РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016Справа №910/2516/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кулінарно-кондитерське підприємство "М'ясні делікатеси"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл"

про стягнення 490 944,80 грн.

Представники сторін:

від позивача: Рябовол Ю.П. - представник за договором про надання правової допомоги № 08-02/2016 від 08.02.2016 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Кулінарно-кондитерське підприємство "М'ясні делікатеси" до товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл" про стягнення 490 944,80 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл" укладено договір №9.

На виконання умов договору позивач поставив продукцію на загальну суму 210 208,07 грн.

Проте, в порушення умов договору відповідач за отриманий товар розрахувався частково в розмірі 90 000,00 грн.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 120 208,07 грн., пені в розмірі 284 541,22 грн., штрафу в розмірі 16 600,00 грн., трьох процентів річних в розмірі 4 683,16 грн., інфляційних втрат в розмірі 64 912,35 грн., судових витрат в розмірі 9 157,00 грн. та витрат на послуги адвоката у сумі 73 641,72 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.02.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.03.2016 року.

В судове засідання 21.03.2016 року представники відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 17.02.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.03.2016 року розгляд справи відкладено на 05.04.2016 року.

В судове засідання 05.04.2016 року представники відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 17.02.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Як вбачається з відстеження переселення поштових відправлень №382 (http://services.ukrposhta.ua ) з направленням ухвали про порушення провадження у справі від 17.02.2016 року, вона повернута в суд у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04212, м. Київ, вулиця Тимошенка, будинок 9, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.02.2016 у є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача підтримав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Суд відмовив в клопотанні позивача у зв'язку з його необґрунтованістю.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.10.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Кулінарно-кондитерське підприємство "М'ясні делікатеси" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл" (покупець) укладено договір №5.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується виготовити і передати по накладним у власність покупця продукцію, у кількості та за цінами, погодженими сторонами, а останній зобов'язується прийняти її та оплатити.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Даний договір набирає сили з моменту підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 10.1 договору).

Згідно з п.1.3 договору, асортимент, ціна, кількість вказуються в накладній (их).

Прийняття продукції покупцем за накладною (ими) підтверджує його згоду на покупку даного асортименту продукції, її ціни і кількості.

На виконання умов договору уповноваженими особами сторін були підписані та скріплені печатками/штампом видаткові накладні на загальну суму 210 208,07 грн., а саме:

- № РН-0036077 від 13.10.2014 року на суму 72 660,90 грн.;

- № РН-0036228 від 14.10.2014 року на суму 67 448,26 грн.;

- № РН-0037393 від 22.10.2014 року на суму 70 098,91 грн.

Також в матеріалах справи наявні рахунки-фактура №СФ-0003784 від 13.10.2014 року на суму 72 660,90 грн., №СФ-0003809 від 14.10.2014 року на суму 67 448,26 грн. та довіреність №83 від 13.10.2014 року на отримання товару.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки покупця з постачальником здійснюються на умовах 100% передоплати або на протязі 5 банківських днів з моменту постачання, якщо інше не обговорено сторонами.

Розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника з вказівкою в платіжному дорученні номера видаткової накладної або через касу постачальника в порядку і на умовах передбачених чинним законодавством (п.4.2 договору).

Як вбачається з банківських виписок відповідачем здійснено оплату за поставлений товар на загальну суму 90 000 грн., а саме:

22.10.2014 року на суму 70 000,00 грн. з призначенням платежу оплата згідно рахунків СФ-003784 від 10.10.14;

24.10.2014 року на суму 20 000,00 грн. з призначенням платежу оплата згідно рахунків.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором №9 від 01.10.2014 року у відповідача перед позивачем в сумі 120 208,07 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 284 541,22 грн., штраф в розмірі 16 600,00 грн., індекс інфляції в розмірі 64 912,35 грн., три проценти річних в розмірі 4 683,16 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.7.1 договору, за прострочення в оплаті продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення до моменту повного розрахунку.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Розрахунок пені:

- по видатковій накладній №РН-0036077 від 13.10.2014 року на суму 72 660,90 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
72660,9021.10.2014 - 21.10.2014112.5000 %0.068 %49,77
2660,9022.10.2014 - 12.11.20142212.5000 %0.068 %40,10
2660,9013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %173,51
2660,9006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %73,92
2660,9004.03.2015 - 21.04.20154930.0000 %0.164 %214,33
Пеня становить 551,63 грн.

- по видатковій накладній № РН-0036228 від 14.10.2014 року на суму 67 448,26 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
67448.2622.10.2014 - 23.10.2014212.5000 %0.068 %92.39
47448.2624.10.2014 - 12.11.20142012.5000 %0.068 %649.98
47448.2613.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %3093.89
47448.2606.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %1318.15
47448.2604.03.2015 - 22.04.20155030.0000 %0.164 %3899.86
Пеня становить 9 054,27 грн.

- по видатковій накладній № РН-0037393 від 22.10.2014 року на суму 70 098,91 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
70098.9130.10.2014 - 12.11.20141412.5000 %0.068 %672.18
70098.9113.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %4570.83
70098.9106.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %1947.41
70098.9104.03.2015 - 30.04.20155830.0000 %0.164 %6683.40
Пеня становить 13 873,82 грн.

Тобто, за перерахунком суду загальний розмірі пені становить 23 479,72 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в розмірі 23 479,72 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 261 061,50 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.7.2 договору, у випадку затримки в оплаті продукції більш ніж на 15-ть банківських днів покупець сплачує штраф у розмірі 8% від вартості продукції.

