ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2016 р.Справа № 922/638/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Океан-2", м. Харків
про стягнення 25670,71 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 довіреність №1 від 01.03.2016р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Океан-2", з урахуванням уточнень від 01.04.16р. позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 21357,33 грн., з яких 17550,00 грн. сума боргу по орендній платі; 3694,32 грн. - сума по відшкодуванню послуг пов'язаних з використанням орендованого приміщення; 83,01 грн. 3% річних; 30,00 грн. інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди приміщення №25/09/15/1 від 25.09.2015р., який був укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подання даного позову.

Присутній представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про уточнення позовних вимог, яка надана ним до суду 19.04.2016р. за вх.№13072, в якій позивач користуючись правами наданими йому ст. 22 ГПК України збільшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 25670,71 грн. (з яких: 21750,00 грн. - сума боргу по орендній платі; 3694,32 грн. - сума по відшкодуванню послуг пов'язаних з використанням орендованого приміщення; 125,89 грн. - 3% річних; 100,50 грн. - інфляційні втрати) .

Враховуючи, що згідно ч.4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, суд приймає заяву позивача як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив. До господарського суду Харківської області 19 квітня 2016р. повернулась ухвала від 09.03.2016р. про порушення провадження у справі, яка була направлена на адресу відповідача: м. Харків, вул. Таборова, буд. 71/1, кв. 6, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

25.09.2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець, далі по тексту - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-2" (орендар, далі по тексту - відповідач) було укладено договір оренди приміщення №25/09/15-1 (далі по тексту - договір). Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 22,10 кв.м. Цільове призначення орендованого приміщення: офіс.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 3.1 договору, сторони погодили, що строк оренди спливає 31.12.2015 року.

Перебіг терміну оренди починається з моменту оплати орендарем орендної плати відповідно до п.п. 4.1,4.2,4.3 договору та обов'язкового підписання сторонами акта здачі-приймання орендованого приміщення (пункт 2.1 договору).

На підставі акту прийому - передачі орендованого приміщення від 25.09.2015 року до договору №25/09/15-1 від 25.09.2015 року позивачем передано, а відповідачем прийнято в тимчасове користування приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 22,10 м.кв. та майно перелік якого міститься у акті.

Відповідно до пункту 3.3 договору, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну дійсного договору після закінчення строку його дії протягом десяти робочих днів, він вважається продовженим на тих же умовах до 31 грудня наступного року включно.

Оскільки відповідач до позивача із заявою про розірвання договору оренди не звертався, згідно п.3.3 договору строк дії договору є продовженим до 31 грудня 2016р.

Згідно пункту 4.1 договору, орендна плата становить 4200,00 грн. без ПДВ за один місяць оренди.

Відповідно до пункту 4.2 договору, орендна плата сплачується не пізніше 15 числа місяця, що передує оплачуваному.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Пунктом 4.3 договору, сторони визначили, що при оформленні даного договору орендар сплачує орендодавцю грошову суму в розмірі 8400,00 грн. в якості оплати першого і останнього місяців оренди. При цьому сума оплати за останній місяць є гарантійною, з якої будуть погашатися витрати, у разі пошкодження майна (техніки, меблів, інтер'єру), штрафи та інші непередбачені витрати, до яких призвели дії орендаря.

Згідно пункту 4.4 договору, до вартості орендної плати не входить вартість спожитої електроенергії, користування санвузлами, інтернет та прибирання приміщення. Обов'язок зі сплати таких послуг покладається на орендаря. Орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати послуги пов'язані з використанням орендованого приміщення не пізніше 15 числа місяця, що передує оплачуваному.

Свої зобов'язання позивач виконав та передав у користування відповідача приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі до договору №25/09/15-1 від 25.09.2015 року. З моменту укладання договору орендоване приміщення позивачу не передано та знаходиться у відповідача.

Відповідач не виконував свої зобов'язання зі сплати орендної плати та послуг пов'язаних з використанням орендованого приміщення, унаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за період грудень 2015 року - травень 2016 року: по орендній платі у розмірі 21750,00 грн.; по послугам пов'язаним з використанням орендованого приміщення у розмірі 3694,32 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів: в сумі 21750,00 грн. (сума основного боргу), в сумі 3694,32 грн. (витрати, що пов'язані з використанням орендованого приміщення) правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути на його користь 125,89 грн. - 3% річних, 100,50 грн. інфляційних.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-2" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд. 71/1, кв. 6, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ХАРКІВ.ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Харків, МФО 351533) заборгованість у розмірі 25670,71 грн. (з яких: 21750,00 грн. - сума боргу по орендній платі; 3694,32 грн. - сума по відшкодуванню послуг пов'язаних з використанням орендованого приміщення; 125,89 грн. - 3% річних; 100,50 грн. - інфляційні втрати) та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.04.2016 р.

Суддя Ю.В. Светлічний