номер провадження справи 32/21/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 Справа № 908/445/16

за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ, (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЮГСТАЛЬ, (69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 160/162)

про тлумачення умов договору

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

Від позивача не зявився

Від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 18-юр від 22.06.2015 р.

Суть спору:

16.02.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЮГСТАЛЬ про тлумачення пункту 4.7. Договору № 1639-ЦД від 25.06.2015 р., визначивши, що Датою поставки вважається дата, вказана особисто представником покупця на товаросупровідних документах, наданих постачальником, при передачі продукції в розпорядження покупця.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/445/16, присвоєно справі номер провадження 32/21/16, з призначенням судового засідання на 30.03.2016 р.

Ухвалою суду від 30.03.2016 р. у звязку з неявкою представників сторін розгляд справи було відкладено на 13.04.2016 р.

Позивач в судове засідання 13.04.2016 р. не зявився, вимоги, викладені в позовній заяві обґрунтовує ст. ст. 213, 637 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі та підтримав свої заперечення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

У засіданні суду 13.04.2016 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ», м. Добропілля Донецької області, (надалі по тексту - покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЮГСТАЛЬ», м. Запоріжжя, (надалі по тексу - постачальник) укладений договір поставки № 1639-ЦД, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК, в асортименті, кількості, строки, по ціні і з якісними характеристиками, погодженими сторонами у даному договорі та специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію у відповідності до умов даного договору.

Відповідно до п. 4.7 договору датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата вказана представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, вказана в залізничній накладній, яка свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (в узгоджене місце призначення поставки).

У відповідності з п. 5.4 договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за даним договором здійснюються покупцем в порядку та строки погоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

У виконання умов договору сторонами підписана специфікація від 25.06.2015р. на поставку продукції.

За вказаною специфікацією сторони погодили поставку продукції із зазначенням її найменування, номенклатурного номеру, кількісних та якісних показників, ціни, строків поставки та умов оплати. Специфікація підписана обома сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Відповідно п.5 специфікації, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за даною специфікацією до договору, здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п'яти) робочих днів з 30 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору ТОВ Югсталь здійснило поставку продукції за видатковою накладною № РН-3007/4 від 30.07.2015 р., а відповідач прийняв продукцію на підставі довіреностей № 274 від 24.07.2015р. на загальну суму 57 605,91 грн.

Правовідносини сторін щодо виконання договору № 1639-ЦД в частині здійснення розрахунків були предметом розгляду господарського суду Донецької області у справі № 908/5830/15. Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.2016 р. у справі № 908/5830/15 задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ», м. Добропілля Донецької області на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЮГСТАЛЬ», суму основного боргу у розмірі 57 605,91 грн., пеню у розмірі 2 880,30 грн., інфляційні витрати у розмірі 558,83 грн., 3% річних у розмірі 378,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р. рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2016 р. у справі № 908/5830/15 залишено без змін.

Предметом даного судового розгляду є вимоги про тлумачення умов договору № 1639-ЦД від 25.06.2015 р. щодо поняття дата поставки товару.

Частиною 1 ст. 637 ЦК України визначено, що тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в частинах 3 та 4 ст. 213 Цивільного кодексу України, згідно яких при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, підставою для застосування такого правового інституту як тлумачення змісту угоди має бути наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги зясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тобто потребує встановлення справжньої волі, вираженої при вчиненні правочину, та відповідності волі та волевиявлення.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Відповідно, тлумачення не може створювати, натомість може тільки розяснювати вже існуючі умови угоди.

Зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб встановлення справжньої волі сторін при вчиненні правочину та можливості виконання ними умов правочину. А тому тлумачення договору (правочину) можливе до виконання сторонами його умов.

Судом встановлено та сторонами не заперечується факт виконання зазначеного договору. Спір між сторонами, предметом розгляду якого були вимоги про стягнення заборгованості за поставлений товар за спірним договором, розглянуто господарським судом Донецької області у справі № 908/5830/15 (на час винесення рішення по даній справі рішення господарського суду Донецької області від 13.01.2016 р. у справі № 908/5830/15 набрало чинності).

Суд зазначає, що звернення однією із сторін до суду щодо неналежного виконання іншою стороною його умов, є спором сторін, який вирішується судом шляхом застосування, у тому числі, умов договору. Застосування судом умов договору при вирішенні спору є способом тлумачення змісту правочину.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд зауважує, що вимога позивача про тлумачення поняття дата поставки товару стосується фактичного виконання договору, та не входить в предмет позову щодо тлумачення договору, а тому відсутні правові підстави для зясування зазначених обставин.

Таким чином, у позивача відсутнє право вимагати тлумачення змісту умов виконаного договору.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги про тлумачення правочину, а саме поняття дата поставки товару в редакції п. 4.7 договору поставки № 1639-ЦД від 25.06.2015 р. безпідставними, внаслідок чого в задоволенні позову відмовляється.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ВИРІШИВ :

В позові Публічного акціонерного товариства ДТЕК ДОБРОПІЛЬСЬКА ЦЗФ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЮГСТАЛЬ про тлумачення пункту 4.7. Договору № 1639-ЦД від 25.06.2015 р. відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 19 квітня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.