ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Справа № 926/244/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» м.Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» м.Чернівці

до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» м.Чернівці

про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії укладений між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» та Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальною компанією «Чернівціобленерго»

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_1- представник (дов. від 04.03.2016р.), ОСОБА_2 представник (дов. від 07.03.2016р.), ОСОБА_3 представник (дов. від 04.03.2016р.)

Від відповідача 1 ОСОБА_4 представник (№ 643 від 25.01.2016р.)

Від відповідача 2 ОСОБА_5 представник (дов. № 9 від 13.10.2015р.)

Рішення винесено 19.04.2016 року в звязку з оголошеною на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України перервою.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» м.Хмельницький 19.02.2016 року звернулося з позовом до відповідачів: ПАТ «Енергопостачальної компанії «Чернівціобленерго» м.Чернівці та ОК «ЖБК «Проспект» м.Чернівці про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії на обєкт розташований за адресою: м.Чернівці, Проспект Незалежності, 131, укладений між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» та Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальною компанією «Чернівціобленерго».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Гіпербуд», як власником електроустановки (ТП473), та ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» було укладено договори про постачання електричної енергії № 4642/8 від 19.03.2013 року та про приєднання до електричних мереж № 51-12 від 16.03.2015р. Проте, ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» розірвав договір про постачання електричної енергії без згоди ТОВ «Гіпербуд» та уклав договір про постачання електричної енергії з ОК «ЖБК «Проспект».

Враховуючи, що відповідачі уклали договір про постачання електричної енергії тим самим самовільно розпорядилися електроустановкою (ТП473) позивача,чим порушили його право власності, останній вважає, що такий договір у відповідності до вимог ст.215 Цивільного кодексу України, слід визнати недійсним.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 19.02.2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 10.03.2016 року.

10.03.2016 року до початку розгляду справи по суті представник ОК «ЖБК «Проспект» (відповідач 2) заявив головуючому судді Гушилик С.М. відвід.

В судовому засіданні 10.03.2016 року оголошено перерву до 11.03.2016 року.

Ухвалою суду від 11.03.2016 року в задоволенні заяви відповідача 2 - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» м.Чернівці про відвід головуючому судді Гушилик С.М. відмовлено.

За усним клопотанням представника позивача в судовому засіданні, яке відбулося 11.03.2016 року оголошено перерву до 17.03.2016 року.

Ухвалою суду від 17.03.2016 року відкладено розгляд справи на 30.03.2016 року та витребувано від відповідачів належним чином засвідчену копію ОСОБА_6 про постачання електричної енергії на обєкт розташований за адресою: м.Чернівці, Проспект Незалежності, 131, укладений між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» та Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальною компанією «Чернівціобленерго».

Відповідач 1 ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що оспорюваний договір був укладений між ним та ОК «ЖБК «Проспект» про постачання електричної енергії, зазначений договір був укладений на основі типового договору у відповідності Правил користування електричною енергією, при цьому, порушення законодавства при укладенні зазначеного договору не стосуються позивача, так як він не є стороною договору та ніяким чином не порушують його права.

З метою зясування всіх обставин справи та надання сторонами додаткових доказів в судовому засіданні, яке відбулося 30.03.2016 року оголошено перерву до 12.04.2016 року.

До початку судового засідання ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» (відповідач 1) на вимогу суду надав копію договору про постачання електричної енергії від 08.10.2015 року, який укладено між відповідачами, а також письмово зауважив, що між ним та позивачем існують договірні відносини по договору на постачання електричної енергії № 4642/2 від 19.03.13р., обєктом постачання по якому є - обєкт по вул. Рівненська, 10,(ТП 493), що підтверджується однолінійною схемою, яка була погоджена в червні 2015 року, в якій відсутній обєкт електропостачання по проспекту Незалежності, 131, (ТП 473), оплата за споживання електричної енергії по проспекту Незалежності, 131, здійснюється відповідачем 2, в свою чергу позивач оплачує по обєкту по вул. Рівненська, 10.

При цьому, в усній формі відповідач 1 зазначив, що між ним та позивачем було укладено договір на постачання електричної енергії лише за № 4642/2, а договору за № 4642/8 (якій позивач вказує в позовній заяві) не існує.

В своїх додаткових поясненнях від 16.03.2016 року та від 12.04.2016 року позивач посилається на те, що:

- між ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» та ТОВ «Гіпербуд» було укладено договір на постачання електричної енергії № 4642/2 від 19.03.13р. на два обєкти: ТП 473 (місце розташування: проспект Незалежності, 131) та ТП 493 (місце розташування: вул. Рівненська, 10), який на підставі заяви ТОВ «Гіпербуд» від 15.09.2015р. був розірваний в частині надання електричної енергії на обєкт по Проспекту Незалежності 131, проте, зазначена заява була підроблена, вона не є волевиявленням для розірвання ОСОБА_6 постачання електричної, так як сторонами не було підписано Додаткової угоди;

- при укладенні оспорюваного договору відповідачі порушили вимоги 5.4 Правил користування електричною енергією затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996р. № 28, а саме: був відсутній документ, що підтверджує право власності чи користування на обєкт (електроустановку ТП 473) та правокористування земельною ділянкою на проспекті Незалежності, 131;

- власником мереж є ТОВ «Гіпербуд», а відтак ОК «ЖБК «Проспект» використовує мережі без його згоди.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.04.2016 року, оголошено перерву до 19.04.2016 року.

Відповідач 2 - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» у відзиві проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що позивач не є стороною договору, оспорюваний позивачем договір жодним чином не порушує права останнього, позивачем не доведено підстав для визнання правочину недійсним, позивачем невірно обрано спосіб захисту. В усній формі відповідач зазначив, що оспорюваний договір виконується сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2016 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, у свою чергу представники відповідачів підтримали свої заперечення.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2015 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» (Споживач) та Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальною компанією «Чернівціобленерго» (Постачальник) укладено договір № 0010/2 про постачання електричної енергії, на обєкт розташований за адресою: м.Чернівці, Проспект Незалежності, 131 (далі Договір).

Відповідно до п.1 ОСОБА_6 Постачальник взяв на себе зобов'язання продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 107 кВт, а останній взяв не себе зобовязання оплачувати вартість використаної електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього ОСОБА_6. Точка продажу електричної енергії: Т1-на кабельн.накін. в РУ-10 кВ ТП-156, Т2- на кабельн.накін. в РУ-10 кВ ТП-473.

Згідно п.2.3.4 ОСОБА_6 боржник зобовязався оплачувати вартість електричної енергії згідно з додатком №1 «Порядок розрахунків» та додатком №4 «Графік зняття показників лічильників та подавати їх до Електропостачальної організації.

Договір виконується відповідачами, ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» постачає електричну енергію Споживачу - ОК «ЖБК «Проспект», а останній сплачує за використану енергію кошти, що підтверджено звітами, рахунками на оплату та квитанціями.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору ст. ст. 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 184 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

У відповідності до п.1.3 Правил користування електричною енергією затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996р. № 28 (далі ПКЕЕ) - постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктом 1.9 ПКЕЕ встановлено, що постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу, електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору за умови дотримання вимог законодавства України, зокрема цих Правил та інших нормативно-технічних документів.

При цьому, пунктом 5.4 ПКЕЕ для укладення договору про постачання електричної енергії, договору для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації, перелік документів, серед інших документів, визначиних данним пунктом, підпунктом 8 - копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що між ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» (Постачальник) та ТОВ «Гіпербуд» (Споживач) 19.03.2013 року було укладено договір на постачання електричної енергії № 4642/2 (далі Договір № 4642/2) на два обєкти Споживача ТП 473 (місце розташування: проспект Незалежності, 131) та ТП 493 (місце розташування: вул. Рівненська, 10), з потужністю 1030 кВт., що підтверджується: додатком № 7, №7.1, №9. Додатковими угодами: - №2 від 22.07.2014р. сторони ОСОБА_6 № 4642/2 збільшили потужність до 1373 кВт., - від 11.06.2015р. зменшили потужність до 1143 кВт., а також в однолінійній схемі (додаток №14 до договору) погодили лише один обєкт ТП 493 (місце розташування: вул. Рівненська, 10).

На підставі заяви ТОВ «Гіпербуд» від 15.09.2015р. про відключення однієї із точок обліку, що в ОСОБА_6 №4642/2 ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» розірвало з ним договір №4642/2 в частині надання електричної енергії на обєкт по Проспекту Незалежності 131, яка на думку ТОВ «Гіпербуд», не є волевиявленням для розірвання ОСОБА_6 постачання електричної енергії, так як сторонами не було підписано Додаткової угоди про зменшення потужності із 1143 кВт., затверджено нового Акту про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, затвердження нової схеми електропостачання споживача із зазначенням ліній, що живлять електроустановки (нова однолінійна схема), затвердження нового переліку розрахункових засобів обліку, порядок розрахунку технологічних втрат. Крім того, позивач продовжує оплачувати поставлену електроенергію за ОСОБА_6 №4642/2 про постачання електричної енергії.

Договір на постачання електричної енергії на обєкт проспект Незалежності, 131, який укладений між відповідачами, був укладений з порушенням вимог 5.4 Правил користування електричною енергією затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996р. № 28 (відсутній документ, що підтверджує право власності чи користування на обєкт (електроустановку ТП 473) та правокористування земельною ділянкою на проспекті Незалежності, 131), що підтверджено відповіддю Міненерговугілля №32-вих/178-16 від 28.01.2106р., відповіддю сектору НКРЕП у Чернівецькій області від 21.01.2106 р.№ 56-19/7.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до вимог ч.5 ст.216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів визначено підставою звернення до господарського суду відповідних субєктів і у ч. 1 ст. 1 ГПК України.

Як визначено в абз. 5 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.09 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Обовязковою умовою звернення з позовом про визнання оспорюваного правочину недійсним особи, яка не є однією із сторін правочину, є те, що права та законні інтереси такої особи повинні бути порушені вчиненням правочину.

Аналізуючи вищевказані правові норми із повним та всебічним дослідженням доказів наданих позивачем, а саме: договори поставки №91 і №92 від 01.08.2013р. про поставку 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1 та 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1-400к.к., видаткові накладні № РН-Ав00006 від 06.08.2013р. на придбання обладнання 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1 з ТМ, № РН-Ав00014 від 12.08.2013р. на придбання обладнання 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1 з ТМ-400к.к., сертифікат відповідності на підстанцію 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1, платіжні доручення № 364 від 30.08.2013р., № 386 від 10.09.2013р., як оплата за трансформатор по договорам № 91 та № 92, акт здійснення заходу з державного енергетичного нагляду № 06/40-02-10-А про прийняття в експлуатацію електроустановки КЛ-10кВ ТП№ 156, довідки позивача про те, що на балансі підприємства обліковується обладнання 2КТПГ-2К-630/10/0,4У1, суд прийшов до висновку, що позивач не надав доказів, що саме трансформаторна підстанція № 473 перебуває у його власності, а зазначені документи не підтверджують того, що вони стосуються саме цієї підстанції. Акт здійснення заходу з державного енергетичного нагляду № 06/40-02-55-А свідчить лише про прийняття в експлуатацію електроустановки КЛ-10кВ ТП 473, акт розмежування балансової належності, який є додатком до договору № 4642/2 від 19.03.2013р. та договір про нестандартне приєднання до електричних мереж № 287-12 від 29.08.2013р., робочий проект приєднання до електричних мереж ТП 473 по проспекту Незалежності, 131, не можуть бути доказом права власності на трансформаторну підстанцію 473.

Відтак, твердження позивача про невідповідність оспорюваного договору нормам чинного законодавства України за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання такого договору недійсним в судовому порядку, оскільки завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Крім того, відповідно до звітів позивача про використання електричної енергії, він проводив оплату по двом обєктам (з номерами точок обліку ТП 473 та ТП 493) виключно по червень 2015 року, на даний час позивач сплачує лише по обєкту в точці обліку ТП 493 (звіти за січень-березень 2016р.).

При цьому, відповідачі надали докази, що відповідач 2 - ОК «ЖБК «Проспект» проводить оплату за використану електричну енергію по договору № 0010/2 від 08.10.2015 року.

Таким чином, позивач не довів факту порушення прав та законних інтересів ТОВ «Гіпербуд» укладеним між відповідачами ОСОБА_6 про постачання електричної енергії на обєкт розташований за адресою: м.Чернівці, Проспект Незалежності, 131.

Що ж стосується твердження позивача, що оспорюваний договір укладений з порушенням Правил користування електричною енергією затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996р. № 28, а тому його слід визнати недійсним, то слід зазначити, що такі порушення не порушують права позивача і стосуються лише сторін даного правочину.

З огляду на наведене та на переконання суду, позивачем не обґрунтовано належним чином ті обставини, які б могли бути підставою для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Повне рішення складено 20.04.2016 року

Суддя С.М.Гушилик