ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р.Справа № 922/555/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб", смт.Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області,
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків", м.Харків , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич", с.Виводове Томаківського району Дніпропетровської області,
про та зустрічним позовом до про стягнення 948453,24 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич", с.Виводове Томаківського району Дніпропетровської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб", смт.Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 (довіреність № 11 від 01.02.2016р.);

1-го відповідача за первісним позовом - не з'явився;

2-го відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 (довіреність № 21 від 05.10.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" основного боргу за ОСОБА_4 з відстрочкою платежу № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р. у розмірі 505539,88 грн., що в еквіваленті за комерційним курсом станом на 17.02.2016р. становить 18689,09 доларів США; штрафу у розмірі 202606,32 грн.; витрат від інфляційних у розмірі 219909,86 грн. та 3% річних у розмірі 20397,18 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 21.03.2016р., ТОВ "Славутич" проти позову заперечує повністю, посилаючись на фіктивність укладеного між ТОВ "ТД "Донснаб" та ТОВ "Славутич" ОСОБА_4 купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016р. до спільного розгляду з первісним позовом в межах провадження у справі № 922/555/16 було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "Славутич" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" про визнання недійсним ОСОБА_4 купівлі-продажу з відстрочкою поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ.

18.04.2016р. ТОВ "ТД "Донснаб" було надано до суду заперечення на відзив 2-го відповідача за первісними позовними вимогами, а також відзив на зустрічний позов, в якому позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначає, що ТОВ "Славутич" свідомо перекручує, як мету укладення ОСОБА_4 купівлі-продажу з відстрочкою поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р., так і його зміст. ТОВ "ТД "Донснаб" укладало спірний Договір купівлі-продажу з реальним наміром отримати зерно в кількості та якості, вказаних у договорі. Невиконання правочину не означає, що даний правочин був укладений фіктивно. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) вважає, що позиція ТОВ "Славутич" ґрунтується виключно на його бажанні ухилитися від виконання умов договору.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2016р., представник ТОВ "ТД "Донснаб" підтримала первісні позовні вимоги у повному обсязі; проти зустрічного позову заперечувала на підставах, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник ТОВ "Славутич" проти первісних позовних вимог заперечувала, посилаючись на фіктивність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу та підтримала зустрічні позовні вимоги про визнання даного договору недійсним.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття судового рішення, а неявка представника 1-го відповідача в судове засідання, про яке 1-й відповідач був обізнаний, не перешкоджає вирішенню справи по суті в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

05.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" (продавець) було укладено Договір купівлі-продажу з відстрочкою поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ, згідно п. 1.1. якого продавець зобов'язався у визначений сторонами час передати у власність покупця пшеницю м'яку 3 класу врожаю 2014 року у заліковій вазі, за ціною, обумовленою даним договором, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_4, загальна вартість товару становить 2694128,40 грн., у т.ч. ПДВ - 20%, що на дату підписання даного договору становить 226397,34 доларів США, по відношенню 1 долар США - 11,90 грн., згідно з комерційним курсом. При цьому, сторони визначили, що для цілей справжнього договору під комерційним курсом розуміється курс продажу долару США (котирувань з продажу), опублікований на сайті www.index.minfin,com.ua станом на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) на останню дату, що передує даті відповідного платежу.

У вищевказаному пункті ОСОБА_4 сторони також визначили, що у разі зміни комерційного курсу долара США до української гривні на момент здійснення покупцем плати, загальна вартість товару в гривні підлягає зміні, вартість товару в валюті залишається незмінною. Згодою на збільшення вартості товару є підписання покупцем цього договору, додаткова згода не потрібна. В разі, якщо покупець відмовляється від оплати загальної вартості товару з урахуванням збільшення, продавець має право не передавати товар до повної оплати його вартості.

Строк поставки товару визначений у п. 4.2. ОСОБА_4.

Згідно п.п. 4.2.1. ОСОБА_4, строк поставки товару на суму в українській гривні, еквівалентній сумі 56599,34 доларів США, перерахованій по комерційному курсу - до 30.07.2014р. включно.

Відповідно до п. 4.2.2. ОСОБА_4, строк поставки товару на суму в українській гривні, в сумі, еквівалентній 169798,00 доларів США, перерахованій покупцем по комерційному курсу - до 30.10.2014р. включно.

Згідно п. 4.1. ОСОБА_4, покупець зобов'язується провести оплату по справжньому договору в українській гривні, що еквівалентна 226397,34 доларів США, перераховану покупцем по комерційному курсу в строк до 10.06.2014р. включно.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "ТД "Донснаб" (покупець) здійснив оплату за ОСОБА_4 в повному обсязі, а саме перерахував на поточний рахунок продавця грошові кошти в українській гривні, що в еквіваленті за комерційним курсом складає 226397,34 доларів США.

Відповідно до п. 5.3. ОСОБА_4, у випадку, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав у встановлені терміни товар, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, у відповідності до ст. 693 ЦК України.

Згідно п. 5.4. ОСОБА_4, в разі не поставки продавцем товару у строки, передбачені п.п. 4.2.1., п.п. 4.2.2. даного ОСОБА_4, продавець зобов'язується протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту спливу строку поставки товару, передбаченого п.п. 4.2.1., п.п. 4.2.2. (будь-якого з етапів) даного ОСОБА_4, здійснити повернення покупцеві отриманої ним передоплати в обсязі, зазначеному відповідно в п.п. 4.2.1., п.п. 4.2.2. даного ОСОБА_4, з урахуванням особливостей, передбачених п. 1.2. справжнього ОСОБА_4.

Судом встановлено, що 2-м відповідачем за первісним позовом були частково виконані зобов'язання щодо повернення грошових коштів, перерахованих в рахунок оплати за товар у розмірі 2694128,36 грн., що в еквіваленті згідно п. 1.2. ОСОБА_4 становить 207708,25 доларів США.

Таким чином, заборгованість відповідача з повернення оплати за товар складає суму в українській гривні 505539,88 грн., еквівалентну 18689,09 доларів США згідно курсу продажу долару США (котирувань з продажу), опублікованим на сайті www.index.minfin.com.ua (www.currency.in.ua) станом на 17.02.2016р.

У пункті 8.3. ОСОБА_4 сторони визначили, що цей Договір діє до моменту повного виконання сторонами їх обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5. ОСОБА_4 сторони визначили, що за несвоєчасне повернення передоплати Покупцеві або відмови від повернення передоплати, згідно п. 5.4. ОСОБА_4, продавець сплачує на користь покупця штраф у розмірі 20% від несвоєчасно повернутої суми згідно з п.п. 4.2.1., п.п. 4.2.2.

За домовленістю сторін, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, встановлено позовну давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю 3 (три) роки (п. 6.5. ОСОБА_4).

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав законними та обґрунтованими нарахування штрафу від несвоєчасно повернутої суми, згідно п.п. 4.2.1. та п.п. 4.2.2. ОСОБА_4 в загальному розмірі 202606,32 грн., втрат від інфляції в розмірі 219909,86 грн. та 3% річних у розмірі 20397,18 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донснаб" (кредитор) було укладено Договір поруки № 05/06/14, згідно якого поручитель поручився перед кредитором боржника - ТОВ "Славутич" за виконання ним свого обов'язку, передбаченого п. 5.4. ОСОБА_4 купівлі-продажу з відстрочкою поставки № 0506/14Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх разом, так і від будь-кого з них окремо.

Пунктом 4.1.3. ОСОБА_4 поруки № 05/06/14 від 05.06.2014р. поручитель зобов'язався виконати свої обов'язки по договору протягом 3-х банківських днів з моменту отримання вимоги кредитора.

11.02.2016р. кредитор направив поручителю вимогу № 14 від 10.02.2016р., як то передбачено ОСОБА_4 поруки № 05/06/14 від 05.06.2014р.

Проте, поручитель свого обов'язку щодо виплати суми в українській гривні, що еквівалентна сумі 18689,09 доларів США, не виконав.

Згідно п. 8.1. ОСОБА_4 поруки, всі спори по цьому договору підлягають розгляду господарським судом Харківської області.

З урахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич", як боржника за договором, та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків", як поручителя, основного боргу в розмірі 505539,88 грн.; штрафу в розмірі 202606,32 грн., втрат від інфляції в розмірі 219909,86 грн. та 3% річних у розмірі 20397,18 грн.

2-й відповідач, ТОВ "Славутич", проти позову ТОВ "ТД "Донснаб" заперечує, посилаючись на фіктивність укладеного між ним та позивачем ОСОБА_4 купівлі-продажу з відстроченням поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р., з приводу чого подав до суду зустрічну повну заяву до ТОВ "ТД "Донснаб" про визнання даного ОСОБА_4 недійсним.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги, суд дійшов висновку про їх безпідставність та необґрунтованість, виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень ТОВ "ТД "Донснаб" (відповідача за зустрічним позовом), на початку червня 2014 року до нього звернулось TOB "Славутич" з наміром купити сільгосптехніку TOB "ТД "Донснаб" через лізингову компанію, та при цьому, повідомило про відсутність у нього кошти для її придбання. З метою отримання коштів для внесення першого платежу, позивач за зустрічним позовом запропонував відповідачу купити у нього пшеницю м'яку 3 класу врожаю 2014 р. на умовах з відстрочкою поставки.

