ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2016р. Справа № 905/737/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", ,

м.Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця", ,

м.Дніпропетровськ

до відповідача Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1",

, м.Вугледар

про стягнення штрафу в сумі 13535,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця", м.Дніпропетровськ, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м.Вугледар, про стягнення штрафу в сумі 13535,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на залізничну накладну № 53701140 від 19.08.2015р., комерційний акт РА №007297/203 від 20.08.2015р., акти загальної форми №540, №541 від 20.08.2015р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 09.03.2016р. №567 позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що позивачем не було зважено тару (вагони) без вантажу. Одночасно відповідач стверджує про наявність у позивача обовязку надати розрахунок суми штрафу з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в провізному документі.

Розглянувши матеріали справи, заслухваши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У серпні 2015р. Державним підприємством "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м.Вугледар, на адресу ТОВ ЦЗФ "Селидівська" зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці на станцію Новогродівка ОСОБА_1 залізниці відвантажено за залізничною накладною №53701140 у вагоні №62540380 вантаж вугілля камяне.

При оформленні залізничної накладної №53701140 у вагоні №62540380 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 61000 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на 200-ти тонних вагонних вагах, заводський №0049.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Згідно п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції ОСОБА_1 залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №62540380 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що були складені акти загальної форми №540, №541 від 20.08.2015р.

За результатами контрольної перевірки станцією ОСОБА_1 залізниці був складений комерційний акт РА №007297/203 від 20.08.2015р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №62540380 на 150-ти тонних вагонних вагах (держ. повірка 01.07.2015р.) станції ОСОБА_1 залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 80750 кг., тара 24000 кг., нетто 56750 кг., що менше ваги зазначеної відправником в документі на 4240 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що з комерційної точки зору навантаження в вагоні нижче бортів вагона 40-50 см, рівномірне, маркований жовтою поздовжньою смугою по всій довжині вагона, сліди розкрадання відсутні. Люка, двері закриті, течі вантажу немає.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА №007297/203 від 20.08.2015р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом комерційним актом РА №007297/203 від 20.08.2015р.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті. Наразі вантажоотримувач прийняв спірний вантаж з комерційним актом без будь-яких заперечень, інше не доведено матеріалами справи.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000р. №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 2707,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 13535,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, посилання відповідача на ч.2 ст.114 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажу, затвержених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, суд до уваги не приймає, враховуючи, що вказані норми підлягають застосуванню при розрахунку суми збитків, повязаних з недостачею маси вантажу.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 13535,00 грн. підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця", м.Дніпропетровськ до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м.Вугледар про стягнення штрафу в сумі 13535 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" (85670 Донецька область, м.Вугледар, вул.Магістральна, 4, р/р 6784 в Головному управлінні ПАТ "ПІБ" Донецької області у м.Донецьк, МФО 334635, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" (49600 м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 108, р/р 107 в АБ "Експрес-Банк", МФО 322959, ) штраф у сумі 13535 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 25.04.2016р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина