ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/815/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "РОКАДА"

про стягнення боргу за договором позики

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "РОКАДА", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД", м. Дніпропетровськ

про визнання договору займу недійсним

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1, дов. від 01.02.2016 року, представник;

від відповідача (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2, дов. № 19/10/15 від 19.10.2015 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "РОКАДА" про стягнення боргу за договором позики. в розмірі 100 000 грн., 39000 грн. інфляційних, 2 778,08 грн. 3% річних та 9358,09 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов договору безвідсоткової позики №1/14 від 27.01.2014 року в частині повного та своєчасного повернення суми позики.

01.04.2016 року до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "ТД"Рокада" про визнання договору безвідсоткової позики №1/14 від 27.01.2014 року недійсним.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом посилається на те, що спірний договір підписаний неуповноваженою особою, а відтак має бути визнаний недійсним.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2016 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 30.04.2016 року.

19.04.2016 року відповідач за первісним позовом надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог.

19.04.2016 року відповідачем за первісним позовом подано заяву про застосування строків позовної давності.

Також, 19.04.2016 року відповідачем за первісним позовом подано клопотання про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи.

19.04.2016 року відповідач за зустрічним позовом надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

21.04.2016 року позивачем за первісним позовом подано заяву про відмову в частині позовних вимог, з урахуванням якої позивач просить стягнути з відповідача з первісним позовом лише суму основного боргу в розмірі 100 000грн.

21.04.2016 року відповідачем за первісним позовом подано заяву про визнання позовних вимог за первісним позовом.

21.04.2016 року позивачем за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) подано заяву про відмову від зустрічного позову.

У судовому засіданні 19.04.2016 року оголошувалась перерва до 21.04.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 21.04.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД" (далі- позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "РОКАДА" (далі- відповідач за зустрічним позовом) укладено договір позики (безвідсоткової) №1/14 від 27.01.2014 року (далі-договір).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 100 000грн., а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю.

Відповідно до п. 3.1. договору, строк повернення позики становить один рік з моменту надання суми позики.

На виконання умов договору позивач за первісним позовом перерахував відповідачу за первісним позовом 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 27.01.2014 року.

У встановлений договором строк позичальник не повернув суму позики.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічну за змістом норму містить ст. 526 Цивільного кодексу України, в силу якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, де розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків повернення позики, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 100 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.1. договору при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,1% від неповерненої суми позики.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник додатково до штрафу, передбаченого в п. 4.1. договору, сплачує проценти в розмірі 10% річних виходячи з неповерненої суми за весь термін прострочення. При цьому Позичальник зобов'язаний повернути суму позики (її неповернену частину в у разі дострокового повернення позики), збільшену з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення.

На підставі п. 4.1. та п. 4.2. договору позивачем за первісним позовом нараховано відповідачу за первісним позовом штрафні санкції в загальному розмірі 9358,09 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 2 778,08 грн. та інфляційні в розмірі 39000 грн.

Слід зазначити, що 21.04.2016 року позивач за первісним позовом подав заяву про часткову відмову від позовних вимог, а саме в частині стягнення інфляційних, 3% річних та штрафних санкції.

Пунктом 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Господарський суд, вважає за можливе прийняти відмову позивача від частини позовних вимог та припинити провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом 39000 грн. інфляційних, 3% річних 2778,08 грн. та штрафних санкцій в розмірі 9358,09 грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню з присудженням до стягнення з відповідача за первісним позовом 100 000 грн. суми боргу, в частині стягнення 39000 грн. інфляційних, 3% річних 2778,08 грн. та штрафних санкцій в розмірі 9358,09 грн. провадження по справі припинити.

Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою, господарський суд враховує наявність заяви позивача за зустрічним позовом про відмову від зустрічного позову та припиняє провадження за зустрічною позовною заявою на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.).

Ціна первісного позову становить 151 136,17грн., отже, сума судового збору за подання даного позову мала складати 2267,04грн., а позивачем згідно квитанції № 0.0.467401744.1 від 25.11.2015року сплачено 7760,16грн.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, надмірно сплачений позивачем згідно квитанції № 0.0.467401744.1 від 25.11.2015року судовий збір в розмірі 5493,12 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України на підставі ухвали суду, в зв'язку із внесенням судового збору в більшому розмірі та поданням позивачем за первісним позовом відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір за первісним позовом стягується з відповідача в розмірі 1500грн., судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, п. 4 ч.1 ст. 80, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім"Рокада" (40024, м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 15, корп. В-4 група 11, №37,38,39, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпротехнобуд" (49035, м. Дніпропетровськ, вул. Таганська, 2, ) 100 000 грн. суми боргу та 1500 грн. судового збору.

В частині стягнення 39000 грн. інфляційних, 3% річних 2778,08 грн. та штрафних санкцій в розмірі 9358,09 грн. провадження по справі - припинити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпротехнобуд" (49035, м. Дніпропетровськ, вул. Таганська, 2, ) з Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001) зайво сплачений згідно квитанції № 0.0.467401744.1 від 25.11.2015року, яка міститься в матеріалах справи №904/815/16, судовий збір у сумі 5493,12 грн., про що винести ухвалу.

Провадження по справі №904/815/16 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "РОКАДА", м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД", м. Дніпропетровськ про визнання договору займу недійсним - припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.04.2016 року

Суддя ОСОБА_3