ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.2016 Справа № 905/696/16

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_2» м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітталсервіс» м. Дружківка Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 305 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не явився

від відповідача: не явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_2» звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітталсервіс» про стягнення заборгованості у розмірі 305000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань зі сплати номінальної вартості простого векселя серії АА 2339814, у звязку з чим сума заборгованості становить 305000,00 грн.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 11,509, 525, 526, 530, 610,626, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, статей 1,2,22, 49, 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, Женевської конвенції від 07.06.1930 року.

18.04.2016р. позивач через канцелярію суду надав додаткові документи по справі.

18.04.2016р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про відкладення розгляду справи, судом вищезазначене клопотання залишено без задоволення, у звязку з необґрунтованістю.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд, згідно ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_3" було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Мітталсервіс" простий вексель серії АА2339814 на суму 305000,00 грн. за предявленням не раніше 30.07.2015р.

Вищевказаний простий вексель має застереження про наказ cплатити наказу Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_3, підписані директором та головним бухгалтером та засвідчені печаткою товариства з обмеженою відповідальністю Мітталсервіс.

Факт отримання вищевказаного векселя підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками підприємств актом- прийому передачі векселя.(а.с.9).

На підтвердження позовних вимог позивачем надано підписаний відповідачем акт звірки заборгованості станом на 01.12.2015р.

В акті звірки станом на 01.12.2015р. відображено існування заборгованості за векселем серіїї АА2339814 на суму 305000,00 грн.( а.с.10).

Позивач 18.12.2015р., в свою чергу, звернувся до відповідача із вимогою про погашення заборгованості за простими векселями серії АА2339811, серії АА 2339812, серії АА 2339813, серії АА 2339814, серії АА 2339815, серії 2339816, серії АА2339817, серії АА 2339818.

Як зазначив позивач, звертаючись до господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_3 виконало свої зобов'язання щодо надання простих векселів. Проте, відповідач, в свою чергу, зобов'язання по їх виплаті не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 305000,00 грн., яка до цього часу залишається непогашеною.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з Женевською конвенцією від 07 червня 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), ратифікованою Україною та країною відповідача, статтею 75 Уніфікованого закону визначено, що простий вексель містить безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей.

У відповідності до ч.1 ст.14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Статтею 75 Закону про переказний та простий векселі встановлено, що простий вексель містить: назву простий вексель, яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця видачі простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Судом встановлено, що у простого векселя, який наявний в матеріалах справи містять всі зазначені вище реквізити.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів оплати векселів відповідачем на момент прийняття рішення по справі суду не надано.

Законний векселедержатель не зобовязаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного обовязок особи, якій предявлено вимогу за векселем.

З огляду на вищевикладене вимога позивача щодо стягнення суми заборгованості за простим векселем в розмірі 305000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, cуд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мітталсервіс (84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 27, п/р в АТ ОСОБА_1 ОСОБА_3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, п/р3 в АТ ОСОБА_1 ОСОБА_2, МФО 380805, ) заборгованость в розмірі 305000 (триста пять тисяч ) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 4575 ( чотири тисячі пятсот сімдесят пять)грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного тексу рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 25.04.2016 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу