ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.2016 Справа №905/653/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 100831,51грн., з яких 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8107,77грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 100831,51грн., з яких 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8107,77грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 526, 527, 530, 610, 639 Цивільного кодексу України, статей 193 Господарського кодексу України і полягають в тому, що 29.07.2011 відповідачем підписано і подано до ПАТ КБ "Приватбанк" заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно із якою відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Відповідно до договору відповідачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 та встановлено кредитний ліміт відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг". Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом - 45170,50грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 40642,23грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6911,01грн.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг позивачем нараховано пеню за прострочення виконання зобов'язання - 8107,77грн.

14.03.2016 та 05.04.2016 представник позивача через канцелярію суду надав клопотання, в яких просив розгляд справи провести без участі останнього. До клопотань додав копії меморіальних ордерів, виписок з рахунку відповідача. Клопотання та додані до них документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник відповідача про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи: акт б/н від 22.02.2016 канцелярії суду про відсутність можливості направити вказану кореспонденцію за належністю через призупинення відділеннями поштового зв'язку приймання та пересилання поштових відправлень до м. Донецьк; роздруківки повідомлень в мережі Інтернет від 23.02.2016 та 17.03.2016 про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Новини та події». Пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2011 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - клієнт) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" укладено заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua. (далі-Умови). Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або встановленими засобами електронного зв'язку банка та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розміру процентної ставки за використання кредитного ліміту регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування. З підписанням вищевказаної заяви клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Своїм підписом клієнт приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до підпункту 3.2.1.1.5 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. За змістом п.п.3.2.1.1.1 кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах ліміту в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

За довідкою №08.7.0.0.0/17 від 26.01.2016 клієнту встановлено кредитний ліміт в наступному розмірі: 29.07.2011 - 1000грн., 15.08.2012 - 0,00грн., 11.12.2012- 1000грн., 26.12.2012 - 1500грн., 28.12.2012 - 6500грн., 15.01.2013 - 11500грн., 21.01.2013 - 16500грн., 28.01.2013 - 21500грн., 04.02.2013 - 26900грн., 04.03.2013 - 31900грн., 23.09.2013 - 49500грн., 16.10.2013 - 55000грн., 01.03.2014 - 55000грн., 02.03.2014. - 54392,57грн.

Встановлення кредитних лімітів відповідачем не спростовується, тому суд виходить з того, що сторони домовилися про встановлення зазначених лімітів і договір в цій частині є укладеними.

Здійснення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту провадиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, в формі заяви про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитку печатки (п.3.2.1.1.8).

Пунктом 3.2.1.2.2. визначений перелік обов'язків клієнта, серед яких - сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3.

За змістом п.3.2.1.2.2.8 , клієнт доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх поточних рахунків, відкритих як на момент початку обслуговування банком ліміту клієнта, так і відкритих після цього, в валюті кредиту для виконання зобов'язань з погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до підпункту 4 п.3.2.1.2.1.4 за рахунок грошових коштів, які надійшли на поточний рахунок клієнта, в першу чергу здійснюється погашення заборгованості за відсотками, розрахованими відповідно до п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2.

Порядок розрахунку відсотків встановлений п.п.3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Умов та правил надання банківських послуг. Так, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25 числа поточного місяця,якщо дебетове сальдо утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або 25 числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо утворилося 21-го до кінця поточного місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентної ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Згідно з п.3.2.1.4.4. клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Дослідивши заяву відповідача від 29.07.2011 Умови та правила надання банківських послуг (Умови), Тарифи Приватбанку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 29.07.2011, суд робить висновок, що відносини, що склались між сторонами підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.345-346 ГК України.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг на підставі заяви про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитку печатки позивачем здійснювалось кредитування рахунку відповідача.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг на підставі заяви про приєднання до послуг та правил надання банківських послуг позивачем здійснювалось кредитування рахунку відповідача.

Як зазначає позивач, станом на 22.01.2016 у клієнта наявна заборгованості в розмірі 100831,51грн., з яких 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8107,77грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

На вимогу суду позивачем до матеріалів справи надані документи первинного бухгалтерського обліку (меморіальні ордери, виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують надання відповідачу вищевказаних сум. Доказів погашення заборгованості за заявою про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки не надав, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 8107,77грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 10.01.2014 по 22.01.2016 суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У разі порушення зобов'язання за приписами статті 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

У відповідності до частини 4 статті 213 ГК України штраф, як різновид неустойки може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, яким передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За приписами частини 2 статті 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (набрав чинності з 15 жовтня 2014 року) на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Нормами зазначеного спеціального Закону визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, а його дія поширюється лише на певне коло суб'єктів.

Згідно положенням статті 1 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено, зокрема, м. Донецьк.

Між тим дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Правові та організаційні основи боротьби з тероризмом повноваження і обов'язки органів виконавчої влади, об'єднань громадян і організацій, посадових осіб та окремих громадян у цій сфері, порядок координації їх діяльності, гарантії правового і соціального захисту громадян у зв'язку із участю у боротьбі з тероризмом визначені нормами Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV «Про боротьбу з тероризмом», в статті 4 якого зазначено, що суб'єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, зокрема, є служба безпеки України, яка є головним органом у загальнодержавній системі боротьби з терористичною діяльністю. Координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Відповідно до статей 10, 11 цього Закону антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція (ст. 1 Закону).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 відповідно до статей 107, 112 Конституції України уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Наказом голови Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначені такі райони антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року.

Отже, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом. Входження міста Донецька до складу Донецької області є загальновідомим фактом та не потребує доказування.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця місце проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є місто Донецьк.

Прийняття Кабінетом Міністрів України розпорядження № 1079-р від 05 листопада 2014 року не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який є чинним, на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій щодо нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. Дію даного Закону в частині введення мораторію зупинено не було.

Листом від 27 жовтня 2014 року №18-112/64138 Національний банк України повідомив усім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та вказав на те, що невиконання законних вимог є підставою для застосування до порушників адекватних заходів впливу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України.

Закріплене в статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання не може носити декларативний характер.

У розумінні положень статті 58 Конституції України приписи статті 2 зазначеного закону відносно заборони нарахування пені та штрафу з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо можливості їх незастосування.

Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 14.04.2014 по 22.01.2016 у розмірі 81007,08грн.

Щодо позовних вимог про стягненні пені у розмірі 0,69грн. за період з 10.01.2014 по 13.04.2014 суд вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене та приписи ст.6, ч.ч.1, 3 ст.549, ст.627 ЦК України, ст.ст.216-218 ГК України стягненню на користь позивача підлягає пеня у сумі 0,69грн. за період з 10.01.2014 по 13.04.2014.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 100831,51грн., з яких 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8107,77грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (83004, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; відомості про р/р матеріали справи не містять, ) 45170,50грн. - заборгованість за кредитом, 40642,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,69грн. - пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 6911,01грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (83004, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; відомості про р/р матеріали справи не містять, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1390,86грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У судовому засіданні 06 квітня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 11 квітня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява