ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р.Справа № 923/2005/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання А.В.Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь"

на рішення господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 р.

у справі №923/2005/15

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі

до Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Скадовський морський торговельний порт"

про розірвання договору, стягнення 2627 грн.49 коп. та зобов'язання повернути майно,

встановив:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь про розірвання договору оренди №928-11-065 від 07.07.2011р. державного майна, а саме, будівлі колишньої котельні площею 146,7 кв.м., що знаходиться на балансі ДП "Скадовський морський торговельний порт" в м. Скадовськ по вул. Пролетарській,2, укладеного між сторонами, повернення майна за актом приймання-передачі та стягнення заборгованості по орендній платі за період з травня по липень 2015р. в сумі 329,61 грн., а також 1443,75 грн. пені та 854,13 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем свого зобов'язання щодо сплати орендної плати за користування об'єктом оренди, у зв'язку з чим в нього утворилася заборгованість за три місяці підряд.

Ухвалою господарського суду Херсонської області прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі.

Позивач, у зв'язку зі сплатою відповідачем заборгованості з орендної плати, звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача орендної плати, стягнувши з відповідача борг в сумі 1023,15 грн. з яких 854,13 грн. штрафу та 169,02 грн. пені.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти доводів, викладених у позові, з посиланням на те, що у відповідача відсутня заборгованість по орендній платі більше трьох місяців поспіль з урахуванням строків оплати, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди та стягнення штрафу.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. позов задоволено повністю з мотивів доведеності та обґрунтованості позовних вимог. Задовольняючи позов, суд послався на те, що відповідач не сплачував орендну плату більше ніж три місяці підряд, у зв'язку з чим порушив істотні умови договору, а тому договір підлягає достроковому розірванню з поверненням об'єкту оренди позивачу за актом приймання-передачі. Крім того, у зв'язку з несвоєчасною орендною платою відповідач повинен сплатити позивачу пеню та штраф.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що ним за власної ініціативи було доручено проведення експертизи, відповідно до висновку якої експертом було встановлено, що заборгованість з орендної плати відповідача перед позивачем утворилася за період з червня по липень 2015р., що не відповідає заборгованості, яка встановлена позивачем за термін більший ніж три місяці підряд з травня по липень 2015р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

07.07.2011р. між Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області (орендодавцем) та ТОВ "DFT-Південь" (орендарем) укладено договір оренди державного майна №928-11-065, у відповідності до умов якого орендарю передано в строкове платне користування державне майно будівлю колишньої котельні площею 146,7кв.м. на території "Скадовський морський торговельний порт" , що знаходиться на його балансі, за адресою: Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Пролетарська,2. Вартість державного майна станом на 15.03.2011 становить 98890,00грн., без урахування ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення складських приміщень. Стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передачі (а.с.74-76).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, згідно з Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та за актом приймання-передачі, складеному на момент підписання договору (п.2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995р. №789 зі змінами і доповненнями, і становить за базовий місяць розрахунку травень 2011р.-1023,90 грн. без урахування ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції в період від базового місяця до першого місяця оренди та за перший місяць.

Згідно з п.3.5 договору орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету на відповідний рахунок управління державного казначейства та Балансоутримувачу на відповідний рахунок у співвідношенні 70% до 30% щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, встановлених законодавством та чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п.3.6 договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, але не менше 200 грн. (п.3.7 договору).

Відповідно до п. 3.9 договору сплата орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі орендної плати за один місяць оренди. Для розрахунку суми цього завдатку використовується розмір орендної плати за базовий місяць оренди. Завдаток у розмірі 1023,90 грн. без урахування ПДВ сплачується на відповідні рахунки відділення державного казначейства та Балансоутримувача у співвідношенні 70% до 30% протягом місяця з моменту укладення договору оренди. Внесений завдаток підлягає зарахуванню в рахунок платежу за останній місяць оренди.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено строком на два роки 11 місяців, що діє з 07.07.2011р. до 07.06.2014р.

Умовами договору сторони передбачили, що однією з умов розірвання договору на вимогу орендодавця може бути не здійснення орендарем оплати за оренду протягом трьох місяців (п.10.7).

За актом приймання-передачі від 07.07.2011р. вищевказане майно передано орендарю (а.с.17).

08.10.2012р. сторони уклали додатковий договір №1 про внесення змін до договору оренди державного майна від 07.07.2011р. №928-11-065 виклавши п.3.1 розділу 3 договору в наступній редакції: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995р. №789 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011р.), і за базовий місяць розрахунку за вересень 2012 року становить 1264,45 грн. без ПДВ.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції в період від базового місяця до першого місяця оренди та за перший місяць".

В подальшому додатковим договором №2 від 12.05.2014р. сторони внесли зміни до договору оренди державного майна, яким погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майне та пропорції її розділу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2014р-1806,45 грн. (п.3.1).

Орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6 додаткового договору №2).

Сторони також погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.7 додаткового договору №2).

Відповідно до п. 3.8 додаткового договору №2 у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, але не менше 500 грн.

Пунктом 3.10 сторони погодили, що зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечується у вигляді завдатку у розмірі орендної плати за один місяць оренди. Завдаток вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць оренди. Для розрахунку суми цього завдатку використовується розмір орендної плати за базовий місяць оренди.

