РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/16032/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

до Державного підприємства "Енергоринок"

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача -

Публічного акціонерного товариства "Ощадбанк"

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача -

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах

енергетики та комунальних послуг

про стягнення 44 718 280, 40 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Горянін А.О., Боєнко О.В., Житченко О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Стилик О.Ю.,Плющ Ю.В. - за довіреністю;

від третьої особи на стороні позивача: не з'явились

від третьої особи на стороні відповідача: Жамбровський М.С. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" з позовом до Державного підприємства "Енергоринок" про стягнення 44 718 280, 40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства, положень Договору між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996р. та укладеного між сторонами Договору № 70/01-ЕР купівлі-продажу електроенергії від 31.08.1999р., а також алгоритму оптового ринку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕ від 21.12.2011р. № 2, не виконав у повному обсязі свої зобов'язання по перерахуванню коштів за продану у період з 25.03.2015р. по 31.03.2015р. електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 44 718 280,40 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.15р. позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 р. рішення господарського суду від 07.09.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 27.01.2016 р., рішення господарського суду міста Києва від 07.09.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 р. у справі № 910/16032/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Автоматичною системою документообігу Господарського суду міста Києва справу № 910/16032/15 передано на новий розгляд судді Домнічевій І.О.

Ухвалою від 10.02.2016 р. справу призначено до розгляду на 23.02.2016 р.

23.02.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі.

Судове засідання 23.02.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 03.03.2016 р.

23.02.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано додаткові пояснення.

24.02.2016 р. від третьої особи на стороні позивача через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі.

Ухвалою від 25.02.16р. розгляд справи відкладено на 03.03.16р.

26.02.2016 р. від третьої особи на стороні відповідача через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі.

29.02.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення по справі та клопотання про витребування доказів.

03.03.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення Кабінету Міністрів України до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 03.03.16р. залучено Кабінет Міністрів України до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Державного підприємства "Енергоринок" додаткові матеріали та відкладено розгляд справи на 07.04.16р.

06.04.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано додаткові матеріали по справі.

07.04.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі, третя особа 2 подала пояснення по справі, відповідач подав додаткові матеріали по справі.

В судовому засіданні 07.04.16р. оголошено перерву до 11.04.16р.

Присутні в судовому засіданні 11.04.2016р. представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача просили в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обставини, наведені у відзиві та поданих раніше запереченнях.

Представник третьої особи - ПАТ "Ощадбанк", просив задовольнити позов.

Представник третьої особи 1 в судове засідання 11.04.16 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 11.04.2016р. судом було оголошено вступну і резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши надані оригінали документів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Спеціальний закон, який визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі є Закон України «Про електроенергетику» (далі - Закон).

Регулювання відносин в електроенергетиці має особливості, визначені цим Законом (стаття 4 Закону).

Відповідно до статті 15 Закону купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору.

При скасуванні рішення першої інстанції та постанови апеляції у даній справі, Вищий господарський суд України залишив вказівки, які відповідно до ч. 1 ст. 111- 12 ГПК України, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, та зокрема вказав на необхідність дослідження питання п. 2.1 та ст..4 Договору купівлі-продажу електроенергії від 31.08.1999р. № 70/01-ЕР, не застосовано до правовідносин сторін п.п.8, 19.3 договору між членами оптового ринку електричної енергії України, не достатньо досліджена постанова КМУ від 07.05.15р. № 263.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 111- 12 ГПК України, постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Отже, оптовий ринок електроенергії створено на підставі Договору між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996 (далі за текстом - ДЧОРЕ).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору 15.11.1996, метою цього є створення Оптового ринку та врегулювання взаємовідносин Сторін цього Договору, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею і постачанням та купівлі-продажу електричної енергії при умові збереження та забезпечення надійного та ефективного функціонування Об'єднаної енергетичної системи України.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що обов'язками ДПЕ є купівля електричної енергії від виробників та оплата її згідно з цим договором та двосторонніми договорами. Купівля електричної енергії від інших суб'єктів підприємницької діяльності, які проводять продаж на оптовому ринку.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.1999 року між ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" (правонаступником якого є відповідач) та Відкритим акціонерним товариством "Донбасенерго" (правонаступником якого є позивач) укладено договір купівлі-продажу електроенергії № 70/01-ЕР, за умовами якого позивач продає, а відповідач купує електроенергію та здійснює її оплату відповідно до умов договору.

Сторони визнають свої зобов'язання за Договором між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996 року (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, сторони визнають свої зобов'язання за ДЧОРЕ.

Відповідно до п. 2.3 договору ціна на електроенергію, яку позивач продає відповідачу, визначається згідно з Правилами ОРЕ, та затверджується Постановою національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ), яка приймається сторонами до виконання та окремим доповненням до договору не фіксується.

За п. 3.2 договору облік купленої відповідачем від позивача електроенергії та експлуатації систем комерційного обліку виконуються згідно з "Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії", яка є додатком до Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України.

Відповідно до п. 4.2 платежі за фактично продану позивачем електроенергію здійснюються кожного робочого дня в національній валюті України в грошовій формі відповідно до ІВКОР.

Відповідно до п. 4.3 цього ж договору оплата здійснюється ДП «Енергоринок» з розподільчого рахунку, відкритого відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію.

Відповідно до п.п. 4.1 - 4.2 договору розрахунок за куплену відповідачем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок позивача, та, за згодою сторін, іншими формами, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з п. 6.11. Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електроенергії України (ІВКОРЕ), розрахунки в оптовому ринку здійснюються кожного календарного дня, а платежі виконуються кожного банківського дня, крім попередньої оплати та авансових платежів.

Згідно з п. 6.24 ІВКОР постачальники та Оптовий постачальник (тобто, ДП «Енергоринок»), які не виконують свої зобов'язання по оплаті за куповану електричну енергію, несуть відповідальність згідно з законодавством та умовами двосторонніх договорів.

Положення статті 3 та статті 8 ДЧОРЕ також встановлюють обов'язок ДП «Енергоринок» здійснювати оплату купленої у виробників електроенергії відповідно до Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України.

Зміст договірного зобов'язання ДП «Енергоринок» згідно з двостороннім договором купівлі-продажу електроенергії від 31.08.1999 № 70/01-ЕР, ДЧОРЕ та ІВКОР полягає в тому, що відповідач зобов'язаний здійснювати оплату виробникам (в тому числі і позивачу) купленої у них електроенергії шляхом перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання відповідно до алгоритму оптового ринку електричної енергії, затвердженого НКРЕ.

У період виникнення спірних правовідносин відповідний алгоритм затверджено Постановою НКРЕ від 21.12.2011 року № 2 "Про алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка зі спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії".

Матеріалами справи підтверджується, що в березні 2015 року ПАТ «Донбасенерго» здійснювало виробництво електроенергії відповідно до заданих відповідачем щодобових графіків навантаження.

Всього в березні 2015 року позивач продав відповідачу 532 218,778 тисяч кВтг електроенергії загальною вартістю 501 388 408,63 грн., що підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії за вказаний місяць, який залучено до матеріалів справи. Розбіжності між сторонами щодо вартості проданої ПАТ «Донбасенерго» електроенергії відсутні.

Загальна заборгованість ДП «Енергоринок» перед ПАТ «Донбасенерго» за електроенергію за березень 2015 року становить 375 696 679,00 грн., що підтверджується актами звірки розрахунків, наданими як позивачем, так і відповідачем до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», розрахунки за електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України здійснюються шляхом перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників електроенергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок». Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок» розподіляються між виробниками електроенергії та іншими учасниками ринку за алгоритмом, встановленим Національною комісією регулювання електроенергетики.

