ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.04.16р. Справа № 30/5005/10402/2012
Розглядається заява Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м.Дніпропетровськ

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.16р.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м.Дніпропетровськ про стягнення 261 803 798,19 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засіданні ОСОБА_1

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 14-138 від 13.05.14р.

від відповідача: ОСОБА_3, представник за довіреністю № 24-5-02 від 31.12.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду від 11.02.16р. у справі № 30/5005/10402/2012 позов задоволено частково, вирішено стягнути:

- з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, буд. 21, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул.Б.Хмельницького, буд. 6, ) пеню у розмірі 7 914 004,80 грн. (сім мільйонів дев'ятсот чотирнадцять тисяч чотири грн. 80 коп.), 7% штрафу у розмірі 8 682 548,24 грн. (вісім мільйонів шістсот вісімдесят дві тисячі п'ятсот сорок вісім грн. 24 грн.), 3% річних у розмірі 7353255,72 грн. (сім мільйонів триста п'ятдесят три тисячі двісті п'ятдесят п'ять грн. 72 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 64 202,92 грн. (шістдесят чотири тисячі двісті дві грн. 92 коп.);

- з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, буд. 21, ) витрати по сплаті судової експертизи у розмірі 62,45 грн. (шістдесят дві грн. 45 коп.).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.16р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.16р. у справі №30/5005/10402/2012 залишено без змін.

До суду від Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" надійшла заява про розстрочку виконання рішення на три роки, яку судом призначено до розгляду на 26.04.16р.

26.04.16р. повноважний представник відповідача у судовому засіданні подану заяву підтримав та наполягав на її задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як зазначає відповідач, у зв'язку з нестабільною та складною політичною ситуацією в країні відповідач знаходиться у вкрай скрутному становищі через те, що 60% ринку збуту продукції відбувалося на території Російської Федерації та на сьогоднішній день споживачі масово відмовляються від своїх замовлень та шукають інших виробників.

Відповідач стверджує, що основними причинами зниження виробництва є падіння попиту в Україні та введення мита в країнах Митного Союзу, а саме:

- Україна фактично зупинила видобування нафти та газу, зупинено багато інфраструктурних проектів, внаслідок чого попит на ринку трубної продукції знизився до мінімуму;

- внаслідок мита на ввіз труб у країни Митного Союзу, підприємство не може конкурувати з іншими виробниками;

- системна причина - великий об'єм трубних потужностей, що були введені російськими компаніями за останні роки. Він вже перевищує необхідність російського ринку. На сьогоднішній день Росія та Митний Союз всіляко відтісняє свій ринок від зовнішніх постачальників;

- з причин введеного мита підприємство вимушене фактично відмовитись від поставок зварних та безшовних труб до ринку Митного Союзу. Також суттєво зменшився попит на машинобудівні труби білоруськими компаніями, та просліджується тенденція до зниження використання нарізної труби.

Крім того, відповідач спирається на те, що за заявою головних компаній конкурентів в Росії Митний союз почав антидемпінгове розслідування проти ввозу імпорту продукції до Митного Союзу. Вітчизняні замовники також відмовляються від замовлень, тому що не в змозі здійснити оплату виготовленої продукції через брак коштів, або у зв'язку з простоєм власного виробництва.

Також відповідач зазначає, що останнім часом на світовому ринку з'явилася тенденція зниження цін на металопродукцію, подорожчання енергоносіїв, підвищення залізничного тарифу, постійне підвищення постачальниками цін на сировину, що закупається підприємством. Все це призводить до різкого подорожчання продукції, що в свою чергу призводить до зниження замовлень на продукцію, що випускається. До того ж відповідач використовує для виробництва продукції переважно імпортну сировину. При митному оформленні імпортної сировини підприємством сплачується ПДВ у розмірі 20% від митної вартості сировини, що вилучає оборотні кошти у підприємства ще до того, як продукція буде фактично вироблена і реалізована споживачу.

В результаті негативного впливу вище перелічених чинників на фінансовий стан підприємства, за підсумками 2014 - 2015 років відповідач є збитковим підприємством. Згідно балансів підприємства сума дебіторської заборгованості підприємства у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості, що підтверджується наявними в матеріалах справи № 30/5005/10402/2012 копіями балансів та фінансових звітів підприємства.

