КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
"14" квітня 2016 р. Справа №910/1131/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Шапрана В.В.
суддів: Андрієнка В.В.
Буравльова С.І.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2016 (суддя Турчин С.О..)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдекс»
про стягнення коштів -
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2016 в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2016 повністю та прийняти нове, яким стягнути з ТОВ «Трейдекс» на користь військової частини А 1231 суму штрафу за порушення зобов`язання щодо якості товару.
Крім того, в апеляційній скарзі, Військова частина НОМЕР_1 заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, мотивуючи тим, що Військова частина НОМЕР_1 бере участь у проведенні антитерористичної операції та коштів для сплати судового збору не виділяються.
Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним господарським судом, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із п. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору (далі - Закон № 484) цей Закон набирає чинності з 1 вересня 2015 року.
Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, в редакції Закону № 484, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складає 1378,00 грн.
Як вбачається з апеляційної скарги, позивач оскаржує рішення місцевого господарського суду, предмет позову якого є вимога майнового характеру, а саме стягнення 23 940,00 грн.
В апеляційній скарзі позивач просить суд скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
З урахуванням зазначених приписів Закону України Про судовий збір у редакції від 22.05.2015 №484-VIII, мінімального розміру заробітної плати, апелянт при зверненні до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду мав сплатити судовий збір в розмірі 1515,80 грн. (1378,00 *110%).
Проте, до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у загальному розмірі 1515,80 грн.
Звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, апелянт мотивує його тим, що наданий час в Україні оголошено особливий період, Військова частина А 1231 бере безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції, та кошти для сплати судового збору не виділяються.
Проте колегія суддів не приймає такі доводи, як належні та достатні для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, зважаючи на наступне.
Частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Необхідно зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).
Пунктом 3 Інформаційного листа Вищого Господарського Суду України N 01-06/2093/15 від 12.11.2015 визначено, за змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.
Відповідно частини 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, заявлене клопотання не обґрунтованим та безпідставним, оскільки до апеляційної скарги не додано жодного доказу відсутності на рахунку військової частини коштів в розмірі, потрібному для сплати судового збору за подання апеляційної скарги та не надано доказів, підтверджуючих обставини, викладені в заяві, а тому відмовляє у задоволенні клопотання про звільненні від сплати судового збору.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Таким чином, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду, оскільки не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 910/1131/16.
При цьому, згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.
Керуючись ст.ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
У клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 відмовити.
Не приймати до розгляду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду м. Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1131/16 та повернути її заявникові.
Матеріали справи № 910/1131/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов