РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/1250/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА КОМПАНІ»

до Міністерства оборони України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, стороні позивача Фонду державного майна України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, стороні відповідача Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС»

про зобов'язання надати згоду на укладення договору

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Костишена В.Л. (дов. б/н від 05.01.2016);

Косань В.Л. (дов. від 04.04.2016);

від відповідача - Загуменний В.В. (дов. №220/771/д від 25.12.2015);

від третьої особи-1 - Лисий В.І. (дов. №541 від 31.12.2015);

від третьої особи -2 - Баран М.Ф. (дов. №33 від 01.01.2016);

ВСТАНОВИВ:

28.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА КОМПАНІ» звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України про зобов'язання надати згоду на укладення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності - групи інвентарних об'єктів загальною площею 7074,6 кв. м., розташованих за адресою: 03680, м. Київ, пров. Бородянський, 3 в м. Києві строком на 15 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має переважне право на укладення договору оренди вказаного вище майна, оскільки на даний час фактично перебуває на території майнового комплексу по пров. Бородянському, 3 на підставі договору оренди, укладеного з Концерном «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС», однак відповідачем не надано згоди на передачу в оренду вказаного нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2016 порушено провадження у справі №910/1250/16, розгляд справи призначено на 25.02.2016.

Письмовим відзивом на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову та просив у позові відмовити повністю, посилаючись на те, що рішенням господарського суду м. Києва від 18.05.2015 у справі №910/20638/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016, задоволено первісний позов Концерну «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС» та визнано недійсним договір оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, укладений між Концерном «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС» та ТОВ «ДПА КОМПАНІ», а також відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ «ДПА КОМПАНІ» про визнання цього договору дійсним та зобов'язання вчинити певні дії. Отже, ТОВ «ДПА КОМПАНІ» на даний час незаконно перебуває на території майнового комплексу по пров. Бородянський, 3 у м. Києві та відмовляється звільняти зазначену територію і продовжує безпідставно займатися господарською діяльністю, безкоштовно використовуючи державне майно.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2016 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України та відкладено розгляд справи на 15.03.2016.

14.03.2016 третьою особою-1 через загальний відділ діловодства суду подано письмові пояснення по справі, у яких останній зазначав, що у разі надання Міністерством оборони України згоди на передачу державного нерухомого майна в оренду, Фонд забезпечить оформлення орендних відносин відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

15.03.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.03.2016, судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 28.03.2016.

25.03.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

28.03.2016 відповідачем через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2016 за клопотанням представників позивача та відповідача продовжено строк розгляду вирішення спору на п'ятнадцять днів, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС» та відкладено розгляд справи на 05.04.2016.

05.04.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом задоволено клопотання позивача про здійснення фіксування судового процесу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.04.2016 у зв'язку із поданим третьою особою-2 клопотанням про відкладення розгляду справи, а також необхідністю витребування доказів у справі, розгляд справи відкладено на 12.04.2016.

12.04.2016 представником третьої особи-2 подано письмові пояснення по справі, у яких останній наголошував на тому, що Міністерство оборони України, відмовляючи у наданні згоди на передачу майна в оренду, діяло в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Крім того, 12.04.2016 позивачем подано клопотання про зупинення розгляду справи №910/1250/16 до вирішення пов'язаної з нею справи №826/1138/16, що розглядається в Окружному адміністративному суді м. Києва за позовом ТОВ «ДПА КОМПАНІ» до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказу.

У судове засідання 12.04.2016 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, враховуючи наведені нижче обставини.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ч. 1 ст. 79 встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких господарський суд зупиняє провадження у справі, в тому числі з підстав неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Позивачем в клопотанні про зупинення провадження не зазначено підстав саме неможливості розгляду судом справи №910/1250/16 до вирішення пов'язаної з нею справи №826/1138/16, що розглядається в Окружному адміністративному суді м. Києва за позовом ТОВ «ДПА КОМПАНІ» до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказу, а тому у задоволенні відповідного клопотання позивача слід відмовити.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

24.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА КОМПАНІ» звернулося до Фонду державного майна України із заявою №24/09/15/1 на укладення договору оренди державного нерухомого майна, що належить до державної власності - групи інвентарних об'єктів загальною площею 7074,6 кв.м., розташованих за адресою:03680, м. Київ, провулок Бородянський, 3, а саме: адміністративна будівля літ. А, площею 837,5 кв.м., розміщення офісних приміщень; склад №1 літ. Б, площею 2279,2 кв.м.: 348,0 кв.м. - розміщення складів, 335,0 кв.м. - розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи, 750,7 кв.м. - розміщення аптек, що реалізують готові ліки, 836,5 кв.м. - розміщення складів; диспетчерська літ. В, площею 178,7 кв.м., розміщення складів; склад №2 літ. Г, площею 253,8 кв.м., розміщення складів; склад №3 літ. Д, площею 356,8 кв.м., розміщення складів; склад №5 літ. З, площею 470,7 кв.м., розміщення складів; їдальня літ. К, площею 653,4 кв.м., розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи; склад №6 літ. Л, площею 2053,5 кв.м., розміщення складів. Балансоутримувач - Концерн «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС», орган управління балансоутримувача - Міністерство оборони України.

