ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.16р. Справа № 904/581/16

За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА", м.Дніпропетровськ

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення 372 273,01 грн.

та за зустрічним позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА", м.Дніпропетровськ

про стягнення неустойки за порушення умов Договору

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 29.01.16;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № ББУ/ПУ254/Т/15 від 18.12.15.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 317579,83 грн. Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договорів поставки №14-16/7-КП від 02.01.14 та № 14-16/722-КП від 31.12.14.

Ухвалою суду від 17.02.16 розгляд справи відкладений до 16.03.16.

У судовому засіданні 16.03.16 оголошено перерву до 05.04.16.

Заявою від 16.03.16 позивач збільшив позовні вимоги до 322 279,63 грн.

До господарського суду, ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" 21.03.16, до почату розгляду справи по суті, подано зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.03.16 зустрічну позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" прийнято до розгляду разом із первісним позовом на 05.04.16. Зустрічна позовна заява мотивована порушенням умов договору №7 щодо строків поставки товару, у звязку із чим ТОВ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ просить суд стягнути з ТОВ"НВК "РЕМА" штраф в розмірі 3888,00 грн. на підставі п.6.2 договору№7

Заявою від 04.04.16, позивач збільшив позовні вимоги до 415 084,02 грн.

У судовому засіданні 05.04.16 оголошено перерву до 11.04.16.

У судовому засіданні 11.04.16 оголошено перерву до 13.04.16.

Заявою від 13.04.16 позивач зменшив позовні вимоги до 372 279,63 грн.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення у справі, відповів на поставленні питання. У відзиві на зустрічний позов, ТОВ"НВК "РЕМА" проти зустрічного позову заперечує. Заперечення мотивує тим, що прострочення відбулось внаслідок неналежного виконання ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" грошових зобовязань за договором поставки №14-16/7-КП від 02.01.14 (договір №7).

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечує, свої заперечення виклав у відзиві на позов, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Справа розглядається за наявними матеріалами, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України).

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 13.04.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Постачальник) і Відповідачем (покупець), укладено договір поставки №14-16/7-КП від 02.01.14 (договір №7). Згідно предмету цього договору постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (продукція), в асортименті, кількості, у строки , за ціною з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договору і специфікаціях до нього; а покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену продукцію відповідно до умов договору (п.1.2). Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до цього договору, але не повинна перевищувати 999 000,00 грн. (п.5.1). Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторонами узгоджено, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань строк дії договору встановлюється до 31.12.14 включно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав умови договору № 7 і поставив Відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000378 від 17.06.14, № РН-0000417 від 12.08.14, № РН-0000540 від 27.10.14, № РН-0000827 від 21.11.14. Всього на суму 238 631,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 договору № 7, поставлений товар відповідач мав оплатити протягом 60 календарних днів з моменту поставки. У випадку, якщо строк оплати випадає на вихідний/ неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день. Отже, відповідно до договору, товар поставлений 17.06.14 мав бути оплачений до 19.08.14, товар поставлений 12.08.14 - до 14.10.14, товар поставлений 27.10.14 - до 27.12.14, товар поставлений 21.11.14 - до 21.01.15.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобовязання по оплаті отриманого товару. А саме: товар поставлений 17.07.14 оплачено лише 13.03.15 (з простроченням 174 днів), товар поставлений 20.08.14 оплачено 30.04.15 (з простроченням 192 дня), товар поставлений 27.10.14 та 21.11.14 лишився неоплаченим. Всього, відповідачем за договором № 7 оплачено 154 559,60 грн. Однак заборгованість залишилась, і станом на день розгляду справи її розмір складає 84 071,40 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Згідно п. 6.6 договору №7, у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості неоплаченої продукції.

На підставі цього, за договором №7, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 18 233,30 грн. згідно наступного розрахунку:

за накладною №РН-0000540 від 27.10.14 за період з 04.02.15 по 23.06.15;

за накладною №РН-0000827 від 21.11.14 за період з 04.02.15 по 21.07.15.

