ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Справа № 905/2475/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого (доповідача),

Гольцової Л.А.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Донецька будівельна компанія"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду

від 17.11.2015 року

у справі № 905/2475/15

господарського суду Донецької області

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Райффайзен Банк Аваль"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Донбассжилстрой",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Гранд",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Альтком "Інвест-Строй",

4) Публічного акціонерного товариства

"Тельманівський кар'єр",

5) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Фірма "Дар",

6) Товариства з обмеженою відповідальністю

"ДАЭМ",

7) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Донспецмонтаж",

8) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Дорстрой",

9) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Дорстрой",

10) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Донецька будівельна компанія ",

11) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Будкомплект"

12) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Шляхове будівництво "Альтком"

про стягнення коштів

за участю представників:

позивача - Сандуляк С.А.

відповідачів - 1) не з'явились

2) не з'явились

3) не з'явились

4) не з'явились

5) не з'явились

6) не з'явились

7) не з'явились

8) не з'явились

9) не з'явились

10) не з'явились

11) не з'явились

12) не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.11.2015 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання неукладеним договору №12/01-03-3/1176 від 12.12.2013 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року (судді: Татенко В.М., Колядко Т.М., Стойка О.В.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" повернуто без розгляду на підставі пп. 1, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у зв'язку з підписанням апеляційної скарги представником, повноваження якого не підтверджені, та відсутністю доказів сплати судового збору.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи касаційної скарги та правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В частинах 1, 3 статті 94 ГПК України закріплено обов'язок скаржника подавати докази на підтвердження повноважень особи, що підписала касаційну скаргу, і сплати судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, скаржник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Повертаючи на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", апеляційний господарський суд послався на підписання апеляційної скарги представником, повноваження якого не підтверджені, і відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, та відмовив в задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, зазначивши також про відсутність доказів на підтвердження складного майнового стану.

Згідно статті 8 цього Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Посилаючись на перебування його у скрутному матеріальному становищі, скаржник не надав доказів сплати судового збору.

Проте, пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво. Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності, зокрема, звернення до суду за захистом своїх прав, та, відповідно, сплати судового збору при такому зверненні.

Відповідно до пп. 1, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати або посадове становище якої не зазначено; до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В зв"язку з відсутністю доказів, що підтверджують повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" щодо підписання апеляційної скарги та сплати судового збору, апеляційна інстанція дійшла законного й обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги цього товариства.

Доводи касаційної скарги щодо поважності причин для відстрочення сплати судового збору є безпідставними та не спростовують правильних висновків апеляційного господарського суду щодо його права, а не обов"язку застосування положень статті 8 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, повертаючи без розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", Донецький апеляційний господарський суд діяв в межах наданих йому повноважень, а тому ухвалу суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року у справі № 905/2475/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 163, ) в доход Державного бюджету України 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати наказ на виконання даної постанови.

Головуючий суддяН.І. Мележик
СуддіЛ.А. Гольцова
Н.Г. Дунаєвська