ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/2552/15
За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області
до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріального забезпечення "Райвел"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Райвел"

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент"

4.Публічного акціонерного товариства " БТА Банк"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю: Прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України

та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк"

2.Релігійна громада Преподобного Іллі Муромця Печерського Парафії Дніпропетровської Єпархії Української православної церкви в місті Дніпропетровську

3.Міністерство оборони України

4. Дніпропетровська обласна державна адміністрація

5. Військова частина НОМЕР_1

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:
Позивача - Лукомська О.М., дов. № 44 від 18.04.16р., Сивоконь А.І., дов. № 43 від 18.04.16р.

Відповідача-1 - не з`явився

Відповідача-2 - не з`явився

Відповідача-3 - не з`явився

Відповідача-4 - не з`явився

Прокурора - Дичко С.М., пос.№035515 від 07.09.15р.

Третьої особи-1 - не з`явився

Третьої особи-2 Чернецький І.В., дов. № б/н від 18.04.16р.

Третьої особи-3 Матвєєнко Г.М., дов. № 220/217/д від 17.03.16р.

Третьої особи-4 - Кушнірчук Н.В., дов. № 42-6116/0/2-15 від 29.12.15р.

Третьої особи-5 - Хоружий Я.О., дов. № 362 від 21.03.16р.

СУТЬ СПОРУ:
Позивач звернувся з позовом до Відповідачів, в якому просив:

- витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Райвел" в державну власність нерухоме майно: гараж літ. В, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ "Український готельний менеджмент" в державну власність нерухоме майно: будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1 а5-1, та приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м.; будівлю клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційну шахту літ н11, загальною площею 1725,4 кв.м., будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м., бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р, будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м.); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З.

Вимоги Позивача, мотивовані тим, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння держави поза її волею, що відповідно до ст. 388 ЦК України, є підставою для звернення з віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння набувачів такого майна. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивача стверджує про нікчемність договору, на підставі якого спірне майно було передано у власність Відповідача-1, який, в подальшому, здійснив його відчуження на користь останніх набувачів Відповідачів 2 та 3.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.15р. у даній справі позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння у ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Райвел" в державну власність нерухоме майно: гараж літ. В, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 63; витребувано з чужого незаконного володіння у ТОВ "Український готельний менеджмент" в державну власність нерухоме майно: будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1 а5-1, та приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м.; будівля клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ н11, загальною площею 1725,4 кв.м., будівля лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м., бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р, будівля лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м.); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З.

Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.15р. у справі №904/2552/15 стягнуто з ТОВ "Підприємство матеріального забезпечення "РАЙВЕЛ", ТОВ "Науково-виробниче підприємство "РАЙВЕЛ", ТОВ "Український готельний менеджмент" на користь Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська по 24 360,00 грн. судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.15р. рішення місцевого господарського суду від 18.05.15р. залишено без змін, а апеляційні скарги ПАТ "БТА Банк" та ПАТ "ВТБ Банк" без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ПАТ "БТА Банк" та ПАТ "ВТБ Банк" оскаржили його у касаційному порядку.

Постановою Вищого господарського суду України у даній справі від 10.02.16р., постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.15р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.15р. у справі №904/2552/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