Орендар зобов'язується протягом місяця після підписання договору внести завдаток, передбачений цим договором. Завдаток стягується до державного бюджету і Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у п. 3.6 договору. Після закінчення основного строку договору оренди здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць оренди орендарем завдатку.

Додатковим договором сторони продовжили строк дії договору оренди державного майна до 08.05.2017р.

Відповідач орендну плату з травня по липень 2015 року за договором оренди державного майна не сплачував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за три місяці підряд у сумі 8541,30 грн., тому позивачем на підставі п. 3.8 договору оренди від 07.07.2011 № 928-11-065 (з урахуванням додаткової угоди №2 від 12.05.2014) був нарахований штраф у сумі 854,13грн.

Враховуючи заборгованість відповідача з орендної плати протягом трьох місяців, позивач листом від 02.09.2015р. №11-03-02712 звернувся до відповідача про відмову від договору оренди.

В подальшому листом від 01.10.2015 №11-09-03037 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу з орендної плати, пені, штрафу і неустойки та, з метою припинення зростання неустойки, пропонувало повернути орендоване майно та підписати відповідні акти приймання-передавання.

Відповідач після отримання претензії частково сплатив заборгованість з орендної плати та звернувся до позивача з запереченням про розірвання договору оренди державного майна, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди державного майна та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 329,61 грн., пені в сумі 1443,75 та штраф за несвоєчасне оплату орендної плати в сумі 854,13 грн.

Після звернення позивача з позовом відповідач сплатив заборгованість з орендної плати, у зв'язку з чим позивач просив суд розірвати договір оренди державного майна та стягнути з відповідача лише штраф в сумі 854,13 грн. та пеню в сумі 169,02 грн.

Відповідач проти позову заперечував з посиланням на те, що у нього відсутня заборгованість перед позивачем за три місяці підряд, так як відповідач 28 травня 2015р. сплатив кошти за оренду майна, а тому у позивача відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно зі ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору оренди, належить до державної власності, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотною умовою договору оренди зокрема є орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 19 вказаного закону визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

В силу ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Належне виконання зобовязання означає виконання його належними субєктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобовязання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Частиною 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі, зокрема, невиконання сторонами своїх зобовязань.

Зазначене цілком кореспондується зі ст.651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

В абзаці 8 п. 5.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 08.05.2012 у справі №5021/966/2011.

Пунктом 10.7 договору оренди сторони погодили дострокове розірвання договору на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у разі нездійснення оплати за оренду протягом трьох місяців та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представниками відповідача, орендар в порушення умов договору до 15 червня 2015року не перерахував орендну плату за травень 2015 року, до 15 липня не здійснив оплату за оренду майна в червні 2015року, а також не сплатив орендну плату до 15 серпня за липень 2015р. у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 8541,30 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідач в порушення умов договору оренди не здійснював орендну плату три місяці поспіль, що є безумовною підставою для розірвання договору.

Згідно зі ст. 610, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 3.8 договору оренди від 07.07.2011 № 928-11-065 (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 12.05.2014) передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 10%, але не менше 500,00 грн.

Так як заборгованість з орендної плати перед позивачем утворилася за три місяці підряд, суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача штраф у сумі 854,13грн.

Відповідно до п. 3.7 договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НЬУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та умови договору оренди, відповідач, за несвоєчасну сплату орендної плати, повинен сплатити пеню в сумі 169грн.02коп.

Посилання відповідача на те, що ним 28 травня 2015р. здійснена орендна плата у зв'язку з чим заборгованість з орендної плати станом на 01.08.2015року склала 6418,38 грн. лише за червень та липень 2015року не заслуговують на увагу суду з огляду на те, що сплачені відповідачем кошти в травні в сумі 1800грн. сплачені за попередній місяць оренди, а саме квітень 2015р.

Твердження відповідача про те, що сплачений ним завдаток в сумі 716,73грн. за платіжним дорученням №200 від 04.08.2011р. повинен зараховуватися як надмірно сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету в рахунок подальших платежів, є безпідставними з огляду на наступне.

Пунктом 3.10 додаткового договору №2 передбачено, що завдаток в розмірі орендної плати за один місяць вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць оренди, а тому сплачений відповідачем завдаток позивач не мав права зараховувати в погашення заборгованості за поточний місяць оренди.

Щодо посилання відповідача на вилучення первинних бухгалтерських документів та повернення їх тільки 01.03.2016р., у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості заперечувати проти позовних вимог, суд зазначає наступне. Зі змісту наданої скаржником ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2013р. вбачається, що вилученню підлягали первинні документи бухгалтерського та податкового обліку за 2011-2013роки, проте спірним періодом у даній справі є 2015 рік.

Ознайомившись з висновком експерта, доданим скаржником до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що вказаний висновок не може бути доказом відсутності факту несплати відповідачем орендної плати протягом 3-х місяців, а саме, за травень-липень 2015р. Експерт у висновку зазначив про заборгованість відповідача станом на 01.08.2015р., тоді як строк сплати орендної плати за умовами договору за липень 2015р. встановлений до 15.08.15р., тобто станом на 01.08.15р. строк сплати орендної плати за липень ще не настав. А із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "DFT-Південь" сплатило заборгованість за травень-липень 2015р. лише 09.09.2015р. і 29.09.2015р.

За таких обставин рішення суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. у справі №923/2005/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови підписано 18.04.2016

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В.Таран

Суддя В.Б. Туренко