ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р.Справа № 922/545/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури", м.Харків
до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут засобів технологічного устаткування "ВЕЛТ", м.Харків
про стягнення 65888,68грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 18.03.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №21 від 15.03.2016

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури", м.Харків (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут засобів технологічного устаткування "ВЕЛТ", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості в розмірі 65888,68грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо розробки конструкторської документації за ОСОБА_3 №4-2013 від 03.06.2013, у зв'язку з чим має повернути 65000,00грн. попередньої оплати, 303,68грн. 3% річних, 585,00грн. інфляційних втрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що роботи ОСОБА_3 №4-2013 від 03.06.2013 були виконані у грудні 2015 року, однак підписання відповідного акту прийому-передачі постійно відкладалося з ініціативи позивача. Також, відповідач вказує, що до позивача, як до нового кредитора, перейшло право на отримання конструкторської документації, однак він не вчинив жодних дій з метою з'ясування виконання відповідачем умов ОСОБА_3. При цьому, про заміну кредитора відповідач дізнався лише після порушення провадження у даній справі. Крім того, відповідач посилається на необхідність застосування умов пункту 4.4 ОСОБА_3 №4-2013 від 03.06.2013, за якими у випадку розірвання договору за ініціативою замовника, останній зобов'язаний сплатити виконавцю вартість виконаних на момент розірвання робіт. Не погоджується відповідач і з віднесенням позивачем ОСОБА_3 №4-2013 від 03.06.2013 до договорів про надання послуг, оскільки він є різновидом договору підряду.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

03 червня 2013 року між відповідачем, як виконавцем, та Державним підприємством спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури науково-виробниче об'єднання "Електроапарат", м.Харків (код 00216875), як замовником, укладено договір №4-2013 (далі за текстом - Договір), за умовами якого виконавець зобов'язався виконати "Розробку конструкторської документації станка для намотки катушек електромагнітів управління", а замовник - прийняти та оплатити продукцію відповідно до умов договору.

Загальна вартість ОСОБА_3 складає 65000,00 грн. Порядок розрахунків - 100% передоплата від загальної суми ОСОБА_3. Строк виконання робіт: початок - червень 2013 року, закінчення - грудень 2013 року (пункти 2.1-2.3 ОСОБА_3).

Згідно пункту 4.6 ОСОБА_3 у випадку порушення строків виконання робіт виконавець зобов'язаний повернути замовнику 100% суми передплати, перерахованої на розрахунковий рахунок виконавця, при цьому договір вважається розірваним.

Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання та згідно рахунку-фактури №197 від 06.06.2013 перерахував відповідачу 65000,00грн. попередньої оплати, що підтверджується платіжним дорученням №174 від 06.06.2013.

Сторонами до ОСОБА_3 укладалися додаткові угоди №1 від 27.12.2013, №2 від 23.06.2014, №3 від 05.06.2015, якими змінювались умови пункту 2.3 ОСОБА_3 щодо строку виконання робіт. В останній редакції даного пункту (згідно додаткової угоди №3 від 05.06.2015) сторонами узгоджено, що строком виконання робіт є: початок - червень 2013 року, закінчення - грудень 2015 року.

Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 01.10.2015 №1231 замовника за ОСОБА_3 перейменовано з Державного підприємства спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури науково-виробниче об'єднання "Електроапарат" (код 00216875) на Державне підприємство "Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури" (код 00216875), яке є правонаступником його майнових прав та обов'язків.

Відповідач конструкторську документацію за ОСОБА_3 в передбачені строки (до 31.12.2015) не виконав, чим порушив свої договірні зобов'язання перед замовником.

Отже, у замовника за ОСОБА_3 з 01.01.2016, згідно положень пункту 4.6 ОСОБА_3, виникло право вимагати у відповідача повернення сплаченої попередньої оплати в розмірі 65000,00грн.

24 лютого 2016 року між державним підприємством "Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури", м.Харків (код 00216875), як первісним кредитором, та позивачем, як новим кредитором, укладено договір уступки права вимоги від 24.02.2016, за яким позивачу відступлено право вимоги до відповідача за ОСОБА_3 №4-2013 від 03.06.2013. Відповідно до пункту 1.2 цього договору до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора в зобов'язанні, за яким виникла відступлена вимога, в обсязі і на умовах, що існували на момент укладення цього ОСОБА_3. Пунктом 2.2 цього договору сторони передбачили, що новий кредитор не пізніше 10 днів з моменту отримання документів, що підтверджують відступлену вимогу, зобов'язаний шляхом направлення письмового повідомлення сповістити боржника про відступлення права вимоги згідно з цим договором новому кредитору.

25 лютого 2016 року позивач направив відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за ОСОБА_3, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими фіскальним чеком №1647 від 25.02.2016 та описом вкладення у цінний лист від 25.02.2016.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань за ОСОБА_3, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь 65000,00грн. основного боргу, 303,68грн. 3% річних, 585,00грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 890 ЦК України встановлено обов'язок підрядника виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем договірних зобовязань щодо виготовлення обумовленої ОСОБА_3 конструкторської документації у встановлені строки (до 31.12.2015), у зв'язку з чим відповідач, згідно положень пункту 4.6 ОСОБА_3, зобов'язаний повернути замовнику 100% суми передоплати.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, посилаючись у відзиві на те, що конструкторська документація була ним виготовлена, не надав суду відповідних доказів. Зокрема, відповідачем не надано ані самої готової конструкторської документації, ані листування з замовником за ОСОБА_3 з питання її прийняття.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно частини 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Вищевказані вимоги чинного законодавства щодо заміни кредитора (замовника) у зобов'язанні за ОСОБА_3 були виконані сторонами договору уступки права вимоги від 24.02.2016.

Отже, до позивача, як до нового кредитора, перейшли усі права первісного кредитора в зобов'язанні за ОСОБА_3, у тому числі право вимагати повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу про стягнення 65000,00грн. основного боргу.

При цьому, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач, як новий кредитор за ОСОБА_3, мав право вимагати передачі саме виготовленої конструкторської документації, однак жодних дій для її отримання не вчинив.

Так, оскільки за договором про переведення боргу до позивача перейшли всі права, які належали замовнику за ОСОБА_3, та, враховуючи встановлене судом прострочення виконання зобов'язання відповідачем, позивач, відповідно до умов ОСОБА_3, має право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати.

Відповідач також посилається на положення пункту 4.4 ОСОБА_3, за якими у випадку розірвання договору за ініціативою замовника, останній зобов'язаний сплатити виконавцю вартість виконаних на момент розірвання робіт. Однак реалізація вказаних положень ОСОБА_3 має бути предметом окремого позову, оскільки не впливає на обов'язок відповідача повернути повну суму отриманої від замовника попередньої оплати. До того ж, як зазначалося вище, відповідачем не надано доказів фактичного виконання підрядних робіт, а також не доведено розміру їх вартості.

Доводи відповідача про те, що позивач неправильно визначив правову природу ОСОБА_3, який є різновидом підрядних договорів, а не договором про надання послуг, суд вважає такими, що не спростовують встановлених фактичних обставин справи та не впливають на необхідність належного виконання сторонами обов'язків, визначених ОСОБА_3.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 303,68грн. 3% річних та 585,00грн. інфляційних втрат.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, обовязок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні статті 625 ЦК України, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу (а не грошовим зобовязанням).

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі №5011-42/13539-2012, від 16.09.2014 у справі №921/266/13-г/7, а також у пункті 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.10.2014 №01-06/1666/14.

Враховуючи викладене, в задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут засобів технологічного устаткування "ВЕЛТ" (61000, м.Харків, вул.Академіка Павлова, 82, код 00216488) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури" (61017, м.Харків, вул.Котлова, 106, код 40134901, р/р2901 в ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 351533) 65000,00грн. основного боргу, а також 1359,41грн. витрат зі сплати судового бору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 18.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_4