ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.04.2016 р. Справа№ 914/1307/15

Суддя О. Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій

Розглянувши скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1307/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м.Львів,

про: стягнення 32 820 562,96 грн.

За участю представників:

від скаржника (відповідач): ОСОБА_1 представник;

від позивача: не зявився;

від органу дії якого оскаржують ся: ОСОБА_2 представник;

Встановив:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1307/15 позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з Львівського комунального підприємства Львівтеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України основний борг - 12 538 301,49 грн., пеню 1 770 921,55 грн., 3% річних - 2 387 444,54 грн., Інфляційні втрати - 9 725 244,83 грн. та судовий збір - 59 039,96 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.10.2015р., рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1307/15 залишено без змін.

18.11.2015 року на виконання даного рішення, господарським судом Львівської області було видано відповідний наказ, який направлено стягувачу для предявлення до виконання.

22.02.2016р. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося в Господарський суд Львівської області із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1307/15.

Ухвалою суду від 24.02.2016р. призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 15.03.2016р.

Проте, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Запотічняк О.Д., розгляд скарги 15.03.2016р. не відбувся.

Ухвалою від 24.03.2016р. розгляд скарги було призначено на 29.03.2016р. Представник скаржника та позивача в судове засідання не зявилися.

В судове засідання 29.03.2016р. зявився представник державної виконавчої служби, просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості виконати вимоги ухвали суду щодо долучення до матеріалів справи матеріалів виконавчого провадження.

Скаржник подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника в судове засідання.

Враховуючи клопотання скаржника та виконавчої служби про відкладення розгляду справи, неявку представника позивача в судове засідання, необхідність подання матеріалів виконавчого провадження, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 12.04.2016р.

В судове засідання 12.04.2016р. зявилися представник сторін, надали пояснення по суті скарги.

Представник скаржника в наданих суду поясненнях зазначив, що згідно інформації наданої фінансовою установою, ЛМКП «Львівтеплоенерго» стало відомо, що 10.02.2016р. при примусовому виконанні наказу №914/1307/15 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3С було винесено постанову про арешт коштів боржника - ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Представник вважає, що накладення державним виконавцем арешту на рахунки з цільовим призначенням на виплату заробітної плати та на рахунки де знаходяться кошти від Європейського банку з реконструкції та розвитку суперечить діючому законодавству, тому просить суд визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 10.02.2016р. (ВП №50126141) про арешт коштів боржника незаконними та скасувати дану постанову.

Представник виконавчої служби надав пояснення в яких зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №50126141 по виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 18.11.2015р. № 914/1307/15 про стягнення з Львівського комунального підприємства Львівтеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України основний борг - 12 538 301,49 грн., пеню 1 770 921,55 грн., 3% річних - 2 387 444,54 грн., Інфляційні втрати - 9 725 244,83 грн. та судовий збір - 59 039,96 грн.

Постановою від 10.02.2016р. було відкрито виконавче провадження №50126141 з виконання даного судового наказу, яка скерована боржнику ЛКП Львівтеплоенерго згідно листа від 10.02.2016р. № 3890-0-33-16/20-1/9.

Окрім того у відповідності до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження » за заявою стягувача ПАТ НАК «Нафтогаз України», постановою від 10.02.2016р. було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника в банківських установах, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а також окрім поточних рахунків зі спеціальним режимом використання, відкритих на виконання ст. ст. 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», що належать скаржнику.

Представник позивача (стягувача) в наданих поясненнях вважає, що скарга ЛМКП Львівтеплоенерго не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах наданих йому повноважень. Звернув увагу на те, що скаржником у поданій скарзі не ідентифіковано номери рахунків в банківських установах з цільовим призначенням на виплату заробітної плати та де знаходяться кошти від Європейського банку з реконструкції та розвитку, на які накладено арешт.

В судовому засіданні 12.04.2016р. оголошувалась перерва до 19.04.2016р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

В судове засідання 19.04.2016р. зявився представник позивача. Скаржник та орган дії якого оскаржують ся не забезпечили явки уповноважених представників. Від Скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 19.04.2016р. суд продовжив строк розгляду скарги на 15 днів з 23.04.2016р. та відклав розгляд скарги на 26.04.2016р.

В судове засідання 26.04.2016р. зявилися представники скаржника та органу дії якого оскаржуються.

ЛКП Львівтеплоенерго подало заяву про уточнення скарги на дії органу державної виконавчої служби та визнання постанови недійсною згідно якої просить суд:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 10.02.2016р. (ВП №50126141) про арешт коштів боржника незаконними;

- визнати незаконною і скасувати постанову від 10.02.2016р. (ВП №50126141) в частині накладення арешту на рахунок №4086 відкритий в Філії Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та на рахунки №№3, 83, 883, 883 відкриті в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК».

- зняти арешт, накладений на наступні рахунки:

№4086 відкритий в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»;

№3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК»;

№83, відкритий в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК»;

883 відкритий в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК».

В наданих суду поясненнях представник скаржника звертає увагу на те, що 17.07.2015р. державним виконавцем Кузьменко О.С. вже знімався арешт з рахунків ЛМКП Львівтеплоенерго по справі №5015/3078/12, зокрема з рахунку №4086 відкритого в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та рахунків №№3, 83, 883 відкритих в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК». Підставою для зняття арешту були листи банків, які підтверджували, що дані рахунки мають спеціальний режим використання, та їх відкрито на виконання статтей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання».

Представник скаржника зазначив, що рахунок №4086 відкритий в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», є рахунком підприємства на який надходять кошти, які залишаються для розподілу надходжень та перерахування коштів в оплату за спожитий природний газ НАК «Нафтогаз України» згідно нормативів затверджених Національною комісією, що здійснює списання коштів з розподільчих рахунків підприємства на користь НАК «Нафтогаз України», а тому такий рахунок є спеціальним. А рахунки відкриті в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК» призначені під реалізацію відповідного міжнародного проекту, тому кошти які надходять на ці рахунки, повинні бути використані за цільовим призначенням.

Представник органу дії якого оскаржуються проти скарги заперечив, просив суд в її задоволенні відмовити. Зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» чи іншими законодавчими актами не передбачено обовязку посадових осіб органів державної виконавчої служби знімати арешт з коштів боржника для виконання зобовязань перед Європейським банком реконструкції та розвитку по кредитному договору.

Скарга розглядається з врахуванням уточнень поданих скаржником 26.04.2016р.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши викладені у скарзі та уточненнях до скарги обставини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у

цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема державний виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

10.02.2016р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 за заявою стягувача ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було винесено постанову про арешт коштів боржника згідно якої накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в наступних банківських установах: Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 "УКРГАЗБАНК", код банку 320478; Публічному акціонерному товаристві "БТА БАНК", код банку 321723; Публічному акціонерному товаристві "КРЕДОБАНК", код банку 325365; Львівській обласній дирекції Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль", код банку 325570; Філії - Львівське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", код банку 325796; Публічному акціонерному товаристві "МЕГАБАНК", код банку 351629; Публічному акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК", код банку 300346; Публічному акціонерному товаристві "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРЕМІУМ", код банку 339555; Публічному акціонерному товаристві "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК", код банку 300670; Публічному акціонерному товаристві "БАНК СІЧ", код банку 380816; Публічному акціонерному товаристві "МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_6", код банку 380582; Публічному акціонерному товаристві "ОТП БАНК", код банку 300528, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а також окрім поточних рахунків зі спеціальним режимом використання, відкритих на виконання ст.ст. 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», що належать боржнику.

Дана постанова була скерована боржнику згідно супровідного листа від 10.02.2016р. № 3890-0-33-16/20-1/9.

Як передбачено положеннями ч.2 ст. 52 згаданого закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" ( 2633-15 ), статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику" ( 575/97-ВР ), та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки" ( 1868-15 ).

Скаржник стверджує, що державним виконавцем при накладенні арешту на рахунки було безпідставно накладено арешт на рахунок №4086 відкритий в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та рахунки №№3, 83, 883, 883 відкриті в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК», оскільки такі мають спеціальний режим використання.

При цьому скаржник посилається зокрема на ту обставину, що 17.07.2015р. державним виконавцем Кузьменко О.С. вже знімався арешт з рахунків ЛМКП Львівтеплоенерго по справі №5015/3078/12, зокрема з рахунку №4086 відкритого в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та рахунків №№3, 83, 883 відкритих в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК». Підставою для зняття арешту були листи банків, які підтверджували, що дані рахунки мають спеціальний режим використання, та їх відкрито на виконання статтей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання».

В той же час, як вбачається з оскаржуваної постанови державного виконавця, ним накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в наступних банківських установах боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а також окрім поточних рахунків зі спеціальним режимом використання, відкритих на виконання ст. ст. 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», що належать боржнику.

Відповідно до ч.3 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Таким чином, державний виконавець не здійснює перевірки щодо підпадання того чи іншого рахунку боржника під дію положень ч.2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, як встановлено ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З системного аналізу наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що законодавцем чітко визначено.

Таким чином, банк чи інша фінансова установа, отримавши постанову державного виконавця про накладення арешту на рахунки боржника, за умов наявності обставин, які забороняють звертати стягнення на кошти, які знаходяться на рахунку на який накладено арешт, зобовязані повідомити про це державного виконавця.

Як зазначає сам скаржник, на підставі такого повідомлення банку, 17.07.2015р. державним виконавцем було знято арешт з рахунків, які є предметом розгляду по даній скарзі.

В той же час, скаржником не надано суду доказів того, що рахунки ЛМКП Львівтеплоенерго які відкриті в Філії - Львівське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_4 «УКРГАЗБАНК» мають спеціальний режим використання, та їх відкрито на виконання статтей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання».

Скаржником не надано суду доказів, що така інформація була надана банками державному виконавцю та проігнорована останнім.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 25, 52, 60, 65 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-2,4-3,33, 34, 86, 121-2 ГПК України, суд,-

у х в а л и в:

1. В задоволенні скарги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1307/15 відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена згідно ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Запотічняк О.Д.