ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016р. Справа№ 914/4373/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ», м.Київ

д о відповідача :Приватного акціонерного товариства «Бізнес-центр « ПІДЗАМЧЕ», м.Львів

за участю третьої особи -1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк, м.Київ

за участю третьої особи -2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура», м.Львів

про: стягнення заборгованості по Кредитному договору №859/05-К від 15 серпня 2007 на загальну суму 42193537,76 грн.

Головуючий суддя Кітаєва С.Б.

суддя Ділай У.І.

суддя Мороз Н.В.

секретар судового засідання Децик С.Я.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність від 08.12.2015р. );

від відповідача: не з»явився

від третьої особи-1: ОСОБА_2 представник (довіреність від 29.05.2015 року);

від третьої особи 2 не з»явився

Права та обовязки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз»яснив представникам, які зявилися в судове засідання. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» звернулося з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче", про стягнення заборгованості по інфляційних втратах по кредитному договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. на загальну суму 42193537,76 грн. за період з листопада 2012 року по жовтень 2015 року включно.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 24.12.2015 р. призначив розгляд справи на 25.01.2016 р. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» , м.Київ.

Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду; в судовому засіданні 03.02.2016р. оголошувалась перерва до 11.02.2016 року до 15:00 год, про що до відома представників сторін та третьої особи-1 було доведено у письмовій формі, під розписку.

Ухвалою від 11.02.2016 року до участі у справі на стороні відповідача в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Відкрите акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура», м.Львів.

Ухвалою від 03.03.2016 р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів. Внаслідок автоматизованого розподілу, проведеного у відповідності до ст.2-1 ГПК України, згідно Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, у склад колегії увійшли головуючий суддя Кітаєва С.Б., судді Ділай У.І. та Мороз Н.В.

За клопотанням представників строк вирішення спору продовжувався.

З підстав, зазначених в ухвалі суду від 30.03.2016 року, враховуючи клопотання відповідача вх.№13848/16 від 30.03.2016р. про відкликання клопотання (вх.№921/16 від 22.02.2016р. ) про залучення до участі у справі ТзОВ «Амбра» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, суд прийшов до висновку відхилити клопотання відповідача про залучення до участі у справі ТзОВ «Амбра» в статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В процесі розгляду від сторін та третьої особи поступили до матеріалів справи такі документи.

02.02.2016 року від позивача поступив лист №БЦП-3 від 02 лютого 2010 року про долучення до матеріалів справи документів, з метою всебічного та об»єктивного її розгляду, у т.ч.: копія рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011р. по справі №2/139; копія постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2012р. по справі №2/139; копія постанови Вищого господарського суду України від 09.10.2012р. по справі №2/139. (вх.№4177/16 від 02.02.16р.).

03.02.2016р. за вх.№ 4347/16 в документообігу суду зареєстровано поданий відповідачем супровідний лист вих..№23 від 3.02.2016р. про долучення до матеріалів справи копії договору відступлення права вимоги.

10.02.2016 року за вх.№5633/16 в документообігу господарського суду зареєстровано поступлення від відповідача по справі Відзиву на позовну заяву за вих..№25 від 10.02.2016 року з документами .

11.02.2016 року за вх.№5750/16 в документообігу господарського суду зареєстровано поступлення від третьої особи ( ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») Відзиву « на позовну заяву ТОВ «КУА «ІЗІ ЛАЙФ» про стягнення заборгованості по кредитному договору №859/05-К від 15.08.2007 року» вих..№114-09/18 від 10 лютого 2016 р.

В додаток до супровідного листа вих.№27 від 11.02.2016 р. відповідачем подано до суду 11.02.16 р.( вх.№5846/16) витяг з ЄДРЮО та ФОП станом на дату розгляду справи (11.02.2016р. ) з відомостями, які містить про відповідача ЄДР.

22.02.2016 р. від відповідача поступили до суду ОСОБА_3 пояснення по справі (вх.№7055/16).

22.02.2016 р. за вх.№7122/16 в суді зареєстровано поступлення від позивача ОСОБА_3 пояснень до позовної заяви , які судом прийнято та приєднано до матеріалів справи.

02.03.2016 року за вх.№8695/16 в суді зареєстровано поступлення від відповідача ОСОБА_4 за вих..№18-01 від 2.03.2016р., а 03.03.2016 р. за вх.№8877/16 ОСОБА_3 пояснення вих..№б/н від 3.03.2016 р.

30.03.2016 року за вх.№1375/16 в господарському суді зареєстровано подані відповідачем ОСОБА_3 пояснення вих..№б/н від 29.03.2016 р. в додаток до яких долучено Постанову ВГС України від 15.03.2016 р. у справі №2/139.

В судове засідання 13.04.2016 року позивач явку повноважного представника забезпечив. З підстав наведених у позовній заяві, наданих суду поясненнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просить задоволити.

В судове засідання 13.04.2016 року третя особа 1 на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», явку повноважного представника забезпечив. Представник третьої особи 1 , з підстав наведених у відзиві та наданих суду поясненнях, вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими , просить позов задоволити.

Третя особа 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Відкрите акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура», явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, пояснення на позов не подала, хоча належним чином та своєчасно була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

В судове засідання 13.04.2016 року відповідача явку повноважного представника не забезпечив. Однак, після повернення суду із нарадчої кімнати, представник відповідача ОСОБА_5 прибув на оголошення вступної та резолютивної частини прийнятого у справі рішення.

У попередніх судових засіданнях, з підстав наведених у відзиві та поданих поясненнях представники відповідача позовні вимоги заперечували, у відзиві на позов ( вх.№5633/16 від 10.02.2016 року) просили застосувати позовну давність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд встановив наступне.

ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" звернулося з позовом до відповідача, ПрАТ"Бізнес-центр "Підзамче", про стягнення заборгованості по інфляційних втратах по кредитному договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. на загальну суму 42193537,76 грн. за період з листопада 2012 року по жовтень 2015 року включно.

Як на підставу заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій по кредитному договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. не виконав, на момент звернення з позовом заборгованість відповідача перед позивачем становила 56 033 914,69 грн., у тому числі 45 635887 грн. 18 коп. заборгованість по кредиту, 10 196406 грн. 31 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 201621 грн. 20 коп. заборгованості по сплаті комісійних, у звязку із чим, на думку позивача, відповідач повинен сплатити у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційні за весь час прострочення відповідача, при цьому як на факт наявності даної заборгованості посилається на рішенням господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2012 р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2012 р., яке на день звернення з позовом не виконано,

Таким чином, ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" посилаючись на те, що грошове зобовязання по Кредитному договору №859/05-К від 15 серпня 2007 року відповідачем належним чином не було виконане і після винесення рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахувало за період з листопада 2012 року по жовтень 2015 року включно 42 193537,76 грн. інфляційних втрат, стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 серпня 2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (банк) та ЗАТ "Бізнес-центр "Підзамче" (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К за наступними змінами до цього кредитного договору.

За цим договором банк (позивач) зобов'язувався надати позичальнику кредит шляхом відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 4800000,00 доларів США (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 31 липня 2012 р. У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є п'ятий робочий день з дня, у якому сталось таке перевищення

Відповідно до п. 3.2. кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановлених процентних ставок у розмірі: 15% річних за кредитом, наданим в гривні, 10,5% річних за кредитом, наданим в доларах США, 10,5% річних за кредитом, наданим в євро.

23 жовтня 2007 р. сторони уклали договір про внесення змін №1/1043 до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою встановили ліміт кредитної лінії в розмірі 5000000,00 доларів США та визначили комісійну винагороду у розмірі 0,025 від залишку кредитної заборгованості щомісячно.

18 грудня 2007 р. сторони уклали договір про внесення змін №1/1202 до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою встановили ліміт кредитної лінії в розмірі 6000000,00 доларів США.

29 лютого 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №186 до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою встановили ліміт кредитної лінії в розмірі 6000000,00 доларів США та змінили графік зменшення ліміту кредитної лінії.