Враховуючи, що TOB "ТД "Донснаб" впродовж багатьох років, окрім своєї основної діяльності з оптової торгівлі сільськогосподарськими машинами, здійснює оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, зважаючи на той факт, що пропозиція TOB "Славутич" могла принести TOB "ТД "Донснаб" очевидну вигоду, відповідачем за зустрічним позовом було прийнято пропозицію позивача.

05.06.2014р. між TOB "Славутич" та TOB "ТД "Донснаб" було укладено Договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ.

05.06.2014р. між ТОВ "ТД "Донснаб" та TOB "Універсальна лізингова компанія "Ленд-ліз" було укладено Договір купівлі-продажу № 0506/14/К-ВсИмп, за умовами якого відповідач за зустрічним позовом (продавець) передав товар TOB "Універсальна лізингова компанія "Ленд-ліз" (покупцю) для подальшої передачі його у фінансовий лізинг ТОВ "Славутич".

При цьому, спеціалістами TOB "ТД "Донснаб" було в повному обсязі оцінено ризики укладення вищевказаного договору для компанії.

Узгоджуючи умови спірного ОСОБА_4, TOB "ТД "Донснаб" враховувало можливість не поставки товару або поставки з порушенням його умов.

Зважаючи на зазначені вище ризики, відповідач за зустрічним позовом погодився на укладення договору купівлі-продажу зерна з відстрочкою поставки лише за умови, що в разі не поставки товару позивач поверне всі перераховані йому кошти з урахуванням зміни курсу долару США.

Крім того, зважаючи на можливий ризик не поставки товару, відповідачем за зустрічним позовом було укладено Договір поруки з Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків", чим з метою забезпечення виконання зобов'язання ТОВ "Славутич" щодо повернення перерахованих йому коштів у разі не поставки товару з урахуванням зміни курсу долару США.

Таким чином, TOB "ТД "Донснаб" уклало Договір купівлі-продажу з відстрочкою поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р. з реальним наміром отримати зерно в кількості та якості, вказаних в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи TOB "ТД "Донснаб" належним чином виконало умови ОСОБА_4 купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р. - здійснило оплату за ОСОБА_4 у повному обсязі, а саме перерахувало на поточний рахунок продавця (позивача за зустрічним позовом) грошові кошти в українській гривні, що в еквіваленті за комерційним курсом складає 226397,34 доларів США.

За таких обставин вбачається, що TOB "Славутич" свідомо перекручує факти та ухиляється від виконання своїх обов'язків за спірним договором, у тому числі щодо повернення передплати в розмірі, встановленому цим договором та щодо сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 даної статті).

У відповідності до приписів ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому, Верховний суд України в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначає, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Відповідно до п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом не надано жодного доказу на підтвердження фіктивності ОСОБА_4 купівлі-продажу № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р., а відповідачем за цим позовом на виконання умов ОСОБА_4 було здійснено передоплату у повному обсязі за необхідний йому товар, позовні вимоги про визнання даного ОСОБА_4 недійсним не підлягають задоволенню через їх безпідставність та недоведеність наявності у обох сторін умислу на укладення фіктивного договору.

Враховуючи приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати з оплати судового збору за первісним позовами суд покладає на відповідачів за даним позовом; за зустрічним позовом - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 234, 509, 526, 530, 543, 554, 599, 610, 611, 625, 627, 628, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків" (61003, м.Харків, провул.Дубового, буд. 9-В; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" (53552, Дніпропетровська область, Томаківський район, с.Виводове, вул.Н.Кулик, буд. 47; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Донснаб" (62341, Харківська область, Дергачівський район, смт.Мала Данилівка, вул.Ю.Гагаріна, 24; п/р 029 у АТ "БМ Банк", МФО 380913; ) - суму основного боргу за ОСОБА_4 з відстрочкою поставки № 0506/14-Вс Зерн-ЛЛ від 05.06.2014р. у розмірі 505539,88 грн.; штраф у розмірі 202606,32 грн.; інфляційні втрати у розмірі 219909,86 грн.; 3% річних у розмірі 20397,18 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 14226,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 25.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_5