З наданих позивачем доказами, а саме - звітами по розрахунках Розпорядника коштів ринку, отриманими ПАТ «Донбасенерго» від ДП «Енергоринок», у період з 25.03.2015 р. по 31.03.2015 р. відповідач нарахував позивачеві платежів на загальну суму 48 817 599,70 грн. При цьому, у зазначений період відповідач перерахував позивачеві кошти в сумі 4 099 319,30 грн.

Отже, у період 25.03.2015 р. по 31.03.2015 ДП «Енергоринок» нарахував на користь ПАТ «Донбасенерго» ти повинен був перерахувати, але не здійснив перерахування коштів у розмірі 44 718 280,40 грн. Дані обставини відповідачем не заперечувались.

Статтею 29 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» встановлено, що у разі тривалого порушення нормальної роботи ринку електричної енергії внаслідок виникнення аварійних ситуацій в об'єднаній енергетичній системі України, викликаних пошкодженням електроенергетичних установок, їхніх елементів, споруд, або внаслідок надзвичайних ситуацій Кабінет Міністрів України має право приймати рішення щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів із подолання наслідків такої ситуації відповідно до затвердженого ним порядку.

На виконання статті 29 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» Уряд видав постанову Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 372 «Про затвердження Порядку вжиття тимчасових надзвичайних заходів з подолання наслідків тривалого порушення нормальної роботи ринку електричної енергії» (далі - Постанова № 372).

Пунктами 1, 3, 4, 8, 9 Постанови № 372 встановлено, що цей Порядок визначає підстави та процедуру прийняття рішень про вжиття тимчасових надзвичайних заходів з подолання наслідків тривалого порушення нормальної роботи ринку електричної енергії через виникнення аварійних ситуацій в об'єднаній енергетичній системі України, викликаних пошкодженням електроенергетичних установок, їх елементів, споруд або внаслідок надзвичайних ситуацій (далі - тимчасові надзвичайні заходи).

Тимчасові надзвичайні заходи на ринку електричної енергії можуть передбачати, зокрема, встановлення учасникам ринку електричної енергії особливих умов купівлі-продажу електричної енергії, встановлення учасникам ринку електричної енергії обов'язкових вимог щодо виробництва, постачання та купівлі-продажу електричної енергії, вжиття інших заходів в межах повноважень Кабінету Міністрів України, Міненерговугілля або НКРЕ з метою забезпечення надійної роботи об'єднаної енергетичної системи України.

Рішення про вжиття тимчасових надзвичайних заходів приймається Кабінетом Міністрів України за поданням Міненерговугілля або НКРЕ.

На період застосування тимчасових надзвичайних заходів суб'єкти електроенергетики незалежно від форми власності зобов'язані діяти відповідно до стандартів операційної безпеки функціонування об'єднаної енергетичної системи та оперативних команд і розпоряджень державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Під час здійснення тимчасових надзвичайних заходів договір між членами оптового ринку електричної енергії разом з додатками застосовується в частині, що не суперечить рішенню Кабінету Міністрів України щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів.

Протягом лютого - квітня 2015 Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, були прийняті ряд постанов, якими внесено зміни до алгоритму розподілу коштів Оптового ринку електроенергії, зокрема:

- Постанова НКРЕКП від 18.02.2015 року № 203 "Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 03 вересня 2008 року № 1052 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року №2, від 26 липня 2013 року №1036";

- Постанова НКРЕКП від 24.03.2015 № 870 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року №2". Зазначеною постановою визначено, що кошти, які були нараховані та не перераховані відповідно до постанови №203 залишаються на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до прийняття окремого рішення. Строк дії Постанови НКРЕКП від 24.03.2015 року № 870 встановлений з 25.03.2015 року по 31.03.2015 року;

- Постанова НКРЕКП від 01.04.2015 № 1173 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року № 2". Зазначена Постанова діяла на період тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, передбачених розпорядженням КМУ від 31.03.2015 № 280-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії", тобто, до 30.04.2015 року. Зазначеною Постановою № 1173 визначено, що кошти, які були нараховані та не перераховані відповідно до постанов НКРЕКП №203 та № 870 залишаються на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до прийняття окремого рішення.

