ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Справа № 904/4528/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
за участю представників:
позивача:Семеняка В.В. дов від 28.10.2014
відповідача 1:не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином)
відповідача 2:Феделеш М.І. дов. від 09.03.2016
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016
та на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2016
у справі№ 904/4528/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" 2) Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз"
простягнення 25 473 240,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 (суддя Дубінін І.Ю.), яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 (головуючий суддя - Широбокова Л.П., судді - Прудніков В.В., Орєшкіна Е.В.) зупинено провадження у справі №904/4528/15 до вирішення спору по суті та набрання рішеннями законної сили у справі Господарського суду Івано-Франківської області №909/1278/15 та у справі Господарського суду Львівської області №914/3812/15.

Ухвала місцевого та постанова апеляційного судів обґрунтовані положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України та статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з огляду на встановлення судами обставин щодо порушення провадження у справах про банкрутство відповідача 1 та відповідача 2.

Не погодившись з ухвалою місцевого суду та постановою апеляційної інстанції Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

В обґрунтування своєї правової позиції заявник касаційної скарги посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 79 Господарського процесуального кодексу України та статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Банк наголошує на тому, що суди не встановили неможливість розгляду справи до вирішення пов'язаних із нею справи Господарського суду Івано-Франківської області №909/1278/15 та справи Господарського суду Львівської області №914/3812/15. Поряд з цим судами не враховано, що стаття 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є підставою для зупинення провадження у справі стосовно позовних вимог конкурсних кредиторів, у той час як позивач у даній справі є, в силу вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпеченим кредитором.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як роз'яснено у пункті 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд може зупинити провадження у справі виключно з підстав, передбачених статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема під неможливістю розгляду справи зазначеної у частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною 2 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що, у разі, якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини 4 статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Предмет позову у даній справі складає вимога Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про солідарне стягнення з ТОВ "Компанія "Агро-Союз", як позичальника, та ПАТ "Агро-Союз" , як поручителя, 25473240,04 грн, з яких 22850000 грн становить сума основної заборгованості, 2554232,87 грн заборгованості за відсотками, 69007,17 грн пені за порушення строків повернення кредиту.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, 13.11.2015 на офіційному сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення за №24945 про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз" (відповідача-1) у господарському суді Львівської області (справа №914/3812/15, дата порушення справи про банкрутство - 12.11.2015) - а.с. 119, том 2.

Також 08.12.2015 на офіційному сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення за №24954 про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Агро-Союз" (відповідача-2) у господарському суді Івано-Франківської області (справа №909/1278/15, дата порушення справи про банкрутство - 03.12.2015р.) - а.с. 115, том 2.

Беручи до уваги встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо порушення господарськими судами провадження у справі №914/3812/15 про банкрутство відповідача-1 та у справі №909/1278/15 про банкрутство відповідача-2, з огляду на вимоги частини 2 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі № 904/4528/15 до набрання чинності рішеннями у згаданих справах у яких будуть розглядатись грошові вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "Компанія "Агро-Союз" у справі про банкрутство №914/3812/15 та до ПАТ "Агро-Союз" у справі про банкрутство № 909/1278/15.

Водночас колегія суддів касаційної інстанції визнає безпідставними доводи заявника касаційної скарги стосовно відсутності підстав для зупинення провадження у даній справі оскільки Банк є забезпеченим кредитором, і як наслідок вимоги статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" стосуються позовних вимог лише конкурсних кредиторів.

Згідно приписів статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 15 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції та зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, судова колегія вважає обґрунтованим та законним висновок судів стосовно наявності підстав для зупинення провадження у даній справі.

Доводи, викладені заявником у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтовані висновки місцевого та апеляційного судів та фактично зводяться до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів.

За приписами частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень, які прийняті з дотриманням норм чинного законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 у справі № 904/4528/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець