ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" квітня 2016 р. Справа № 911/611/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці
про стягнення 25001,09 грн.
за участю представників:

сторін:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 25001,09 грн., з яких 19963,67 грн. заборгованість по кредиту, 4308,83 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 15,58 грн. та 713,61 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання овердрафту від 16.10.2014 № 192 щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у строк визначений договором.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про надання овердрафту від 16.10.2014 № 192 (далі договір) відповідно до умов якого позивач банк зобовязався надати відповідачу позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів у разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобовязався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 20000 грн. та встановлюється на поточний рахунок позичальника № 508 у відділені № 6 у м. Києві Центральної філії Банку.

Згідно п. 2.2 договору процентна ставка складає 28,0% річних.

Відповідно до п. 2.4 договору дата остаточного повернення овердрафту 15.10.2015.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що підставою надання банком овердрафту є подання позичальником в банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку.

Згідно п. 2.9 договору датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Відповідно до п. 3.2 договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році) за ставкою, зазначеною в п. 2.2 вказаного договору, з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту, зокрема, до терміну, вказаного у п. 2.4 (п. 3.2.1 договору).

У відповідності до п. 3.3 договору позичальник сплачує проценти/комісії при надходженні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти/комісії.

Пунктом 4.1 договору позичальник зобовязався повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 19963,67 грн., що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача з 16.10.2014 по 22.01.2016, оригінал якої залучений до матеріалів справи та меморіальним ордером від 16.10.2015 № 41846719 за яким 19963,670 грн. віднесено на прострочення кредиту за зазначеним договором, оригінал якого залучений до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконував, в звязку з чим позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу від 11.06.2015 № 11/06/15-132, в якому вимагав достроково повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.06.2015, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Проте, відповідач вказану вимогу про повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами залишив без відповіді та задоволення, в звязку з чим, за ним рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в сумі 19963,67 грн., зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4308,83 грн.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач своїх зобовязань щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконав, у звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в розмірі 19963,67 грн., зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 4308,83 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 19963,67 грн. заборгованості з повернення тіла кредиту, 4308,83 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами

Крім того, позивач посилаючись на п. 2.6 договору просить суд стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, пеню у розмірі 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, за весь час прострочки, нараховану в сумі 15,58 грн. та нараховану за порушення строків повернення кредиту за період прострочення з 16.10.2015 по 21.01.2016 в сумі 586,93 грн. та пеню нараховану за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період прострочення з 16.10.2015 по 21.01.2016 в сумі 126,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснений позивачем розрахунок пені за порушення строків повернення кредиту за період прострочення з 16.10.2015 по 21.01.2016 в сумі 586,93 грн. та пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом за період прострочення з 16.10.2015 по 21.01.2016 в сумі 126,68 грн. відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 15,58 грн. пені, то суд зазначає, що позивач не вказує за яке порушення грошового зобовязання, на яку прострочену суму та за який період прострочення позивач здійснює відповідне нарахування в заявленій до стягнення сумі пені в розмірі 15,58 грн., а відтак дана вимога є необґрунтованою та недоведеною, у звязку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами перед позивачем прострочений на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 19963,67 грн. заборгованості по кредиту, 4308,83 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 586,93 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 126,68 грн. пені за прострочення сплати відсотків є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позову суд відмовляє, з огляду на його недоведеність та безпідставність.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07354, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) 19963 (девятнадцять тисяч девятсот шістдесят три) грн. 67 коп. заборгованості з повернення тіла кредиту, 4308 (чотири тисячі триста вісім) грн. 83 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 586 (пятсот вісімдесят шість) грн. 93 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 126 (сто двадцять шість) грн. 68 коп. пені за прострочення сплати відсотків, 1377 (одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 25.04.2016.