Для забезпечення реалізації постанов НКРЕКП №203, №870, №1173, наказами Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 88 від 12.02.2015 (станом на 11.02.2015) та №100 від 18.02.2015 (станом на 18.02.2015) визначено перелік виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

На виконання постанов НКРЕКП №203, №870, №1173, ДП "Енергоринок" здійснювало нарахування коштів на користь позивача за куплену електроенергію, але не перераховувало їх на рахунок компанії.

Предметом спору є стягнення з відповідача коштів, що були нараховані позивачу у розмірі 44 718 280,40 грн., але не були перераховані у період дії постанови НКРЕКП від 24.03.2015 № 870.

Відповідач стверджує, що не здійснив перерахування позивачу коштів, які були нараховані до сплати, але не сплачені в період дії постанови НКРЕКП від 24.03.2015р. за № 870 на підставі п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики від 01.04.2015р. за № 1173.

Пунктом 2 постанови НКРЕКП від 01.04.2015 № 1173 було визначено, що кошти, які були нараховані та не перераховані за період дії постанов НКРЕКП № 203 та №870 залишаються на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до прийняття окремого рішення.

Відповідач стверджує, що враховуючи, що НКРЕКП не було прийнято окремого рішення, підстави для здійснення перерахування коштів на рахунок позивача у ДП «Енергоринок» були відсутні.

Суд відхиляє твердження Відповідача про неперерахування ПАТ «Донбасенерго» коштів з огляду на відсутність додаткового рішення НКРЕКП, як того вимагала постанова № 870 та № 1173.

Постанова № 870, та відповідно припис «кошти, які були нараховані та не перераховані відповідно до постанови НКРЕКП від 18 лютого 2015 року № 203 "Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 03 вересня 2008 року № 1052 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року № 2, від 26 липня 2013 року № 1036", залишити на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до прийняття окремого рішення» втратила чинність 01.04.2015.

Суду було надано рішенням Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 у справі № К/800/45921/15 за позовом ТОВ «Східенерго» до НКРЕКП, третя особа ДП «Енергоринок», яким залишено в силі Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015, про визнання постанови НКРЕКП від 01.04.2015 № 1173 незаконною з дати її прийняття.

Відповідно до ст. 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Відповідно до ст. 15-1 вказаного Закону, розрахунки за електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України здійснюються шляхом перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників електроенергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії. Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії розподіляються між виробниками електроенергії та іншими учасниками ринку за алгоритмом, встановленим Національною комісією регулювання електроенергетики.

Згідно ч. 12 ст. 15 цього ж Закону, кожному виробнику забезпечується рівний відсоток оплати вартості електроенергії у кожному розрахунковому періоді(місяці) кожній енергогенеруючій компанії.

Водночас згідно із частиною четвертою статті 23 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції з 26.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

13.05.2015 набула чинності постанова КМУ від 07.05.2015 № 263 «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» (далі - Постанова № 263).

Пунктом 8 Постанови №263 визначено, зокрема, що оптовий постачальник не здійснює купівлі та оплати електричної енергії у виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, крім купівлі різниці перетоків електричної енергії, а здійснює продаж різниці перетоків електричної енергії у точках обліку, визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості, на підставі договорів, укладених з публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання», та за середньозваженою ціною електричної енергії генеруючих компаній теплових електростанцій, яка склалася за два календарних місяці до місяця продажу різниці перетоків електричної енергії, здійснює відповідно до законодавства погашення заборгованості за закуплену у виробників електричну енергію та послуги за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами.

Разом з тим КМУ, пунктом 13 Постанови № 263 доручив Міненерговугіллю разом з НКРЕКП, та ДП «Енергоринок» розробити та запровадити механізм накопичення запасів вугільної продукції для проходження осінньо-зимового періоду 2015/16 року із використанням коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, та здійснення заходів щодо виключення із розрахунків на ринку електричної енергії виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, під час проведення остаточних розрахунків з виробниками електричної енергії за місяць, що передує набранню чинності цією постановою.

Пункт 13 Постанови № 263 містить приписи на вчинення Міненерговугіллям разом з НКРЕКП, та ДП «Енергоринок» кількох дій, а саме:

1) розробити та запровадити механізм накопичення запасів вугільної продукції для проходження осінньо-зимового періоду 2015/16 року із використанням коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території;

2) здійснити заходи щодо виключення із розрахунків на ринку електричної енергії виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, під час проведення остаточних розрахунків з виробниками електричної енергії за місяць, що передує набранню чинності цією постановою.

Зазначений механізм накопичення запасів вугільної продукції для проходження осінньо-зимового періоду 2015/16 року повинен містити положення, зокрема, щодо використання коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Вказані положення пункту 13 Постанови 263 щодо використання коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території не містять жодних заборон щодо взаєморозрахунку між оптовим постачальником електричної енергії та виробниками електричної енергії.

Окремо слід зазначити, що положення пункту 13 Постанови № 263 КМУ (щодо доручення Міненерговугіллю разом з НКРЕКП та ДП «Енергоринок» здійснити заходи з виключення із розрахунків на ринку електричної енергії виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, під час проведення остаточних розрахунків з виробниками електричної енергії за місяць, що передує набранню чинності цією постановою) містять приписи про проведення остаточних розрахунків з виробниками електричної енергії, а відтак Уряд не надає повноважень уповноваженим органам не здійснювати розрахунок за вироблену електричну енергію, а прямо вказує на необхідність погашення заборгованості (підпункт 6 пункту 8 Постанови №263).

Щодо п. 19.3. (в) Договору між членами оптового ринку електричної енергії України слід зазначити наступне.

Вказаний пункт ДЧОРЕ говорив, що зобов'язання ДПЕ стосовно платежу за електричну енергію, що була закуплена відповідно до положень цього Договору, чітко обмежуються коштами, наявними в нього згідно з ІВКОР.

Разом з тим, в діючій редакції ДЧОРЕ, яка розміщена на офіційному сайті ДП «Енергоринок» (www.er.gov.ua) пункт 19.3 (в) відсутній.

Вказаний пункт відсутній також в публікації ДЧОРЕ, яка надрукована видавництвом «Самміт-книга» за редакцією ДП «Енергоринок».

Слід зазначити, що відповідно до ст. 15 ДЧОРЕ до нього можуть бути внесені зміни Загальними зборами членів оптового ринку електричної енергії.

Представник ДП «Енергоринок» в судовому засіданні з розгляду подібної господарської справи підтвердив, що пункт 19.3 (в) був виключений з тексту ДЧОРЕ внаслідок внесення змін Щорічними загальними зборами членів оптового ринку електричної енергії.

Тобто, до даних правовідносин п. 19.3 (в) застосований бути не може.

Таким чином, відповідач зобов'язаний перерахувати позивачу кошти в сумі 44 718 280,40 грн. (48 817 599,70 грн. - 4 099 319,30 грн.).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Позивач надав належні докази, які обґрунтовують розмір заборгованості відповідача.

Також судом не приймається до уваги додана відповідачем до матеріалів справи судова практика, оскільки надані судові рішення не пов'язані з предметом спором у даній справі

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На час розгляду спору у господарському суді позивачем належними та допустимими доказами доведено факт наявності заборгованості за продану у період з 25.03.2015р. по 31.03.2015р. ПАТ «Донбасенерго» електроенергію на суму 44 718 280.40 грн. та виникнення у ДП «Енергоринок» обов'язку по її оплаті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 27; ) на користь публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-а; ) 44 718 280 грн. 40 коп. заборгованості та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.16 р.

Суддя І.О.Домнічева