08 квітня 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №3/6/05-К до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою встановили ліміт кредитної лінії в розмірі 7320000,00 доларів США та погодили відсоткову ставку за користування кредитом, наданому на інвестиційні цілі, в межах 1320000,00 доларів США, в розмірі 18% річних.

07 травня 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №51/05-К до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою встановили процентну ставку у наступних розмірах: 18% річних за кредитом, наданим в гривні, 13% річних за кредитом, наданим в доларах США, 12,5% річних за кредитом, наданим в євро.

30 травня 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №100/05-К до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою змінили графік зменшення ліміту кредитної лінії.

22 серпня 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №282/1/05-К до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою змінили графік зменшення ліміту кредитної лінії.

06 жовтня 2008 р. сторони уклали договір про внесення змін №330/1/05-К до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., якою змінили графік зменшення ліміту кредитної лінії.

Сплата процентів за користування кредитом, нарахованих за три декади поточного місяця повинна бути завершена позичальником не пізніше останнього робочого дня даного місяця. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з поверненням кредиту (п. 3.2. договору).

Згідно п. 3.4. кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. (з наступними змінами), у випадку порушення позичальником встановленого п. 2.2. цього договору строку остаточного повернення всіх отриманих сум кредиту, позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі: 20% річних за кредитом, наданим в гривні, 16% річних за кредитами, наданими в євро та/або в доларах США, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 3.2. цього договору.

Відповідно до п. 4.3.4. кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або відсотків за користування ним, та/або плати за кредит, та/або процентів за користування кредитом, та/або суму неустойки, передбачених цим договором у разі, коли позичальник не виконав у строк свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за надання кредиту, та/або плати за кредит, та/або інші зобов'язання по сплаті грошових коштів, передбачених цим договором, позичальником порушений термін погашення кредиту, вказаний в п. 2.2. цього договору.

У зв'язку з порушенням строків повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, банк звернувся до ПАТ "Бізнес-центр "Підзамче" з вимогою за вих. №09-100 від 24.02.2009 р., в якій вимагав сплатити суму заборгованості, яка зі сторони останнього залишена без задоволення.

Судом також встановлено, що 15 серпня 2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (іпотекодержатель) та ЗАТ "Бізнес-центр "Підзамче" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя.

За іпотечним договором з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. (з наступними змінами) забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. (а також договорів про внесення змін до нього) укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути іпотекодержателю до 31 липня 2012 р. кредит у розмірі 7320000,00 доларів США, проценти за користування ним у розмірі, встановленому кредитним договором, у тому числі проценти за неправомірне користування ним у розмірі, встановленому кредитним договором, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р., предметом іпотеки є приміщення літ. В-9, загальною площею 7484,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176.

Пунктом 5.1. іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. передбачено, що іпотекодержатель (третя особа-1) набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку, якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем (відповідачем) зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів (сум комісійної винагороди за управління кредитом) (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором.

15 серпня 2007 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (іпотекодержатель) та ВАТ "Прикарпатпромарматура" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя.

За даним іпотечним договором з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. (з наступними змінами) забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. (а також договорів про внесення змін до нього) укладеного між іпотекодержателем та боржником (ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче"), за умовами якого останній зобов'язаний в порядку, передбаченому кредитним договором, повернути іпотекодержателю до 31 липня 2012 р. кредит у розмірі 7320000,00 доларів США, проценти за користування ним у розмірі встановленому кредитним договором, у тому числі проценти за неправомірне користування ним у розмірі, встановленому кредитним договором, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати іпотекодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р., предметом іпотеки є: механоскладальний цех (корпус 01), позначений на плані літерою "А-3", загальною площею 10038,0 кв.м., розташований за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176.

Пунктом 5.1. іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. передбачено, що іпотекодержатель (третя особа-1) набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку, якщо у момент настання строку виконання боржником (відповідачем) зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів (сум комісійної винагороди за управління кредитом) (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором.

Крім цього, як встановлено судом, 28 липня 2010 р. між ПАТ "Промінвестбанк" (первісний кредитор) та ТзОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №39/36.

Згідно п. 1 договору відступлення права вимоги №39/36 від 28.07.2010 р., в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор (третя особа-1) відступає новому кредитору (позивач), належне первісному кредитору право вимоги за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. разом із договорами про внесення змін до нього, укладеним між ПАТ "Промінвестбанк" та ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче".

За цим договором до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання наступних обов'язків: повернення грошових коштів в розмірі 45635887 грн. 18 коп., отриманих боржником згідно кредитного договору; повернення нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 10196406 грн. 31 коп.; повернення нарахованої комісійної винагороди в розмірі 201621 грн. 20 коп.; сплати неустойки в формі та в розмірах, що визначена в кредитному договорі; інших обов'язків, встановлених кредитним договором (п. 1.3. договору).

До нового кредитора переходять всі без винятку права та обов'язки первісного кредитора за кредитним договором (п. 1.4. договору).

28 липня 2010 р. між ПАТ "Промінвестбанк" (первісний кредитор) та ТзОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №39/36-1.

Згідно п. 1 договору відступлення права вимоги №39/36-1 від 28.07.2010 р., первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю своє право вимоги за іпотечним договором з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. разом з договорами про внесення змін до нього, укладеним між позивачем та відповідачем-1, який забезпечує виконання умов кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р.

28 липня 2010 р. між ПАТ "Промінвестбанк" (первісний кредитор) та ТзОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №39/36-2.

Згідно п. 1 договору відступлення права вимоги №39/36-2 від 28.07.2010 р., первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю своє право вимоги за іпотечним договором з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.08.2007 р. разом з договорами про внесення змін до нього, укладеним між позивачем та відповідачем-2, який забезпечує виконання умов кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2012 р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2012 р., у позові ПАТ "Промінвестбанк" відмовлено повністю, позов ТОВ "Компанія з управління активами"Ізі Лайф" задоволено частково, а саме: стягнуто на користь ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" суму заборгованості згідно з кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 859/05-К від 15.08.2007 року в розмірі 56032714,69 грн., у тому числі: 45 634 687,18 грн. заборгованості по кредиту, 10 196 406,31 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами і 201 621,20 грн. заборгованості по сплаті комісійних, шляхом звернення стягнення на заставлене майно ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче", згідно з іпотечним договором з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, а саме: приміщення, літ. В-9, загальною площею 7484,4 кв.м. та заставлене майно ВАТ "Прикарпатпромарматура", за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, згідно з іпотечним договором із застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, а саме: механоскладальний цех (корпус 01), позначений на плані літерою "А-3", загальною площею 10 038 кв.м., розташований за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, шляхом надання ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" права продажу предметів іпотеки, що належать на праві власності ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче" і ВАТ "Прикарпатпромарматура", а також стягнуто солідарно із ПрАТ "БЦ "Підзамче" та ВАТ "Прикарпатпромарматура" на користь ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" 25 497,45 грн. судових витрат; в частині стягнення 1 200 грн. боргу провадження у справі припинено.

На виконання рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі № 2/139, господарським судом 23.05.2012 р. видано наказ.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35136053 щодо виконання наказу від 23.05.2012 р. у справі №2/139, якою боржника - ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче", зобовязано самостійно виконати вказане вище рішення господарського суду у 7-денний строк з моменту винесення постанови.