01.10.2015 Фонд державного майна України направив ТОВ «ДПА КОМПАНІ» листа, яким повідомив, що пакет документів на оренду державного майна по пров. Бородянському, 3 в м. Києві направлено для розгляду до регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

19.10.2015 регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву листом №30-04/10457 повідомило позивача, що розглянувши його заяву та врахувавши лист Міністерства оборони України від 17.09.2015 №220/10296, регіональне управління не може укласти договір оренди вказаного майна та повертає поданий пакет документів.

З листа Міністерства оборони України від 17.09.2015 №220/10296, наданого як відповідь на лист регіонального управління Фонду державного майна України по місту Києву від 19.08.2015 №30-04/8491, вбачається, що згідно з інформацією, наданою Концерном «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС», зазначене нерухоме майно планується використовуватися у власній господарській діяльності і на цей час вживаються заходи щодо відновлення (оформлення) правовстановлюючих документів на об'єкти за згаданою адресою. Враховуючи викладене, міністерство оборони України не надає згоду на передачу в оренду зазначеного нерухомого майна.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався на те, що відповідачем не надано вмотивованої відмови на укладання договору оренди з огляду на те, що позивач на даний час фактично перебуває на території майнового комплексу по пров. Бородянському, 3 на підставі договору оренди, укладеного з Концерном «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС», який визначений, як балансоутримувач даного майна.

Заперечуючи проти задоволення позовної заяви, відповідач посилався на те, що ТОВ «ДПА КОМПАНІ» на даний час незаконно перебуває на території майнового комплексу по пров. Бородянський, 3 у м. Києві та відмовляється звільняти зазначену територію і продовжує безпідставно займатися господарською діяльністю, безкоштовно використовуючи державне майно, оскільки рішенням господарського суду м. Києва від 18.05.2015 у справі №910/20638/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016, визнано недійсним договір оренди №13-26-110 ВМ від 01.04.2013, укладений між Концерном «ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС» та ТОВ «ДПА КОМПАНІ». При цьому відповідач зазначив, що регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, повідомляючи ТОВ «ДПА КОМПАНІ» листом від 19.10.2015 № 30-04/10457 про неможливість укладення договору оренди, урахувало раніш надану відмову Міністерства оборони України щодо укладення договору оренди, а саме лист від 17.09.2015 №220/10296).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Одним з елементів позову є предмет позову. Предмет позову - матеріально правова вимога, заявлена позивачем у суді до відповідача відносно усунення допущеного відповідачем порушення права позивача.

Вирішуючи спір, господарський суд повинен встановити відповідність обраного позивачем способу захисту його порушеного права чи охоронюваного законом інтересу вимогам статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, його здатність захистити право чи охоронюваний законом інтерес.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить суд зобов'язати Міністерство оборони України надати згоду на укладення договору оренди.

Передача в оренду державного майна регулюється спеціальним Законом України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якого, компетенція щодо надання дозволу на передачу майна в оренду належить органу уповноваженому управляти майном, а даному випадку це Міністерство оборони України.

Відповідно до п. 4 ст. 9 вказаного Закону однією з підстав відмови орендодавцем в укладенні договору оренди є не надання згоди органом управління майном.

В свою чергу Закон не обмежує орган управління майном в підставах, з яких може бути відмовлено у наданні згоди.

Ненадання згоди на укладення договору оренди не може вважатися порушенням та мати наслідком примусове (у судовому порядку) зобов'язання надати таку згоду, адже відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, якими способами захисту цивільних прав та інтересів здійснюється усунення допущеного відповідачем порушення права позивача, а саме: изнання права; изнання правочину недійсним; рипинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; римусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; ідшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України також визначено, якими способами захисту прав та інтересів здійснюється усунення допущеного відповідачем порушення права позивача, а саме: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин.

З огляду на вказане суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених прав, передбачених ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, шляхом примусового виконання обов'язку в натурі, оскільки такий обов'язок у відповідача щодо виконання в натурі будь-яких дій по відношенню до позивача відсутній.

Позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача надати згоду на укладення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності - групи інвентарних об'єктів загальною площею 7074,6 кв. м., розташованих за адресою: 03680, м. Київ, пров. Бородянський, 3 в м. Києві строком на 15 років. Однак, сама по собі така вимога є некоректно сформульованою, оскільки згода - це добровільне волевиявлення власника, спрямоване на дозвіл здійснення відповідних дій, а тому, зобов'язати відповідача надати на це згоду в примусовому порядку суд не вбачає можливим.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 18.04.2016.

Суддя В.О. Демидов