставки продукції чи поставки продукції з порушенням строків, передбачених у договорі чи відповідній специфікації, постачальник по письмовій вимозі покупця сплачує покупцеві неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості продукції, постачаємої по відповідній специфікації. У разі порушення постачальником своїх зобовязань згідно з даного пункту понад 10 (десяти) календарних днів, постачальник додатково, по письмовій вимозі покупця, сплачує неустойку в розмірі 0,1% від вартості не поставленої чи поставленої продукції з порушенням строків, за кожний день прострочки.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем понад 10 календарних днів порушені взяті за умовами договору зобовязання щодо своєчасної поставки товару, строк поставки якого визначений специфікацією від 20.03.2015 р. - до 30.03.2015 р.

Розрахунок штрафу, нарахованого позивачем на суму 310512,00 грн., є правильним (310512,00 грн. х 5%) і становить 15525,60 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи ці приписи законодавства, та досліджені судом докази, суд не бере до уваги контррозрахунок відповідача та зазначає, що за змістом п. 6.2 укладеного сторонами договору не вбачається, що сторони встановили інший період нарахування пені (не встановили, що початок нарахування пені з 11 го календарного дня після порушення строку та не встановили інший період нарахування (понад шість місяців). Початок нарахування пені визначено законом ч. 6 ст. 232 ГК України від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. У п. 6.2 договору сторони лише передбачили підставу нарахування пені: порушення постачальником зобовязань понад 10 календарних днів і цей вид неустойки є додатковим і настає у разі перевищення відповідачем цього строку і при письмовій вимозі покупця. Така письмова вимога позивача до відповідача від 07.12.2015 р. про перерахування в 7-денний термін із моменту отримання на зазначені реквізити неустойки за прострочення постачання продукції по договору № 215-ДУ-УМТС від 27.01.2015 р. була направлена відповідачу, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення в цінний лист від 11.12.2015 р.

Перевіривши розрахунок неустойки (пені) за перевищення зобовязання відповідача по поставці продукції більше 10 календарних днів, судом встановлено, що розрахунок містить арифметичні помилки. Нарахування пені на суму 310512,00 грн. за період із 30.03.2015 р. по 06.04.2015 р. є правильним, пеня за даний період становить 2484,10 грн. Також є правильним нарахування пені на суму заборгованості 185470,80 грн. за період 07.04.2015 р. 04.05.2015 р., пеня за даний період становить 5193,18 грн. Стосовно нарахування пені на суму заборгованості 181054,80 грн., нарахованої за період із 05.05.2015 р. по 07.05.2015 р. включно (3 дні), суд зазначає, що позивачем помилково дату 07.05.2015 р. поставки продукції включено в період нарахування пені, оскільки дата 07.05.2015 р. є датою остаточної поставки (отримання) продукції, тобто в цей день зобовязання повністю виконано.

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що пеня за період із 05.05.2015 р. по 06.05.2015 р. на суму заборгованості 181054,80 грн. становить 362,11 грн. (181054,80 х 0,1% х 2). Таким чином, загальний розмір пені становить 8039,39 грн. (2484,10 грн. + 5193,18 грн. + 362,11 грн.).

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерлайн» (71600, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А, код ЄДПОУ 37014600) суму 15525 (пятнадцять тисяч пятсот двадцять пять) грн. 60 коп. штрафу, суму 8039 (вісім тисяч тридцять девять) грн. 39 коп. пені, 1367 (одна тисяча триста шістдесят сім) грн. 49 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 18 квітня 2016 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.