Судом також зясовано, що ухвалою господарського суду Львівської області від 26.11.2014 р. у справі № 2/139, заяву ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" про зміну способу та порядку виконання рішення задоволено: визначено спосіб реалізації предметів іпотеки, а саме: приміщення літ. В-9, загальною площею 7 484,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, згідно з іпотечним договором з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, посвідченого 15.08.2007 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 3134 та механоскладальний цех (корпус 01), позначений на плані літерою "А-3", загальною площею 10 038 кв.м., розташований за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, згідно іпотечного договору з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, посвідченого 15.08.2007 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 3136, - шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" з початковою ціною реалізації такого майна у розмірі не нижче за 90 відсотків від вартості кожного предмета іпотеки за відповідними іпотечними договорами відповідно, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. у справі 2/139 резолютивну частину ухвали господарського суду Львівської області від 26.11.2014 р. (п. 4) доповнено наступним: "Зокрема, ринкова вартість приміщення площею 7 484,40 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176 (літ. "В-9") становить 74 414 144 гривні; ринкова вартість приміщення площею 10 038 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176 (будівля механоскладального цеху, корп. 01, (літ. "А-3") становить 46 205 316 грн.".

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 року у справі № 2/139 задоволено касаційну скаргу ПрАТ"Бізнес-центр "Підзамче", скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 26.11.2014 р. у справі № 2/139 і прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" про зміну способу та порядку виконання рішення відмовлено.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Згідно з частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання виникають, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Положеннями статті 199 цього Кодексу встановлено, що виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не було виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" визначено, зокрема, право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вичинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, за позовом ПАТ "Промінвестбанк" до ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче", встановлено факт надання позивачем відповідачеві відповідно до розпоряджень грошові кошти відповідно до кредитного договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р., та факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків, факт часткового виконання відповідачем зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків; у звязку з зазначеним з відповідача на користь ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" стягнуто суму заборгованості згідно з кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 859/05-К від 15.08.2007 року в розмірі 56032714,69 грн., у тому числі: 45 634 687,18 грн. заборгованості по кредиту, 10 196 406,31 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами і 201 621,20 грн. заборгованості по сплаті комісійних, шляхом звернення стягнення на заставлене майно ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче", згідно з іпотечним договором з застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, а саме: приміщення, літ. В-9, загальною площею 7484,4 кв.м. та заставлене майно ВАТ "Прикарпатпромарматура", за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, згідно з іпотечним договором із застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя з наступними змінами, а саме: механоскладальний цех (корпус 01), позначений на плані літерою "А-3", загальною площею 10 038 кв.м., розташований за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 176, шляхом надання ТОВ "Компанія "ОСОБА_6" права продажу предметів іпотеки, що належать на праві власності ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче" і ВАТ "Прикарпатпромарматура".

Приписами статті 6 Закону України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати" передбачено, що іпотекодержатель має організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором або іпотекодержатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотекодержателя.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Водночас, позивач в порушення приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України не довів належними засобами доказування здійснення дій щодо продажу предмета іпотеки з метою виконання рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139 та погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 859/05-К від 15.08.2007 року.

Посилання позивача на ту обставину, що 07.11.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35136053 щодо виконання наказу від 23.05.2012 р. у справі №2/139, якою боржника - ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче", зобовязано самостійно виконати вказане вище рішення господарського суду у 7-денний строк з моменту винесення постанови, судом до уваги не приймається, оскільки рішенням господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139 саме позивач отримав право продажу предмету іпотеки, а згідно ч.5 ст. 124 Конституції України та ст.. 115 ГПК України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім цього, суд зазначає, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі рішення суду, яке передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця та/або боржника.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 ЦК України, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-170цс12).

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче" звертався до позивача з листами від 01.12.2011 року №130 та від 08.06.2012 року №67, про надання йому згоди на продаж предмету іпотеки з наступним направленням коштів від продажу в рахунок виконання рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, проте ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" залишила такі звернення відповідача без реагування.

Зазначене свідчить, що відповідач вживав заходи на виконання своїх зобовязань за кредитним договором, зокрема шляхом, визначеним рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139.

