РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016Справа №910/4341/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі

Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінвест"

про стягнення 84 330, 00 грн. штрафу

за участю представників сторін:

від позивача: Губорєв К.С. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" про стягнення з останнього штрафу в сумі 84 330, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 р. порушено провадження у справі № 910/4341/16, розгляд справи призначено на 15.04.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2015 року зі станції Краматорськ Донецької залізниці до станції Сартана Донецької залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" здійснено відправлення вагону. На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні та виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 84 330, 00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, докази цього містяться в матеріалах справи.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що у вересні 2015 року відправником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" зі станції Краматорськ Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці, одержувач - ПАТ "МК "Азовсталь" у вагоні № 65397135 було відправлено вантаж (лом чорних металів) навалом, не поіменований в алфавіті вид 510, вкритий листами маркований вапном що підтверджується залізничною накладною від 23.08.2015 № 53810933.

Вантажовідправником на станції відправлення у залізничній накладній від 23.08.2015 № 53810933 зазначено, що маса вантажу (лому чорних металів) у вагоні № 65397135 складає 64 400 кг.

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України було зроблено перевірку маси вантажу у вагоні на вагах вантажоодержувача та виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній № 53810933, не відповідає фактичній масі вантажу. За даних обставин залізницею було складено акти загальної форми від 05.09.2015 № 11118, від 07.09.2015 № 17806 та комерційний акт від 07.09.2015 серії РА № 010479/1870.

В ході перевірки виявлено, що фактична маса вагону (брутто) складає 64 6500 кг, тобто фактична маса вантажу більша на 250 кг, ніж маса вантажу, зазначена відправником в накладній від 23.08.2015 № 53810933.

Позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України у зв'язку із перевищенням відповідачем допустимої маси вантажу та неправильно зазначену у залізничній накладній № 53810933 масу вантажу у вагоні № 65397135, нарахував відповідачу штраф у розмірі 84 330 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо сплати штрафу всупереч вимогам чинного законодавства не виконав, що і стало підставою для звернення до суду.

Дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, виходячи із наступного, зокрема:

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 ст. 909 ЦК України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 ЦК України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, далі Статут, Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, далі Правила, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено, що право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до норм ст. 37 Статуту та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів визначається відправником.

Приписами ст. 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Згідно з ст. 32 Статуту вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера).

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ст. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф відповідно до ст. 118 Статуту стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що комерційний акт від 07.09.2015 серії РА № 010479/1870, якій засвідчив невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у транспортній накладній, складений у відповідності до вимог пред'явлених до його складання Правилами складання актів та є чинним. На підставі статей 118, 122 Статуту позивач у зв'язку із перевищенням відповідачем допустимої маси вантажу та неправильно зазначеної у залізничній накладній № 53810933 маси вантажу у вагоні № 65397135, розрахував штраф у розмірі 84 330 грн. = (16 866 грн. (сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення за вагон) х 5).

Оскільки, вантажовідправником навантажено вагон понад 250 кг, що, в свою чергу, загрожувало безпеці на залізничному транспорті, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" про стягнення штрафу в сумі 84 330 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецінвест", згідно вимог ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.04.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 908, 909, 920 ЦК України, ст. 307 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінвест" (01001, м. Київ, вул. Софіївська, буд. 10, прим. 4, ) на користь:

- Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 108, ) штраф у сумі 84 330, 00 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 20.04.2016

Суддя Ю.О.Підченко