ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016р. Справа№ 914/4121/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «А. Омега», м. Миколаїв Львівської області

до відповідача: Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління», м. Миколаїв Львівської області

про: стягнення 4171553,86 грн. заборгованості,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат (витяг з договору №164-17/12 від 17.12.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність №221/02-2 від 12.04.2016р.).

В судовому засіданні 15.04.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «А. Омега» (м. Миколаїв Львівської області) до Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» (м. Миколаїв Львівської області) про стягнення 4171553,86 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 04.12.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 21.12.2015 року.

21.12.2015 року в судовому засіданні, відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 21.01.2016 року.

Призначене на 21.01.2016 року судове засідання не відбулося з причини тимчасової непрацездатності судді Гутьєвої В.В., що підтверджується листком непрацездатності серії АГС № 307565 (з 18.01.2016 р. до 22.01.2016 р.).

Розгляд справи призначено 01.02.2016 року.

У звязку тимчасовою непрацездатністю судді Гутьєвої В.В., проведено повторний автоматизований розподіл справи, для розгляду даної справи визначено головуючу суддю Король М.Р.

В судове засідання 01.02.2016 року сторони участь повноважних представників забезпечили.

23.12.2015 року представником позивача через відділ обліку та документального забезпечення суду подано заяву (вх. №6102/15) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, позивач просить стягнути з відповідача 4069488,62 заборгованості, з яких 2617057,54 грн. сума основного боргу, 336345,66 грн. пені, 69262,40 грн. 3% річних та 1046823,02 грн. інфляційних втрат. Суд прийняв до розгляду вказану заяву.

Розгляд справи відкладено на 18.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 18.02.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, надав пояснення по суті позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено перерву до 03.03.2016 року.

Після оголошення перерви, представник позивача в судове засідання 03.03.2016 року не зявився, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №8869/16 від 03.03.2016р.) про відкладення розгляду справи.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 24.03.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 23.03.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення доказів в матеріали справи (вх. №12612/16 від 24.03.2016р.).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №12617/16 від 24.03.2016р.) про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 31.03.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 31.03.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення доказів в матеріали справи (вх. №12612/16 від 24.03.2016 р.).

Представники відповідача в судове засідання прибули, проти позову заперечили.

31.03.2016 року представник відповідача через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №1869/16), в якому просив залучити Міністерство екології та природних ресурсів України та Миколаївську міську раду до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки прийняте рішення по даній справі, на думку відповідача, може вплинути на їх права та обовязки так, як відповідно до договору фінансування проводиться з місцевого та державного бюджетів. Крім того, представник відповідача подав клопотання (вх. №1870/16), в якому просив залучити представника Державної казначейської служби у Миколаївському районі Львівської області в порядку ст. 30 ГПК України, оскільки такий може надати докази та пояснення, які можуть вплинути на розгляд даної справи.

Суд відхилив вищевказані клопотання про залучення третіх осіб та виклик представника Державної казначейської служби у Миколаївському районі Львівської області в порядку ст. 30 ГПК України.

Представниками сторін подано спільне клопотання (вх. №1871/16 від 31.03.2016р.) про продовження строку розгляду спору.

Судом продовжено строк розгляду спору, розгляд справи відкладено на 14.04.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 14.04.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав письмові пояснення (вх. №16041/16 від 13.04.2016р.).

В судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2016 року.

Після закінчення перерви, представник позивача в судове засідання 15.04.2016 року прибув, позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

15.10.2013 року між Миколаївським комунальним підприємством «Житлово-комунальне управління» (далі по тексту Замовник) в особі в. о. директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 (далі по тексту Підрядник) в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту та ліцензії на проведення робіт, укладено Договір №83 на закупівлю робіт «Будівництво полігона твердих побутових відходів за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, урочище «Гроби» (далі по тексту Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, Підрядник зобовязується власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил виконати роботи на обєкті: «Будівництво полігона твердих побутових відходів за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, урочище «Гроби» (далі по тексту Полігон), а Замовник зобовязується прийняти і оплатити виконані роботи.

Договірна ціна на момент укладення Договору є твердою і становить 14142302,00 грн. в тому числі ПДВ 2357050,00 грн. (п. 2.1. Договору).

Фінансування робіт (будівництво обєкта) здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України та коштів місцевих бюджетів (п. 5.2. Договору).

Замовник зобовязується оплату за виконані роботи виконати відразу після наявності у нього відповідного призначення з державного бюджету в межах обсягів фактичних надходжень, які необхідні для здійснення розрахунків за даним договором (п. 4.2.8. Договору).

Згідно п.5.3. Договору, розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи протягом 10-ти календарних днів після підписання Замовником представлених Підрядником належно оформлених актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідки (Форма КБ-3) рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів, та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок Замовника по даному об'єкту.

У пункті 5.11. Договору зазначено, що вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються зі всіх складових вартості робіт, розрахованих у договірній ціні.

Відповідно до п.12.4. Договору, договір вступає в силу з моменту підписання і діє до кінця 2014 року, або до повного виконання сторонами договірних зобовязань.

Згідно з п. 10.1. Договору, зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов з ініціативи будь-якої сторони на підставі додаткової угоди, про що в договір вноситься відповідне застереження. Додаткова угода є невідємною частиною договору.

22.12.2014 року Замовником та Підрядником підписано та скріплено відтисками печаток Додаток №2 до Договору, відповідно до п.2.1. котрого договірна ціна на момент укладення договору є твердою і становить 8570966,00 грн., в тому числі ПДВ 1428494,33 грн.

25.12.2014 року Замовником та Підрядником підписано та скріплено відтисками печаток Додаток №3 до Договору, відповідно до п.1.1. котрого сторони домовились, що кошти не використані у 2013 році для оплати виконаних робіт на обєкті Полігон, в сумі 4758204,83 грн. переносяться на оплату виконаних робіт у 2014 році. Строк (термін) дії договору з 25.12.2014 року до 31.12.2014 року.

Між позивачем та відповідачем підписано акти приймання виконаних будівельних робіт б/н від 26.12.2014 року, згідно Договору, на загальну суму 2617057,54 грн. 26.12.2014 р. сторонами підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2014 р. на загальну суму 2 617 057,54 грн.

12.01.2015 року та 01.08.2015 року сторонами підписано акти звірки взаємних розрахунків за виконані роботи на обєкті Полігон, відповідно до яких заборгованість відповідача по оплаті виконаних робіт на обєкті Полігон становить 2617057,54грн.

Проте, оплати за виконані Підрядником роботи Замовник не здійснив, у звязку з чим позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. №29/9 від 29.09.2015 року з вимогою погасити наявну заборгованість у розмірі 2617057,54 грн.

У відповідь на претензію відповідач надіслав позивачу лист №1066/02-2 від 16.10.2015 року, в якому повідомив, що фінансування робіт (будівництва обєкта), відповідно до умов Договору, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а Замовник має право відтермінувати проведення оплати за виконані роботи, згідно підписаних актів виконаних робіт КБ-2в та КБ-3 у випадку відсутності поступлення коштів на рахунок Замовника по обєкту. Оскільки ухвалою про тимчасовий доступ до речей та документів від 11.02.2015 року у справі №447/195/15-к слідчим СВ Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 вилучена уся документація, що стосується будівництва Полігону, відповідно заявок щодо фінансування робіт до Міністерства екології та природних ресурсів відповідачем не надсилалось. Також, повторно повідомив, що сектором контролю у Миколаївському районі та м. Новому Роздолі Жидачівської обєднаної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача, якою встановлено ряд порушень по будівництву Полігону в частині недотримання якісних (технічних) характеристик предмета закупівлі мобільної сортувальної лінії та завищена вартість виконаних будівельних робіт об'єкту. Крім того, зазначив, що відповідачем на адресу позивача 08.10.2015 року надсилався лист №1045 про усунення виявлених порушень і послався на п. 5.15. Договору: «підрядник не вправі вимагати оплати за неякісно виконані роботи» та п.5.8. Договору: «роботи, при виконанні яких допущено відхилення від проектно-кошторисної документації чи діючих норм і правил, оплачуються після усунення відхилень».

Станом на момент звернення до суду відповідачем не погашена заборгованість перед позивачем за виконані роботи згідно Договору.

На підставі вищенаведеного, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача 4069488,62 грн. заборгованості, з яких 2617057,54 грн. сума основного боргу, 336345,66 грн. пені, 69262,40 грн. - 3% річних та 1046823,02 грн. інфляційних втрат.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами статті 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими зобов'язаннями визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Як обумовлено приписами статті 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, 15.10.2013 року сторони уклали Договір, який є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 ЦК України).

Договірна ціна на момент укладення Договору є твердою і становить 14142302,00 грн. в тому числі ПДВ 2357050,00 грн. (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Додаток №2 від 22.12.2014 року до Договору, договірна ціна на момент укладення договору є твердою і становить 8570966,00 грн., в тому числі ПДВ 1428494,33 грн.

Відповідно до п. п. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Судом встановлено, що сторонам підписано акти приймання виконаних будівельних робіт б/н від 26.12.2014 року, згідно Договору, на загальну суму 2617057,54 грн.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідач не здійснив оплати за виконані позивачем роботи, посилаючись на те, що сектором контролю у Миколаївському районі та м. Новому Роздолі Жидачівської обєднаної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача, якою встановлено ряд порушень по будівництву Полігону в частині недотримання якісних (технічних) характеристик предмета закупівлі мобільної сортувальної лінії та завищена вартість виконаних будівельних робіт об'єкту.

Роботи, при виконанні яких допущено відхилення від проектно-кошторисної документації чи діючих норм і правил, оплачуються після усунення порушень в порядку, передбаченому п. 4.1.3. цього договору (п. 5.8. Договору). Відповідно до п. 5.15. Договору, підрядник не вправі вимагати оплати за неякісно виконані роботи. Відтак, враховуючи вищенаведені пункти Договору, на думку відповідача, обовязок оплати виконаних позивачем робіт настане після усунення порушень.

Проте, Експертним висновком за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по кримінальній справі №00000075 від 26.02.2016 року №3/16 (далі по тексту Експертний висновок) зроблені зокрема такі висновки: Вартість будівельно-монтажних робіт, використаних будівельних матеріалів та експлуатації машин і механізмів при будівництві полігону ТПВ в урочищі «Гроби» у м. Миколаєві, Львівської області станом на день підписання актів виконаних робіт становила 6628647,67 грн., а станом на момент проведення експертизи 6747195,00 грн. (п. 1.). Проектно-кошторисна документація на будівництво полігону ТПВ в урочищі «Гроби» у м. Миколаєві, Львівської області відповідає вимогам нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва (п. 2.). Фактичні обєми і вартість виконаних будівельних робіт мають відмінності від даних проектно кошторисної документації і даних актів виконаних робіт (п. 3). За період здійснення будівництва зауважень від Замовника, авторського і технічного наглядів не встановлено, а тому на час ведення будівництва полігону ТПВ в урочищі «Гроби» у м. Миколаєві, Львівської області якість виконаних будівельних робіт відповідала вимогам нормативних документів (п.5).

У Експертному висновку зазначено, що судового експерта ОСОБА_7 попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та за ст. 385 КК України за відмову від виконання покладених на нього обовязків.

Відповідно до п.16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», особа набуває права та несе обов'язки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог робить неможливим використання висновку експерта як доказу у справі.

А відтак, оскільки експертиза була проведена на підставі постанови за підписом старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_8 про призначення судової будівельно технічної експертизи по матеріалах досудового провадження №№00000075, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, експертний висновок береться судом до уваги, оскільки відповідає ст. 34 ГПК України щодо належності доказів у справі.

Вказана у Експертному висновку вартість будівельно-монтажних робіт, використаних будівельних матеріалів та експлуатації машин і механізмів при будівництві полігону ТПВ в урочищі «Гроби» у м. Миколаєві, Львівської області включає в себе вартість виконаних позивачем робіт за 2014 рік.

Крім того, згідно листа начальника Управління державної казначейської служби України у Миколаївському районі Львівської області №03-36/137 від 06.04.2016 року, 03.12.2014 на рахунок відповідача по КПКВ 2401270 з державного бюджету надійшли кошти в сумі 8806430,00. 30.12.2014 року відповідачем подано в управління Казначейства бюджетні фінансові зобов'язання по КПКВ 2401270, КЕКВ 3210 на загальну суму 2663170,62 грн. Станом на 31.12.2014 року зареєстровані бюджетні фінансові зобов'язання по КПКВ 2401270, КЕКВ 3210 на загальну суму 2663170,62 грн. залишилися непогашеними, в звязку із завершення бюджетного 2014 року. 31.12.2014 року управлінням Казначейства знято непогашені в кінці бюджетного періоду бюджетні фінансові зобов'язання по відповідачу КПКВ 2401270, КЕКВ 3210 в сумі 2663170,62 грн.

Поступлення коштів на рахунок відповідача унеможливило відтермінування проведення оплати, право на яке передбачено п. 4.1.14 договору.

Як зазначено відповідачем у письмових поясненнях (вх. №16041/16 від 13.04.2016 року), 16.02.2015 року майором міліції УДСБЕЗ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 на підставі ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів від 11.02.2015 року у справі №447/195/15-к, вилучені документи, що стосуються будівництва Полігону. Відтак, з початку 2015 року відповідач не мав необхідних документів для звернення щодо фінансування за виконані роботи до Міністерства екології та природних ресурсів України.

Доводи щодо неоплати вартості виконаних робіт після 31.12.2014 року з мотивів відсутності бюджетного фінансування є безпідставними з огляду на наступне.

Майново-господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 ЦК).

У відповідності до ч.1 ст. 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами.

Згідно частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями, а статтями 525, 526 ЦК України і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведене, заперечення відповідача щодо оплати виконаних робіт з мотивів ненадходження коштів з відповідного бюджету на рахунок замовника є безпідставним, оскільки на підставі частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Із врахуванням викладеного, суд встановив, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем за виконані роботи згідно Договору, на суму, що складає 2617057,54 грн.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. А ч. 1 ст. 547 визначає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до абз. 2 п. 6.2. Договору, за порушення строків оплати прийнятих робіт при отриманні фінансування по даному об'єкту, та з урахуванням п.4.1.14. Замовник сплачує пеню, розмір якої обчислюється від суми неоплачених, але прийнятих робіт, витрачену з урахуванням офіційного рівня інфляції з розрахунку облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відтак, на основну суму заборгованості позивачем нараховано 336345,66 грн. пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт.

У підпункті 1.11. Постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що пеня та інші нарахування у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань визначаються позивачем у твердій сумі на час подання позову.

Правильність представленого позивачем розрахунку пені в сумі 336345,66 грн. судом перевірено та встановлено, що така підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування позивачем, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, втрат від інфляції, що становлять 1046823,02 грн. та 3% річних 69262,40 грн. та встановлено, що такі підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення 2617057,54 грн. суми основного боргу, 336345,66 грн. пені, 69262,40 грн. 3% річних та 1046823,02 грн. інфляційних втрат є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Миколаївського комунального підприємства «Житлово-комунальне управління» (81600, Львівська обл., м. Миколаїв, вул. Возз'єднання, буд. 10; ідентифікаційний код 05759646) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А. Омега» (81600, Львівська обл., м. Миколаїв, вул. Д. Галицького, буд. 15, А, кв. 24; ідентифікаційний код 30123,54 грн. суми основного боргу, 336345,66 грн. пені, 69262,40 грн. 3% річних та 1046823,02 грн. інфляційних втрат та 61042,33 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 19.04.2016 року.

Суддя Король М.Р.