Відповідно до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Враховуючи те, що: позивач самостійно здійснив вибір способу захисту своїх цивільних прав, звернувши стягнення на заставлене майно ПрАТ "Бізнес-центр "Підзамче" та заставлене майно ВАТ "Прикарпатпромарматура", шляхом отримання права продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві (рішення господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139); Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 року у справі № 2/139 у задоволенні заяви ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" про зміну способу та порядку виконання рішення відмовлено, оскільки зміна способу реалізації предмета іпотеки не видозмінює зазначеної у рішенні форми виконання; з листами від 01.12.2011 року №130 та від 08.06.2012 року №67 відповідач звертався до позивача з проханням надати згоду на продаж майна із спрямуванням виручених від продажу коштів на погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 859/05-К від 15.08.2007 року, який залишено позивачем без будь-якого реагування, колегія суддів господарського суду дійшла висновку, що у зобовязанні щодо повернення кредиту позивач є таким, що прострочив в силу статті 613 ЦК України, оскільки позивачем не доведено факт вчинення ним будь-яких дій щодо продажу предмета іпотеки.

За грошовими зобов'язаннями боржник не повинен сплачувати проценти за час прострочення кредитора (с. 4 ст. 613 ЦК України, ч. 5ст. 232 ГК України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 1 ГПК України).

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З огляду на викладене колегія суддів господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості по інфляційних втратах по кредитному договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. у розмірі 42 193537,76 грн. за період з листопада 2012 року по жовтень 2015 року, оскільки позивач є таким, що прострочив в силу статті 613 ЦК України,так як не вчинив дій, що встановлені рішенням господарського суду Львівської області від 11.11.2011 р. у справі №2/139, за відсутності вчинення яких відповідач не виконав свого обов'язку за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 859/05-К від 15.08.2007 року, а тому в спірних правовідносинах суд відзначає про наявність порушення прав саме відповідача, а не позивача у справі, в звязку із чим відсутні підстави для застосування до відповідача наслідків порушення грошового зобов'язання, обумовлених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Крім цього, відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву від 10.02.2016 року просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст. 260, 261 ЦК України).

Згідно з ч.2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За приписами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом, у липні 2009 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії "Відділення Промінвестбанк в м. Львів" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" та Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатпромарматура" про стягнення 52484946 грн. 95 коп. шляхом надання банку права на реалізацію заставленого майна.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2009 року у справі № 2/139 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі

Таким чином, у липні 2009 року (дата подання позову про звернення стягнення основного боргу, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди на предмет іпотеки) позовна давність перервалась по основній вимозі - стягнення основного боргу і її перебіг почався заново.

Отже, строк позовної давності після переривання, почав спливати заново у липні 2009 року та відповідно сплив у липні 2012 року.

У відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається зі змісту ст. 262 ЦК України, незалежно від змін, які можуть відбуватися у суб'єктному складі спірних правовідносин, встановлений строк позовної давності та порядок його обчислення залишаються незмінними.

ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" як новий кредитор з позовом про стягнення інфляційних втрат на суму грошового зобовязання за кредитним договором, звернулось 22.12.2015 року (22.12.2015 року поступлення позовної заяви вих..№б/н від 17.12.2015р. зареєстровано за №4520 в документообігу господарського суду Львівської області).

Враховуючи, що вимоги про стягнення інфляційних втрат є додатковими, оскільки вони є похідними від основної вимоги, а позовна давність по основній вимозі спливла у липні 2012 року, при цьому позов про стягнення інфляційних втрат було подано у грудні 2015 року, з огляду на приписи ст.ст. 257, 266 ЦК України , дана вимога про стягнення інфляційних втрат була заявлена з пропуском позовної давності.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд з'ясовує та зазначає в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Як встановлено судом, право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, порушено не було, оскільки має місце прострочення кредитора (позивача у справі), а тому суд до спірних вимог не застосовує наслідки спливу позовної давності, заяву про застосування якого подано відповідачем.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Зокрема, кожна сторона повинна надати докази вжиття усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи при цьому інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по інфляційних втратах по кредитному договору про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №859/05-К від 15.08.2007 р. на загальну суму 42193537,76 грн. за період з листопада 2012 року по жовтень 2015 року, а тому вимоги позивача визнаються судом недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 1,2,12, 32-34, 35, 43, 44, 49, 82, 84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 15.04.2016р.

Головуючий суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Мороз Н.В.