Розрахунок штрафу:

72 660,90 грн. * 8% = 5 812,87 грн.;

67 448,26 грн. * 8% = 5 395,86 грн.;

70 098,91 грн. * 8% = 5 607,91 грн.

Таким чином, загальний розмір штрафу становить 16 816,64 грн.

Проте, оскільки позивач просить стягнути штраф в розмірі 16 600,00 грн. та беручи до уваги неможливість виходу суду за межі позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 16 600,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох процентів річних:

- по видатковій накладній №РН-0036077 від 13.10.2014 року на суму 72 660,90 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
72660.9021.10.2014 - 22.10.201423 %11.94
2660.9022.10.2014 - 09.02.20164763 %104.10
Три проценти річних становлять: 116,04 грн.

- по видатковій накладній № РН-0036228 від 14.10.2014 року на суму 67 448,26 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
67448.2622.10.2014 - 23.10.201423 %11.09
47448.2624.10.2014 - 09.02.20164743 %1848.53
Три проценти річних становлять: 1 859,62 грн.

- по видатковій накладній № РН-0037393 від 22.10.2014 року на суму 70 098,91 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
70098.9130.10.2014 - 09.02.20164683 %2696.41
Три проценти річних становлять: 2 696,41 грн.

Таким чином, загальний розмір трьох процентів річних становить 4 672,07 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних в розмірі 11,09 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розрахунок індексу інфляції:

- по видатковій накладній №РН-0036077 від 13.10.2014 року на суму 72 660,90 грн.:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
21.10.2014 - 22.10.201472660,901.0000.0072660.90
22.10.2014 - 09.02.20162660.901.5181377.574038.47
Індекс інфляції становить: 1 377,57 грн.

- по видатковій накладній № РН-0036228 від 14.10.2014 року на суму 67 448,26 грн.:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
22.10.2014 - 23.10.201467448.261.0000.0067448.26
24.10.2014 - 09.02.201647448.261.51824 564.3372012.59
Індекс інфляції становить: 24 564,33 грн.

- по видатковій накладній № РН-0037393 від 22.10.2014 року на суму 70 098,91 грн.:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
30.10.2014 - 09.02.201670098.911.51836 290.74106389.65
Індекс інфляції становить: 36 290,74 грн.

Таким чином, загальний розмір індексу інфляції становить 62 232,64 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення індексу інфляції в розмірі 2 679,71 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 73 641,72 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та адвокатом Рябоволем Юрієм Петровичем 08.02.2016 року укладено договір про надання правової допомоги №08-02/2016, відповідно до умов якого адвокат приймає на себе виконання, зокрема, наступної роботи: здійснювати представництво замовника в усіх судах України, у тому числі господарському суді міста Києва, органах державної виконавчої служби України, а також у будь-яких інших взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл" до виконання у повному обсязі зобов'язань на підставі договору №9 від 01.10.2014 року перед ТОВ "Кулінарно-кондитерське підприємство "М'ясні делікатеси".

Відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги, за надання правової допомоги замовник зобов'язується виплатити адвокату фіксований розмірі гонорару згідно даного договору у сумі п'ятнадцять відсотків від суми позовних замовника.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №56 від 11.02.2016 року, з якого вбачається що позивачем перераховано адвокату Рябоволу Ю.П. правову допомогу в розмірі 73 641,72 грн.

Також, наявне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4659/10 на ім'я Рябовола Юрія Петровича та ордер серія КС №010161 від 08.02.2016 року.

Відповідно до абзацу 3 пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" № 01-8/973 від 14.12.2007, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Частинами 1,2,3 статті 28 ГПК України передбачено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Таким чином, залучення до участі у справі в якості представника іншої особи є правом, а не обов'язком сторони, і пов'язано лише з волевиявленням самої сторони, як і визначення між цією стороною та найнятим представником оплати останнього за надані цим представником послуги.

При цьому суд зазначає, що результати розгляду справи у суді залежить не від того хто представляє інтереси тієї чи іншої сторони у суді, а від встановлення судом наступних обставин: наявності у позивача права, на захист якого ним подано позов, а також наявності чи відсутності факту порушення такого права або його оспорення.

Враховуючи ціну позову, розумну необхідність у здійсненні таких витрат, обсяг проробленої роботи, та виходячи з розумної необхідності зазначених судових витрат для даної справи витрати на оплату послуг адвоката підлягають частково задоволенню в сумі 11 359,63 грн. (5% від задоволеної суми позовних вимог), та виходячи з розумної необхідності зазначених судових витрат для даної справи.

В частині стягнення витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 62 282,10 грн. відмовити.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Інтернешнл" (04212, м. Київ, вулиця Тимошенка, будинок 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кулінарно-кондитерське підприємство "М'ясні делікатеси" (02091, м. Київ, вулиця Горлівська, будинок 137, ) основний борг в розмірі 120 208 (сто двадцять тисяч двісті вісім) грн. 07 коп., пеню в розмірі 23 479 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 72 коп., штраф в розмірі 16 600 (шістнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., три проценти річних в розмірі 4 672 (чотири тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 07 коп., індекс інфляції в розмірі 62 232 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять дві) грн. 64 коп., витрати на послуги адвоката в розмірі 11 359 (одинадцять тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн.. 63 коп. та судовий збір в розмірі 3 408 (три тисячі чотириста вісім) грн. 14 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 19.04.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий