РІШЕННЯ

11 квітня 2016 року Справа № 913/247/16

Провадження №26/913/247/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

про стягнення 66942,24 грн.

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув.

В судовому засіданні 11.04.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення коштів за договором банківського обслуговування б/н від 29.10.2012 в розмірі 66942,24 грн, з яких :

- 18017,80 грн - заборгованість за кредитом;

- 20291,53 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 24541,07 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором кредиту;

- 4091,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.02.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 29.02.2016, ухвалою від 29.02.2016 відкладено на 10.03.2016, ухвалою від 10.03.2016 на 23.03.2016, ухвалою від 23.03.2016 на 28.03.2016, ухвалою від 28.03.2016 на 11.04.2016. В судове засідання 11.04.2016 представники сторін не прибули.

29.02.2016 позивач через канцелярію господарського суду Луганської області надав пояснення щодо періодів нарахування заборгованості. Позивач зазначає, що станом на 04.02.2016 відповідач має заборгованість за договором банківського обслуговування б/н від 29.10.2012 в розмірі 66942,24 грн, з яких:

- 18017,80 грн - заборгованість за кредитом за період з 28.10.2013 по 03.02.2016;

- 20291,53 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.10.2013 по 03.02.2016;

- 24541,07 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором кредиту за період з 02.10.2013 по 03.02.2016;

- 4091,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 03.02.2014 по 03.02.2016.

Також, позивачем додано до пояснення меморіальні ордера, а саме: №00DG від 31.10.2012 на суму 1000, 00 грн; №36JO від 04.02.2013 на суму 13000,00 грн; №1YF1 від 04.03.2013 на суму 3000,00 грн; №5FHL від 23.10.2013 на суму 5000,00 грн та виписка по рахунку НОМЕР_2 с 31.10.2012 по 25.02.2016.

Відповідач письмових пояснень по суті спору, письмовий відзив на позов з наданням доказів - не надав.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на позов та письмові пояснення по суті спору через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2012 відповідачем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с.16), а позивачем було відкрито фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 поточний рахунок НОМЕР_2.

У вищезазначеній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по розрахунковим карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з вказаною заявою про відкриття поточного рахунку і картками зі зразками підписів і відбитком печатки складають договір банківського обслуговування.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Банк публічно пропонує невизначеному колу осіб, можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) які розміщені на офіційному сайті публічного акціонерного товариства "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 (www.privatbank.ua).

Тобто фактично, зазначені Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитком печатки від 29.10.2012 разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та рифами, що розміщені на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають по суті договір банкі вського обслуговування від 29.10.2012.

В матеріалах справи наявна виписка по рахунку відповідача НОМЕР_2 с 31.10.2012 по 25.02.2016.

Згідно Умов та Правил кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнту, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п.3.2.1.1.1). Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків і винагороди (п.3.2.1.1.3). Кредитний ліміт представляє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та нормативів Національного банку України (п.3.2.1.1.5). Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, визначених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює своє згоду на те, що зміна ліміту здійснюється банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших) (п.3.2.1.1.6). За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п.3.2.1.4.1). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1). У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.2.1.4.1.2). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п.3.2.1.4.1.3). Під не "погашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п.3.2.1.4.1.4). Сплата відсотків за користування кредитом, розраховано згідно з п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, поводиться в порядку зазначеному в п.3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8. Відсотки, не сплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченим (п.3.2.1.4.3). При порушені клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні (п.3.2.1.5.1). Клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, який що існував на кінець банківського дня за попередній місяць в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг (п.3.2.1.4.4).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 18017,80 грн; 20291,53 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4091,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно з п.1.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у на ціональній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за №1172/8493, (далі - Інструкція) умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Пунктом 1.6 Інструкції передбачено, що порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній та іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Частиною 1 ст.207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч.3 ст.346 Господарського кодексу України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст.10561 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фі ксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

29.02.2016 позивач через канцелярію господарського суду Луганської області надав пояснення щодо періодів нарахування заборгованості. Позивач зазначає, що станом на 04.02.2016 відповідач має заборгованість за договором банківського обслуговування б/н від 29.10.2012 в розмірі 66942,24 грн, з яких:18017,80 грн - заборгованість за кредитом за період з 28.10.2013 по 03.02.2016; 20291,53 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.10.2013 по 03.02.2016; 24541,07 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором кредиту за період з 02.10.2013 по 03.02.2016; 4091,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 03.02.2014 по 03.02.2016.

Суд зазначає, що позивачем не вірно зазначено період заборгованості по процентам за користування кредитом, а саме з 28.10.2013 по 03.02.2016, вірним є період з 15.11.2013 по 03.02.2016, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору б/н від 29.10.2012 (а.с.33-34), але розрахунок є вірним.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору банківського обслуговування б/н від 29.10.2012 було надано відповідачу кредит у розмірі 18017,80 грн, що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_2 с 31.10.2012 по 25.02.2016 та меморіальні ордени, а саме: №00DG від 31.10.2012 на суму 1000, 00 грн; №36JO від 04.02.2013 на суму 13000,00 грн; №1YF1 від 04.03.2013 на суму 3000,00 грн; №5FHL від 23.10.2013 на суму 5000,00 грн. Однак, відповідач, свої зобов'язання щодо сплати кредиту, процентів та комісії за його користування в повному обсязі не виконав, заборгованість перед позивачем складає: 18017,80 грн - заборгованості за кредитом; 4091,84 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом; 20291,53 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом. Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів належного виконання ним зобов'язань щодо договору банківського обслуговування б/н від 29.10.2012 не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору банківського обслуговування б/н від 29.10.2012, а також положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо своєчасного виконання зобов'язань. За таких обставин позовна вимога позивача про стягнення з відповідача сплати кредиту, процентів та комісії за його користування є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню, а саме: 18017,80 грн - заборгованості за кредитом в період з 28.10.2013 по 03.02.2016; 4091,84 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом в період з 03.02.2014 по 03.02.2016; 20291,53 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом в період з 15.11.2013 по 03.02.2016.

Крім того, у відповідності до п.3.2.1.1.13 договору банківського обслуговування б/н від 29.10.2012, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 24541,07 грн, яка нарахована за період з 02.10.2013 по 03.02.2016.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 216 Господарського кодексу України, передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 2 Закону України №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі по тексту Закон №1669) на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання вказаного Закону Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 розпорядженням №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого серед інших включено м. Алчевськ Луганська область.

Місцезнаходженням відповідача є м. Алчевськ Луганська область.

Станом на момент розгляду даної справи проведення антитерористичної операції триває.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування позивачем відповідачеві пені в сумі 24006,36 грн нарахованої позивачем за період прострочення з 14.04.2014 по 04.02.16, тобто в період дії заборони на нарахування пені, встановленої ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Разом з тим, нарахування пені за період прострочення з 02.10.2013 по 13.04.2014 в сумі 534 грн 71 коп. здійснено неправильно, оскільки нарахування пені проводилось, виходячи із кількості днів у році - 360 (п.3.2.1.4 Умов), в той час як слід було виходити із кількості днів у році - 365. Суд вважає необхідним навести власний розрахунок пені за вказаний період: так, суд бере до уваги, що станом на 01.04.2014 сальдо по пені становило 446 грн 27 коп., станом на 15.04.2014 - 549,48 грн, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VIІ з 14.04.2014 введена заборона на нарахування пені та/або штрафів, тобто суд вираховує пеню за 12 днів з 02.04.2014 по 13.04.2014 ((549,48-446,27)/ 14*12=88,44) і вона дорівнює 88,44 грн. До суми пені за період з 02.04.2014 по 13.04.2014 (88,44) слід додати суму пені, яка склалася станом на 01.04.2014 (446,27+88,44=534,71) і отримаємо загальну суму пені за період з 02.10.2013 по 13.04.2014. В подальшому суд вираховує коефіцієнт, на який слід помножити вказану суму пені для того, щоб отримати результат за 365 днів: 360/365=0,99 (коефіцієнт), 0,99*534,71=529,36 грн. Таким чином, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є пеня за період з 02.10.2013 по 13.04.2014 в сумі 529 грн 36 коп.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково, а саме в сумі 529,36 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: 18017,80 грн - заборгованість за кредитом за період з 28.10.2013 по 03.02.2016; 20291,53 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 15.11.2013 по 03.02.2016; 4091,84 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 03.02.2014 по 03.02.2016, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань період з 02.10.2013 по 13.04.2014 в сумі 529,36грн.

У відповідності до ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 883,72 грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, місцезнаходження: 94214, АДРЕСА_1), на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, 49094, вул. Набережна Перемоги, б.50), заборгованість за кредитом в сумі 18017 (вісімнадцять тисяч сімнадцять) грн 80 коп., проценти за користування кредитом у сумі 20291 (двадцять тисяч двісті дев'яносто одна) грн 53 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом у сумі 4091 (чотири тисячі дев'яносто одна) грн 84 коп., пеня у сумі 529 (п'ятсот двадцять дев'ять) грн 36 коп., судовий збір у сумі 883 (вісімсот вісімдесят три) грн 72 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.04.2016.

Суддя С.В. Масловський