донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.04.2016 справа №908/6335/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача (скаржник) від відповідача -не зявився; ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від29.02.2016 р. (повний текст оформлено та підписано 09.03.2016 р.)
у справі№ 908/6335/15 (суддя Проскуряков К.В.)
за позовомЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
доПриватного підприємства «ВІКОНТ», м. Запоріжжя
простягнення 45 010,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада, м. Запоріжжя звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «ВІКОНТ», м.Запоріжжя суму збитків в розмірі 45 010,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.12.2015 р. позов було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/6335/15.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 р. у справі №908/6335/15 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Запорізька міська рада звернулася з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/6335/15, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.04.2016 р.

06.04.2016 р. через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.04.2016 р. на підставі ст. 741 ГПК України відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання у звязку із відсутністю технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

12.04.2016 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 р. без змін.

В судове засідання 14.04.2016 р. зявився представник відповідача, який заперечив проти апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін, скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника скаржника.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

24.12.2012 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», яким затверджено «Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя» (далі Порядок).

Цей порядок регулює організаційні та економічні відносини, повязані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту (далі будівництво) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та укладання договорів про пайову участь (п. 1.2 Порядку).

Порядком (п. 1.4) передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Запоріжжі, зобовязаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (крім випадків, передбачених п. 5 даного порядку), яка зводиться до пайової участі шляхом перерахування замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів (п. 1.5. Порядку). Величина пайової участі визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, укладеному з виконавчим комітетом Запорізької міської ради відповідно до встановленого Порядком розміру пайової участі з урахуванням кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами і не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя (п. 2.1 Порядку).

Розмір пайової участі з урахуванням передбачених відрахувань становить для нежитлових будинків 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта (п. 2.2 Порядку).

Укладання договору про пайову участь замовників здійснюється під час надання замовнику департаментом архітектури та містобудування міської ради містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або після надходження до виконавчого комітету міської ради повідомлення про реєстрацію декларації про початок будівельних робіт (п.3.1 Порядку).

Згідно з п. 3.2 Порядку істотними умовами договору є розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін.

Замовник, який має намір укласти договір, зобовязаний звернутися із заявою до міського голови з наданням передбачених в п. 3.3 Порядку документів.

Проект договору погоджується на погоджувальній комісії та передається департаментом архітектури та містобудування міської ради на підпис міському голові (п.3.5 Порядку).

Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію (п.3.6 Порядку).

Кошти пайової участі спрямовуються на фінансування видатків бюджету міста на відповідний рік. Обовязок пайової участі замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту передбачений також ст. 40 ОСОБА_6 України «Про регулювання містобудівної діяльності».

27.08.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію № ЗП 01 про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями (літера А-1, 3, 5) під магазин та кафетерій за адресою: м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13», замовником будівництва якого є Приватне підприємство «ВІКОНТ».

У матеріалах справи наявний лист позивача на адресу відповідача від 17.09.2013 р. № 12873/08-21/03, в якому відповідач повідомляється про необхідність укладання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Однак доказів отримання листа відповідачем матеріали справи не містять, як і відповіді відповідача на даний лист.

09.12.2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 31, відповідно до якої обєктом є реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями літ. А 1, 3, 5 під магазин та кафетерій за адресою: 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13, код 1230.9; ІІ категорія складності.

Інформація про замовника: Приватне підприємство «ВІКОНТ», .

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 450 100,00 грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 182 500,00 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 67 500,00 грн.

За твердженням позивача договір з відповідачем про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя укладено не було. Дана обставина не спростована відповідачем.

Оскільки відповідач не уклав з міською радою зазначений договір про пайову участь, чим не виконав встановленого ст. 40 ОСОБА_6 України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 р., обовязку щодо пайової участі, то позивач вважає, що територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитків у сумі 45 010,00 грн., яка становить 10 % від кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією у розмірі 450 100,00 грн., зазначеної в Декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Умови відшкодування збитків передбачені ст. 226 ГК України, за змістом якої головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст.ст. 614, 623 ЦК України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до преамбули ОСОБА_6 України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Пунктами 4, 13 ст. 1 ОСОБА_6 встановлено, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Згідно зі ст. 2 цього ОСОБА_6 планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво обєктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Відповідно до частин 2, 3, 9 ст. 40 ОСОБА_6, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

ОСОБА_6 щодо укладання Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, носить імперативний характер.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач не звертався до Запорізької міської ради з заявою про укладення договору про пайову участь у встановлений ОСОБА_6 строк. Місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що, якщо позивач вважав, що це є порушенням його прав та законних інтересів, він мав право та був зобовязаний вчинити заходи, спрямовані на укладання цього договору, в тому числі у судовому порядку. Доказів вчинення таких заходів матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до частин 5, 6 ст. 40 ОСОБА_6 величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для житлових будинків.

Позивачем визначено вартість збитків у сумі 45 010,00 грн. на підставі кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією 450 100,00 грн., зазначеної у Декларації про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 31.

Разом з тим, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що ст. 40 ОСОБА_6 стосується саме забудовників, які мають намір забудови нової земельної ділянки, коли здійснюється її забудова шляхом створення нових обєктів нерухомості на невпорядкованій території або спеціально визначеній території, або реконструкції існуючої забудови із прилеглою територією, тому, оскільки, матеріалами справи встановлено, що Приватне підприємство «ВІКОНТ» здійснювало лише реконструкцію частини існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки або прилеглої території, Приватне підприємство «ВІКОНТ» не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм ОСОБА_6 у звязку з чим у відповідача був відсутній обовязок щодо укладання з виконавчим комітетом Запорізької міської ради Договору про пайову участь та сплати коштів пайової участі, а отже відсутній склад цивільного правопорушення як підстави для стягнення з відповідача збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справах від 13.10.2015 № 908/4459/14, від 28.10.2015 №922/74/15, від 27.01.2016 №908/4000/15.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом було правильно застосовано положення ОСОБА_6 України «Про планування містобудівної діяльності», а отже і правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог.

Судові витрати за апеляційне оскарження, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 р. у справі № 908/6335/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 р. у справі №908/6335/15 залишити без змін.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. ГСЗО

1. у справу

1. ДАГС

.