РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016Справа №20/928

За позовом: приватного акціонерного товариства "ПЕРЕСТРАХУВАЛЬНЕ ТОВАРИСТВО "ЄВРОПОЛІС";

до відповідача-1: приватного акціонерного товариства "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОГАЗ";

до відповідача-2: публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО";

про: стягнення 14.666,68 грн. дивідендів.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача-1: Іваненко О.П. - за довіреністю від 04.03.2014 № 24.

відповідача-2: Мокрецький О.В. - за довіреністю від 18.12.2015 № 865/22.

С У Т Ь С П О Р У:

Відкрите акціонерне товариство "ПЕРЕСТРАХУВАЛЬНЕ ТОВАРИСТВО "ЄВРОПОЛІС" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до відкритого акціонерного товариства "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОГАЗ" та відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЦЕНТРЕНЕРГО" про стягнення 14.666,68 грн дивідендів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідачів порушують право позивача на отримання дивідендів, що призвело що звернення останнього до господарського суду з метою захисту свого порушеного права шляхом стягнення з відповідачів дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2003 порушено провадження у справі № 20/928 (суддя Андрієнко В.В.).

За розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва справа № 20/928 передана для розгляду судді Палію В.В.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 04.07.2012 від 04-1/570 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 20/928 у зв'язку з обранням судді Палій В.В. на посаду судді Вищого господарського суду України.

Внаслідок повторного автоматичного розподілу, справу № 20/928 передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.04.2013 № 20/928 провадження у справі зупинено до розгляду господарським судом міста Києва справи № 15/76-б.

До господарського суду міста Києва надійшло клопотання публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" про поновлення провадження у справі № 20/928, оскільки ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 15/76-б-43/624-б, яку скасовано частково постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016, затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.04.2016 № 20/928 провадження у справі поновлено. Розгляд справи призначено на 18.04.2016.

Ухвала про поновлення провадження у справі надсилалася позивачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі позивача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, позивач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач-1 скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що останній не порушував прав позивача на отримання дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки, оскільки грошових коштів для виплати дивідендів та розпорядження про початок їх виплати позивачу від відповідача-2 до відповідача-1 не надходило. Крім того, обов'язок виплати нарахованих дивідендів власним акціонерам має виконувати саме відповідач-2, а не інші особи незалежно від угод або узгоджень по організації та виплаті дивідендів.

Представник відповідача-2 в поданих до суду письмових поясненнях зазначив, що вимоги позивача у даній справі є конкурсними вимогами до відповідача-2, які не були заявлені у справі про банкрутство останнього та вважаються погашеними в силу вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В поданій до суду заяві позивача останній повідомляє суд про відсутність позовних вимог до відповідача-1.

В судовому засіданні 18.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників відповідачів по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерного товариства "ПЕРЕСТРАХУВАЛЬНЕ ТОВАРИСТВО "ЄВРОПОЛІС", найменування якого в подальшому змінене на приватне акціонерне товариство "ПЕРЕСТРАХУВАЛЬНЕ ТОВАРИСТВО "ЄВРОПОЛІС" (далі - позивач) є акціонером відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ" "ЦЕНТРЕНЕРГО", найменування якого в подальшому змінене на публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі - відповідач-2).

Реєстратором відповідача-2 є відкрите акціонерне товариство "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОГАЗ", найменування якого в подальшому змінене на приватне акціонерне товариство "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОГАЗ" (далі - відповідач-1).

Відповідно до п. 1.9 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 № 334/94-ВР (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), дивіденд - платіж, який здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав (інвестиційних сертифікатів) у зв'язку з розподілом частини прибутку такого емітента, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Приписами статті 9 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" від 18.06.1991 № 1201-ХІІ ВР (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) встановлено, що дивіденди по акціях виплачуються один раз на рік за підсумками календарного року в порядку, передбаченому статутом акціонерного товариства, за рахунок прибутку, що залишається у його розпорядженні після сплати встановлених законодавством податків, інших платежів у бюджет та процентів за банківський кредит.

Пунктом 7.2 Статуту відповідача-2 (в редакції чинній на виникнення правовідносин) визначено, що порядок розподілу чистого прибутку (доходів) та покриття збитків визначається Загальними зборами Компанії простою більшістю голосів акціонерів, які беруть участь у зборах.

Позивач зазначає, що останній, як власник акцій, відповідно до проведених відповідачем-2 загальних зборів учасників від 17.04.2000, 13.04.2001, 26.04.2002 та від 22.04.2003 має право отримати дивіденди за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник внаслідок порушення відповідачами права позивача на отримання дивідендів, що призвело що звернення останнього до господарського суду з метою захисту свого порушеного права шляхом стягнення з відповідачів дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про відсутність вимог до відповідача-1.

Дослідивши вказану вище заяву представника позивача та документи наявні в матеріалах даної справи, суд дійшов висновку, що провадження в частині позовних вимог до відповідача-1 підлягає припиненню в порядку, передбаченому п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з підстав відсутності предмету спору в цій частині.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача-2 дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн то вони задоволенню не підлягають, з урахуванням такого.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2004 порушено провадження у справі № 15/76-б (в подальшому номер змінено на 15/76-б-43/624-б) про визнання банкрутом відповідача-2.

Оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" № 67 від 08.04.2006.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Приписами частини 2 статті 14 вказаного Закону встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Позовні вимоги в даній справі мотивовані несплатою відповідачем-2 дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн, тобто до дати опублікування оголошення про банкрутство відповідача-2.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.11.2015 у справі 15/76-б-43/624-б за наслідками попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів та, зокрема, зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 ухвалу господарського м. Києва від 17.11.2015 по справі № 15/76-б-43/624-б скасувати в частині відхилення кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ТПО "АРІСТА". В решті названу ухвалу залишити без змін.

Судом встановлено, що позивач у передбачений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ строк не скористався своїм правом та не звернувся до відповідача-2 з вказаними вище грошовими вимогами, про що свідчить вказана вище ухвала господарського суду м. Києва від 17.11.2015 у справі 15/76-б-43/624-б.

Пунктом 54 постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" передбачено, закон і ГПК не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті. Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі частини першої статті 79 ГПК ухвалою суду зупиняє позовне провадження і роз'яснює позивачу зміст і наслідки частини другої статті 14 Закону. Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини другої статті 14 Закону.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 дивідендів за 1999, 2000 та 2001 роки в сумі 14.666,68 грн задоволенню не підлягають, оскільки вказані вимоги позивача є конкурсними вимогами до відповідача-2, які не були заявлені у справі про банкрутство останнього та вважаються погашеними в силу вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49 та ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі № 20/928 в частині позовних вимог до приватного акціонерного товариства "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРНАФТОГАЗ" - припинити.

2. В задоволенні решти вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 21 квітня 2016 року

Суддя С.В. Балац