Відповідач звертає увагу суду, що не має можливості звернутися за захистом своїх прав до контрагентів, що знаходяться в Луганській та Донецькій областях, бо, з причин активної фази АТО, відбулося руйнуванням інфраструктури, були знищені виробничі потужності боржників контрагентів, які масово покинули місце бойових дій. Більшість населення східної України виїхали до інших регіонів країни, у зв'язку з чим було втрачено засоби зв'язку з ними. Дані обставини спричинили нарощення заборгованості перед підприємством. Фактично товариство втратило можливість повернути свої борги, бо цілісність об'єктів існує тільки на папері та у реєстрі. Крім того, значна частина продукції залишилась на анексованому острові Крим.

Також відповідач зазначає, що господарські витрати, що ним понесені у вигляді оплати комунальних платежів, заробітної плати із нарахуваннями податків, інших обов'язкових платежів за останній рік по теперішній час сплачувались підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано.

Відповідач стверджує, що він намагається вести перемови з кредитними установами, але отримання додаткових кредитних коштів для погашення боргів зараз неможливо з причин того, що підприємство сплачує раніше отримані кредити та відсотки по ним, а також з причин кризи в банківській системі України, падінням гривні, зростанням долару та євро.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що наведені обставини є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь позивача.

В свою чергу, повноважний представник позивача у судовому засіданні просив суд у задоволенні поданої заяви відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як вважає позивач, самі по собі фінансові труднощі відповідача (боржника) не свідчать про те, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду.

Позивач зауважує, що відповідачем не надано жодних доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно зі ст. 121 ГПК України та пункту 7.2 Постанови, а саме: відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Крім того, позивач не має фінансової можливості відстрочувати та/або розстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки і його фінансовий стан є досить тяжким.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, як вказує позивач, господарський суд повинен враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору. Так, остаточно розрахуватись за отриманий газ відповідач повинен був ще 14.10.12р. При цьому, остаточний розрахунок за отриманий газ за відповідний період часу (з жовтня по грудень 2011 року та з січня по вересень 2012 року) відповідач здійснив лише 25.07.13р.

Також вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен крім інших обставин враховувати наявність інфляційних процесів у економіці держави. Як вказує позивач, протягом останніх двох років в державі відбулись стрімкі інфляційні процеси наслідком яких стало здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної майже втричі. Ця обставина є істотною, оскільки Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як державне підприємство є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Позивач для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на її користь. Бюджетом України та фінансовим планом позивача, який затверджений Кабінетом Міністрів України, не передбачені фінансові можливості для кредитування споживачів природного газу.

Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій.

Позивач звертає увагу суду, що згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31.12.15р. розмір довгострокових кредитів банків позивача (код рядка Балансу 1510) складає 34 824 720 тис. грн.

Несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою взагалі зупинення постачання природного газу на територію України, що майже і сталося 1 січня 2006 року, відбулось 1 січня 2009 року та 16 червня 2014 року.

Позивач вважає, що зазначені обставини безумовно свідчать про неможливість позивача розстрочувати та/або відстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд вважає за можливе задовольнити подану заяву частково, виходячи з наступного.

За приписами статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки, також, повинні визначатись господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

На підставі викладеного, враховуючи інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, а також значний розмір стягуваних сум, які є додатковими виплатами, беручи до уваги повну оплату відповідачем отриманого газу, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення на 2 роки із щомісячною сплатою по 1 000 583,82 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.16р. - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.16р. у справі №30/5005/10402/2012 на 2 роки згідно графіку:

Строк погашення заборгованостіСума сплати, грн.
До 30 квітня 2016р.1 000 583,82
До 31 травня 2016р.1 000 583,82
До 30 червня 2016р.1 000 583,82
До 31 липня 2016р.1 000 583,82
До 31 серпня 2016р.1 000 583,82
До 30 вересня 2016р.1 000 583,82
До 31 жовтня 2016р.1 000 583,82
До 30 листопада 2016р.1 000 583,82
До 31 грудня 2016р.1 000 583,82
До 31 січня 2017р.1 000 583,82
До 28 лютого 2017р.1 000 583,82
До 31 березня 2017р.1 000 583,82
До 30 квітня 2017р.1 000 583,82
До 31 травня 2017р.1 000 583,82
До 30 червня 2017р.1 000 583,82
До 31 липня 2017р.1 000 583,82
До 31 серпня 2017р.1 000 583,82
До 30 вересня 2017р.1 000 583,82
До 31 жовтня 2017р.1 000 583,82
До 30 листопада 2017р.1 000 583,82
До 31 грудня 2017р.1 000 583,82
До 31 січня 2018р.1 000 583,82
До 28 лютого 2018р.1 000 583,82
До 31 березня 2018р.1 000 583,82
Всього:24 014 011,68

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення - 26.04.16р.

Суддя ОСОБА_4