ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.04.2016 Справа №905/1235/16 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
доПублічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат»
простягнення 43365,00грн. штрафу за неправильне зазначення маси вантажу
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1-представник за довіреністю;
від відповідача:ОСОБА_2- предтсавник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у розмірі 43365,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем здійснено перевезення вантажу (глина кислототривка та вогнетривка) у вагоні №66684689 за накладною №48608681. На проміжній станції залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено розбіжності між фактичною масою вантажу у вагоні №61016317 та відомостями, зазначеними у накладній №48608681, про що складено комерційний акт РА №011431/771/58 від 26.09.2015, у звязку з чим позивачем нарахований штраф за неправильне зазначення у накладній маси вантажу у розмірі 43365,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

На підтвердження вищезазначених обставин позивач до матеріалів справи надав належним чином засвідчені копії: накладних №48608681 та №47697636; комерційного акту РА №011431/771/58 від 26.09.2015; технічного паспорту.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду на 12.04.2016.

12.04.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, та підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві у повному обсягу.

Представник відповідача 12.04.2016 у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог та надав відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що порушення в невірному зазначенні маси вантажу не завдало позивачеві жодних збитків, а навпаки, оскільки маса вантажу менша, ніж зазначено в накладній, Публічним акціонерним товариством «Часівоярський вогнетривкий комбінат» сплачено за перевезення вантажу більше, ніж фактично позивачем надано послуг. Крім того, сума штрафу у розмірі 43365,00грн. по співвідношенню з сумою оплати за перевезення вантажу у розмірі 8673,00грн. є надмірно великою. Також, глина є вантажем, який здається до перевезення у вологому стані, згідно сертифікату якості №544 від 23.09.2015 вологість 16%, тому норма природної втрати складає 2% від маси брутто. Маса брутто по залізничній накладній складає 69000 кг, відповідно норма природної втрати- 1380кг. До того ж, відповідач зазначає, що знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції, що ускладнює господарську діяльність підприємства. Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлене клопотання про зменшення суми штрафу за невірно вказану масу в залізничній накладній до розміру однієї провізної плати у розмірі 8673,00грн.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

24.09.2015 зі станції Часів Яр Донецької залізниці Публічне акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (вантажовідправник) на адресу вантажоотримувача ГП СМП Октябрск на станцію Жовтнева (експорт) Одеської залізниці у вагоні №66684689 за залізничною накладною №48608681 відвантажено вантаж: глина кислототривка та вогнетривка.

При оформленні зазначеної залізничної накладної відповідачем зазначено масу вантажу у вагоні №66684689: нетто - 69000 кг, тара 22400 кг. Завантаження вагонів здійснювалось засобами вантажовідправника. В накладній також зазначено, що масу визначено на 150-тонних вагонних вагах.

Під час прибуття вагонів на станцію Нижньодніпровськ- вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, з посиланням на складений цією станцією акт загальної форми №2453/Ваги від 26.09.2015, здійснено контрольне переважування вагону №66684689, за результатами якого складений комерційний акт РА №011431/771/58 від 26.09.2015, відповідно до якого за наслідками такого перезважування вказаного вагону виявилось: маса брутто склала 88950кг, тара з документа- 22400 кг, нетто- 66550 кг, що менше вказаної у накладній маси на 2450кг. Завантаження вантажу неравномірна, ніжче бортів на 40-60 см, без виїмок. Торцеві двері та розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течії вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний.

Відповідно до технічного паспорту на вагонні тензометричні ваги № ВВЄТ-150-ТД.2-ЕП.1-ДП-С станції Нижньодніпровськ- вузол Придніпровської залізниці, інтервал перевірки ваг - 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ - 6 місяці. Остання перевірка ваг проведена 15.10.2014, про що свідчить відповідний запис у технічному паспорті ваг.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт підписаний належними особами, зокрема: з боку залізниці - заступником начальника станції Нижньодніпровськ- Придніпровської залізниці ОСОБА_3.

Згідно з п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Згідно з п.7 Правил складання актів недостача або надлишок вантажу відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст.909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Аналогічне положення закріплено в п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Згідно з ч.1 ст.118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі, фактичній масі вагону, відповідачем суду також не надано.

Відносно заперечень відповідача, що глина є вантажем, який здається до перевезення у вологому стані, згідно сертифікату якості №544 від 23.09.2015 вологість 16%, тому норма природної втрати складає 2% від маси брутто суд встановив наступне.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 27. Вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Як вбачається з сертифікату якості №544 від 23.09.2015 вологість вантажу складає 16%. Отже, природна втрата становить 1380 кг. Під час контрольного переваження залізницею встановлено недостачу маси вантажу у розмірі 2450кг, що більша майже вдвічі від допустимої природної втрати.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній; залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у завантаженні вантажу у вагони, а також у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі, фактичній масі вантажу у вагоні, відповідачем суду не надано.

Оскільки саме відповідач, як відправник, визначив масу вантажу, заповнив і підписав накладну, яка є основним перевізним документом, надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно зі ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то позов підлягає задоволенню за рахунок відправника відповідача у справі.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №66684689 за залізничною накладною №48608681 складає 8673,00грн.

Судом перевірено наданий позивачем у письмових поясненнях розрахунок штрафу, у звязку з чим суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача складає 43365,00грн.

Відповідачем заявлене клопотання на підставі ст.83 Господарського процесуального кодексу України про зменшення суми стягуваних штрафних санкцій до розміру однієї провізної плати.

Заявлене клопотання відповідач обгрунтовує, тим що останній знаходиться в зоні бойових дій та проведення антитерористичної операції, тому господарська діяльність підприємства порушена та відповідно до звіту про фінансові результати за січень 2016 підприємство понесло збитки. Також, відповідач зазначає, що відповідно до довідки фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ПРОФІН БАНК» про акцептування вимог кредиторів №3574 від 28.08.2015, кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» у розмірі 10683220,84грн. будуть задоволені у 7 чергу, для задоволення яких не вистачить майна банку, що вказує на прямі збитки підприємства.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Як встановлено судом, фактична маса вантажу у вагоні №66684689 є меншою, ніж маса, зазначена у накладній, мало місце недовантаження, а отже підвищеного навантаження на рухомий склад не було. З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та інших учасників господарських відносин, навантаження у вагоні не перевищувало його вантажопідйомність, а також враховуючи, що відповідач знаходиться в зоні бойових дій та проведення антитерористичної операції, що порушило ведення його господарської діяльності, суд вважає за можливе, користуючись правом наданим п. 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір штрафу до 3-х провізних плат, а саме до 26019,00грн. із розрахунку: 8673,00грн. (тариф) х 3.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати підлягає частковому задоволенню.

З вищезазначеного суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви частково.

У звязку із задоволенням позову частково, судовий збір відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам. Проте, як розяснено п.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (84551, Донецька обл., м.Артемівськ, м.Часів Яр, вул.Комсомольська, буд.1, ) на корить Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ; адреса регіональної філії: 49602, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд.108, ) суму штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 26019(двадцять шість тисяч девятнадцять)грн. 00коп. та судовий збір у розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного рішення 18.04.2016.

Суддя Д.М. Огороднік