ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа № 914/4286/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ, №14/2-275в від 09.03.2016р.

на рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016р.

у справі № 914/4286/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго, м. Червоноград

про стягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник,

22.03.2016р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4 При цьому, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 22.03.2016 року зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 12.04.2016р.

У судове засідання 12.04.2016р. зявилися представники сторін, яким розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.02.2016р. у справі №914/4286/15 (суддя Крупник Р.В.) провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 4114293,64 грн. основного боргу припинено, а в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки заборгованість за договором в розмірі 4114293,64 грн. була сплачена позивачу після порушення провадження у справі, то провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. У відповідності до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору, зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлене договором, а тому уклавши Договори про організацію взаєморозрахунків сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений позивачем у 2014 році на суму 4114293,64 грн. (на які позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні) та відмовились від застосування штрафних та інших фінансових санкцій за договором купівлі-продажу природного газу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи в частині відмови у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, у звязку з чим просить оскаржуване рішення в цій частині скасувати, прийняти нове рішення та задоволити вимоги щодо стягнення 2031154,05 грн. пені, 3665377,49 грн. інфляційних втрат та 254878,75 грн. 3% річних, у стягненні яких було відмовлено, а в іншій частині рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016р. у справі №914/4286/15 залишити без змін. Зазначає, що сума позовних вимог розрахована позивачем станом на 31.07.2015р., тобто поза межами дії та дійсності договору про організацію взаєморозрахунків від 21.12.2015р.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу №363 від 01.04.2016р. (вх. №01-04/2834/16 від 12.04.2016р.) та представник Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго в судовому засіданні доводи скаржника спростовує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016р. у справі №914/4286/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) та Комунальним підприємством Червоноградтеплокомуненерго (покупець) укладено договір (з урахуванням подальших змін і доповнень, внесених додатковими угодами від 03.12.2013р. № 1 та від 03.12.2013р. № 2) купівлі-продажу природного газу №1188/14-ТЕ-21 (надалі - договір), відповідно п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природній газ, ввезений на митну територію України Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Згідно п. 6.1. договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до вимог статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач передав у власність відповідача, природний газ в період з січня по грудень 2014р., на загальну суму 20166890,61 грн., що підтверджується належним чином оформленими підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2014р., який спожитий у січні 2014р.; від 28.02.2014р., спожитий у лютому 2014р.; від 31.03.2014р., спожитий у березні 2014р.; від 30.04.2014р., спожитий у квітні 2014р.; від 31.10.2014р., спожитий у жовтні 2014р.; від 30.11.2014р., спожитий у листопаді 2013р.; від 31.12.2014р. спожитий у грудні 2014р. (а.с. 22-28).

Згідно виписки ПАТ НАК Нафтогаз України по операціях з КП Червоноградтеплокомуненергом в період з 01.01.2014р. по 30.06.2015р. (а.с.36-38), відповідачем частково здійснено розрахунок за поставлений природний газ в сумі 16052596,97грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає недопустимість відмови від виконання зобов'язання або односторонньої зміни його умов. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виконав свої зобовязання за укладеним договором, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи. Внаслідок неповного виконання відповідачем зобовязань за укладеним договором виникла заборгованість, яка становить 4114293,64 грн. згідно сальдо КП Червоноградтеплокомуненерго з 01.01.2014р. по 30.06.2015р. (а.с. 35)

З огляду на викладене, а також враховуючи, що заборгованість за договором в розмірі 4114293,64 грн. була сплачена позивачу після порушення провадження у справі, а саме 21.12.2015р., що підтверджується платіжним дорученням №4, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу підлягає припиненню п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо вимог позивача про стягнення 2031154,05 грн. пені, 3665377,49 грн. інфляційних втрат та 254878,75 грн. 3% річних, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Згідно п. 7.2. договору, у разі невиконання покупцем пункту 6.1. договору, він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 549, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Однак, 14.12.2015р. між Територіальним органом казначейства у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Червоноградської міської ради, КП «Червоноградтеплокомуненерго», ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укргазвидобування» укладено багатосторонній договір №368/375-в про організацію взаєморозрахунків та договір про організацію взаєморозрахунків №367/375-в (надалі - договори про організацію взаєморозрахунків) (а.с. 77-80).

Відповідно до п. 1 договорів про організацію взаєморозрахунків, їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною п. 16 ст. 14 та ст. 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» і відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375.

У пункті 7 договору про організацію взаєморозрахунків №368/375-в від 14.12.2015р. сторони погодили, що сторона четверта (КП «Червоноградтеплокомуненерго») перераховує на рахунок сторони пятої (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») кошти у сумі 4114293,34 грн., у т.ч. ПДВ 685715,56 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 03.12.2013р. №1188/14-ТЕ-21. Разом з тим, у п. 7 договору про організацію взаєморозрахунків №367/375-в від 21.12.2015р. сторонами також визначено, що сторона четверта (КП «Червоноградтеплокомуненерго») перераховує на рахунок сторони пятої (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») кошти у сумі 0,30 грн., у т.ч. ПДВ 0,05 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 03.12.2013р. №1188/14-ТЕ-21.

Згідно підпункту 2 п. 11 договорів про організацію взаєморозрахунків з метою виконання договору сторони зобовязуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Відповідно до п. 15 договорів про організацію взаєморозрахунків договір є дійсним лише у разі здійснення відповідного фінансування.

Згідно з п. 10 договорів про організацію взаєморозрахунків сторони у графі платіжного доручення «Призначення платежу» додатково зазначають «субвенція, що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375», а також дату укладення і номер договору.

Згідно платіжних доручень №3, №4 від 21.12.2015р. на виконання зобовязань за договорами про організацію взаєморозрахунків позивачем було перераховано відповідачу всього 4114293,64 грн. з призначенням платежу: «п. 16 ст. 14 та ст. 32 ЗУ «Про ДБУ» ПКМУ №375 від 04.06.2015р. погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014р. згідно угоди №1188/14-ТЕ-21 від 03.12.2013р. та угоди взаєморозрахунків №368/375-в від 14.12.2015р. ПДВ 685715,56 грн. (та угоди взаєморозрахунків №367/375-в від 14.12.2015р. ПДВ 0,05 грн.) (а.с. 81,82).

Згідно п. 16 договорів про організацію взаєморозрахунків сторонами визначено, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору, зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлене договором.

Таким чином сторони уклавши договори про організацію взаєморозрахунків тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений позивачем у 2014 році на суму 4114293,64 грн. (на які позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні) та відмовились від застосування штрафних та інших фінансових санкцій за договором купівлі-продажу природного газу (п. 16 договорів про організацію взаєморозрахунків).

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Твердження апелянта, що сума позовних вимог розрахована позивачем станом на 31.07.2015р., тобто поза межами дії та дійсності договору про організацію взаєморозрахунків від 21.12.2015р. судом спростовуються, оскільки сторони засвідчили, що після виконання договору про організацію взаєморозрахунків вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору. Будь-яких заперечень в цій частині при укладанні договору позивач не висловив, тому його посилання на те, що він просить застосувати до відповідача міри відповідальності за минулий період, судова колегія не приймає до уваги.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Львівської області належним чином досліджені обставини справи та оцінені докази, що мають значення для справи, при прийнятті рішення правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016р. у справі №914/4286/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 18.04.2016р.