Розрахунок пені, наданий позивачем, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 18 233,30 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цього, за договором №7 позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 5 536,08 грн., згідно наступного розрахунку:

за накладною №РН-0000378 від 17.04.14 за період з 20.09.14 по 12.03.15;

за накладною №РН-0000417 від 12.08.14 за період з 20.10.14 по 29.04.15;

за накладною №РН-0000540 від 27.10.14 за період з 30.12.14 по 05.04.16;

за накладною №РН-0000827 від 21.11.14 за період з 23.01.15 по 05.04.16;

Розрахунок 3 % річних, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 5 536,08 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку із порушенням умов договору №7, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 87 107,49 грн. згідно наступного рахунку:

за накладною №РН-0000378 від 17.04.14 за період: вересень 2014- лютий 2015;

за накладною №РН-0000417 від 12.08.14 за період: листопад 2014- квітень 2015;

за накладною №РН-0000540 від 27.10.14 за період: січень 2015- лютий 2016;

за накладною №РН-0000827 від 21.11.14 за період: лютий 2015- лютий 2016.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 7 у складі: суми основного богу в розмірі 84 071,40 грн., пені в розмірі - 18 233,30 грн., 3% річних в розмірі - 5 536,08 грн., інфляційних втрат в сумі -87 107,49 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, між тими ж сторонами укладений договір поставки №14-16/722-КП від 31.12.14 (договір №722). Згідно предмету цього договору, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договору і специфікаціях до нього; а покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену продукцію у відповідності з умовами договору (п.1.2) Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невідємною частиною цього договору. В будь-якому випадку, загальна орієнтована сума договору не повинна перевищувати суму еквівалентну 5 000 000,00 грн. на дату укладання договору (п.5.1). Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.15 включно.

Позивач виконав умови договору № 722 і поставив Відповідачу товар відповідно до специфікацій від 18.02.15 та від 27.04.15, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000165 від 18.03.15, № РН-0000952 від 13.05.15, № РН-0000944 від 13.05.15. Всього, на загальну суму 160 507,20 грн.

Згідно п. 5.4 договору №722, розрахунки за поставлену продукцію здійснюються протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого рахунку при умовах предявлення постачальником податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору.

В розрізі п. 5.4 договору, окремо слід зазначити, що в силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підписана сторонами товарна накладна є первинним обліковим документом, що фіксує та підтверджує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги. Водночас, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, і ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. А отже, підписання сторонами накладної, свідчить про виникнення у відповідача обов'язку щодо оплати наданих послуг відповідно до умов договору.

Отже, відповідно до умов договору № 722, товар поставлений 18.03.15 мав бути оплачений до 23.05.15, а товар поставлений 13.05.15 - до 18.07.15.

Однак, відповідач порушив умови договору №722 і не оплатив вартість отриманого товару.

Внаслідок цього у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 160 507,20 грн.

Згідно п. 6.8 договору № 722, у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець , за письмовою вимогою, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більш 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

За договором №722 позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 8 025,36 грн. згідно наступного розрахунку:

за накладною №РН-0000165 від 18.03.15 за період з 26.05.15 по 23.11.15;

за накладною №РН-0000952 від 13.05.15 за період з 27.07.15 по 18.01.16;

за накладною №РН-0000944 від 13.05.15 за період з 21.07.15 по 18.01.16.

Розрахунок пені, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 8 025,36 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.625 ЦК України, позивачем, за порушення умов договору №722 заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3642,11 грн., згідно наступного розрахунку:

за накладною №РН-0000165 від 18.03.15 за період з 26.05.15 по 05.04.16;

за накладною №РН-0000952 від 13.05.15 за період з 21.07.15 по 05.04.16;

за накладною №РН-0000944 від 13.05.15 за період з 21.07.15 по 05.04.16.

Розрахунок 3 % річних, наданий позивачем, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 3642,11 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за цим договором позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 5 137,76 грн. згідно наступного розрахунку:

за накладною №РН-0000165 від 18.03.15 за період: червень 2015- лютий 2016;

за накладною №РН-0000952 від 13.05.15 за період: серпень 2015-лютий 2016;

за накладною №РН-0000944 від 13.05.15 за період: серпень 2015-лютий 2016.

Розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 5 137,76 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором № 722 у складі: суми основного богу в розмірі 160 507,20 грн., пені в розмірі - 8 025,36 грн., 3% річних в розмірі - 3642,11 грн., інфляційних втрат в сумі -5 137,76 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Проаналізувавши доводи зустрічної позовної заяви та відзиву до неї суд встановив таке.

Відповідно до Специфікацій від 15.10.14 до Договору 7, Відповідач зобов'язаний був поставити на адресу Позивача ОСОБА_3 не пізніше 25.10.14 на загальну суму 77 760,00 грн. Однак, Відповідач порушив умови договору і поставив товар позивачу лише 27.10.14 (див. видаткову накладну № РН-0000540 від 27.10.14 на суму 77 760,00 грн.). Таким чином, відповідач за зустрічним позовом поставив товар з прострочкою на 2 дні.

Пунктом 6.2. Договору №7 сторони передбачили, що у випадку не поставки (в тому числі, недопоставки або поставки некомплектної) ОСОБА_3 в строки, передбачені Договором або відповідною Специфікацією, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості ОСОБА_3, що постачається по відповідній Специфікації.

Заперечення відповідача за зустрічним позовом судом не можуть бути взяті як підстави для звільнення від сплати штрафу з таких міркувань. Відповідно до умов договору відповідач за зустрічним позовом зобовязаний поставити товар у строки вказані в договорі. При цьому, дата поставки товару не залежить від виконання покупцем своїх зобовязань по оплаті попередніх партій товару. Тому, прострочка поставки товару відповідачем за зустрічним позовом на 2 дні не є притриманням товару в розумінні ст. 612 ЦК України.

За таких обставин, зустрічний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про зменшення розміру неустойки поданого відповідачем за первісним позовом слід зазначити таке. Відповідності до приписів ст. 42 ГПК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Наведені відповідачем обставини передусім є наслідком його самостійних методів та способів господарської діяльності, а також його власного комерційного розрахунку та ризику, і не є тими виключними обставинами з якими закон повязує право суду на зменшення неустойки. Тому, в задоволенні клопотання про зменшення неустойки слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та витребування доказів від 21.03.16, слід значити таке. В матеріалах цієї справи достатньо доказів та відповідних матеріалів для її розгляду. Докази, які просить витребувати позивач порушують правила належності та допустимості. Ці докази не стосуються предмету спору і не є необхідними для вирішення спору по суті. Окрім цього, результат розгляду справи № 904/2162/16 не впливає на можливість суду самостійно прийняти рішення у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи. Будь-яке рішення у справі № 904/2162/16 матиме значення для правовідносин сторін в майбутньому і не матиме зворотної сили в часі. Тому, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі та витребування доказів слід відмовити.

Під час розгляду клопотання відповідача за первісним позовом про відстрочення рішення суду строком на 6 місяців, суд встановив, що відповідач не надав обґрунтованих доказів та не зазначив конкретних виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк, а також не довів суду, що його випадок є винятковим. Тому в задоволенні клопотання про відстрочення також слід відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з абзацом другим пункту 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню (пункт 1 частини першої статті 7 Закону).

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (редакція станом на час подання позовної заяви), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за результатом уточнення позовних вимог позивачем до 372 273,01 грн., судовий збір буде складати 5584,10 грн.

Тому, позивачу слід повернути з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 642,16 грн., сплачений ним відповідно до платіжного доручення №928 від 28.03.16.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за первісним позовом покладається на ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", за зустрічним позовом на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА".

Керуючись ст. ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна,б.76, код 00178353) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів,б.7, офіс 818, код 38598979) суму основного боргу в розмірі 244 578,60 грн., 3% річних в розмірі - 9178,19грн., індекс інфляції в розмірі - 92 245,25 грн., пені в розмірі - 26 270,97 грн. та судовий збір у сумі 5584,10 грн.

Повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА", (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів,б.7, офіс 818, код 38598979) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 642,16 грн., сплачений ним відповідно до платіжного доручення №928 від 28.03.16.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НВК "РЕМА" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів,б.7, офіс 818, код 38598979) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна,б.76, код 00178353) штраф в розмірі 3 888,00 та судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 18.04.16.

Суддя М.О.Ніколенко