У постанові Вищого господарського суду України вказано, що розглядаючи даний спір, суди попередніх інстанцій не врахували належним та не звернули увагу на те, що спірне майно є військовим майном, а відповідно не встановили орган, який здійснює управління цим майном і відповідно не перевірили чи наділений саме Фонд державного майна України, в силу повноважень, передбачених Законом України "Про управління об`єктами державної власності" та "Про Фонд державного майна України" звертатись в даному випадку з віндикаційним позовом про витребування спірного майна. Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суди попередніх інстанцій належним чином не звернули увагу на те, що право власності на будівлю лікувального корпусу, літ. А-2, А1-2, а-1, а1-1-а5-1; приямки, літ. а-а31; ґанки, літ. а32-а36; димохід, літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м.; будівлю клубу, літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1; ґанки, літ. н, н1-н4, н6-н8; пандус, літ. н5; повітровід, літ. н9; сходи, літ. н10; вентиляційну шахту, літ. н11, загальною площею 1725,4 кв.м.; будівлю лікувального корпусу, літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1; ґанки, літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м.; гараж, літ. В; церкву (колишня майстерня), літ. Д; бомбосховище, літ. П; овочесховище, літ. Р., що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63 за Відповідачем-1 визнано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі №10/378-07, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2008 року. Вказаним судовим рішенням припинено право власності Міністерства оборони України на зазначені будівлі, анульовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.12.2005р. Крім того, правомірність набуття права власності відповідачем-1 на спірне майно підтверджено рішеннями судів у справах № 32/6, №32/60-10, які набрали законної сили, предметом яких було визнання недійсним договору про №1 від 27.03.2007р. та додаткових угод та за результатами їх розгляду судами було відмовлено у задоволенні позову. Також у постанові зазначено, що право на подання віндикаційного позову можливе у наступних випадках: за відсутності договірних відносин між сторонами, річ має бути наявною; має бути індивідуально визначена річ; річ має знаходитись у відповідача, а не в іншої особи. Вказаного суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не врахували, у зв`язку з чим, задовольняючи віндикаційний позов про витребування спірного майна у Відповідача-2 належним чином не дослідили та не врахували, що спірне майно, а саме: будівля лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м.); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З Відповідачем -3 було передано в іпотеку за договором іпотеки №16-Н/10-1/7, укладеного між ПАТ "БТА Банк" та Відповідачем-3 на забезпечення договору невідновлювальної кредитної лінії №16-Н/10 від 29.07.2010р. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2013р. у справі №904/6898/13 за позовом ПАТ "БТА Банк" до ТОВ "Український готельний менеджмент" про звернення стягнення на предмет іпотеки; припинення права власності; визнання права власності позов задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно, що належало ТОВ "Український готельний менеджмент", а саме: будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м.); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З. Припинено право власності ТОВ "Український готельний менеджмент" на зазначене майно та визнано право власності на вказане майно, яке є предметом спору у даній справі, за ПАТ "БТА Банк".

Не врахування та не дослідження вказаних вище обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, призвело до прийняття судами попередніх інстанцій передчасних висновків по суті заявленого позову.

Автоматизованою системою ДСС справу № 904/2552/15 передано на новий розгляд судді Юзікову С.Г.

10.03.16р. надійшла заява Дніпропетровської обласної державної адміністрації про її допуск до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.16р. Дніпропетровську обласну державну адміністрацію залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.16р.за заявою Позивача від 18.03.16р. до у часті у справі в якості Відповідача-4 залучено Публічне акціонерне товариство "БТА Банк", м. Київ.

За заявою Військової частини НОМЕР_1 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.16р. у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача залучено Військову частину НОМЕР_1 .

17.03.16р. до канцелярії суду надійшла заява Позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно (будівлі), розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, б. 63 та заборонити ПАТ "БТА БАНК" та ТОВ "Науково-виробничому підприємству "Райвел" вчиняти будь-які дії відносно зазначеного спірного нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.16р. та додатковою ухвалою від 24.03.16р. задоволено заяву Позивача про забезпечення позову.

Представник Відповдіача -4 ухвали суду від 21.04.16р. про забезпечення позову та про залучення його до участі у справі у якості Відповідача -4 одержав у суді 28.03.16р.

Ухвалою суду від 21.03.16р. відкладено розгляд справи, зобов`язано Позивача направити позовну заяву Відповідачеві -4.

01.04.16р. від Позивача надійшло уточнення до позовної заяви, у якому Позивач просить:

- витребувати з чужого незаконного володіння ПАТ "БТА Банк" об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №01 та повернути у власність Держави в особі Фонду державного майна України будівлі, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, б.63, а саме: будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5 532,4 кв.м); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1 880,9 кв.м); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З., пожежний щит № 14.;

- витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Український готельний менеджмент" об`єкт нерухомого майна реєстаційний номер Реєстру прав власності на нерухоме майно № 23467542 та повернути у власність Держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1 а5-1, та приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3 923,4 кв.м; будівлю клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційну шахту літ н11, загальною площею 1 725,4 кв.м, будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. ф, ф3-ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м, бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р.

18.04.16р. від Відповідача -4 надійшов відзив на позов, мотивований тим, що Відповідач -1 набув право власності на спірне майно у ході виконання умов Договору, укладеного Міністерством оборони України з Відповідачем-1, за актами виконання інвестиційного проекту та актами розподілу часток сторін в об`єкті, за якими Міністерство оборони України, в рахунок отриманих інвестицій, передало у власність Відповідача-1 спірні будівлі й споруди, розташовані на території військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 . Крім того, підтвердженням правомірності набуття права власності Відповідачем -1 є судові рішення (у тому числі касаційної інстанції) у справі № 10/378-07 за позовом Відповідача-1 до ТОВ "Созидатель" та Міністерства оборони України про визнання права власності. Отже, Відповідач-1 законно набув право власності на спірне нерухоме майно, а сам договір є правомірним, оскільки його недійсність не встановлена законом, а також його недійсність не була визнана судом, що в свою чергу свідчить про безпідставність позовних вимог Позивача. За договором купівлі-продажу від 03.09.09р. Відповідач-1 відчужив частину спірного майна ТОВ "Український готельний менеджмент" (Відповідач -3). В свою чергу, Відповідач-3 (добросовісний набувач) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ТОВ "ТЕХКОМПЛЕКТ" передав Банку в іпотеку частину спірного нерухомого майна. У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, Банк звернувся з позовом до Відповідача-3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності та визнання права власності за Банком, на підставі якого, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.13р. у справі № 904/6898/13 позовні вимоги Банку задоволені, за ним визнано право власності на предмет іпотеки та припинено право власності Відповідача-3. Право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні можливе лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Згідно із зазначеним рішенням суду, яке набуло законної сили, Банк на сьогоднішній день є законним власником частини спірного нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за Банком у встановленому законодавством порядку.

Крім того, Відповдіач -4 вважає, що Регіональне відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області є неналежним Позивачем у даній справі, оскільки не надав суду доказів передачі спірних об`єктів з відання Міністерства оборони України до сфери управління саме Фонду державного майна України в Дніпропетровській області. Витребувати майно з чужого незаконного володіння має право лише власник або особа, яка на законних підставах володіла та розпоряджалася даним майном, яким не є Позивач.

Також Відповдіач -4 наполягає, що Позивачем пропущено строк позовної давності і просить застосувати наслідки пропуску позовної давності. Так, Господарським судом міста Києва розглядалася справа № 32/6 за позовом Військового прокурора Південного регіону України, в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України до Міністерства оборони України та Відповідача-1 про визнання Договору недійсним. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.08р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08р. у задоволенні позовних вимог держави в особі Кабінету Міністрів України відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади та здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів (ст. 1 Закону України "Про Кабінет Міністрів України"). За Законом України "Про фонд державного майна України", Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Тобто, Фонд державного майна України, як центральний орган виконавчої влади в особі Кабінету Міністрів України знав, виходячи із матеріалів справи № 32/6 про порушене право та про особу з моменту набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 32/6. Виходячи з наведеного, перебіг позовної давності у даній справі почався з 10.04.08р. (дата набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 32/6) і закінчився 10.04.11р.

18.04.16р. від Відповідача -2 надійшов відзив, у якому той заявив про безпідставність позовних вимог до нього, мотивовуючи тим, що 26.05.15р. Відповідач -2 з Третьою особою -3 уклали договір пожертви, за яким Третя особа -3 прийняла у власність нежитлову будівлю гаражу літ. В гараж, загальною площею 340,3 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 33 900 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; пожертва передана Міністерству оборони України з умовою здійснення останнім діяльності у відповідності до Конституції України (п. 1.1. Договору пожертви); на даний час Відповдіач -2 не має правового статусу власника даного нерухомого майна.

19.04.16р. надійшли письмові пояснення Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, у яких прокурор повідомив про підтримання позовних вимог та надав заперечення на відзив Відповдіача -4.

Протягом розгляду справи пояснення надавали: Позивач, Треті особи - 3,4,5, у яких зазначили про підтримання позовних вимог.

Третя особа -1 у поясненнях заявила про заперечення позову та про наявність підстав про застосування наслідків спливу позовної давності.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 18.04.16р. вбачається, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 . Київського міського нотаріального округу 04.04.16р. внесено запис про іпотеку: 14016361, відповідно до якого Відповідач -4, як іпотекодавець, передав в іпотеку іпотекодержателю АТ "БТА Банк", зареєстрованому в Казахстані, частину спірного майна, зокрема: будівлю лікувального корпусу по вул. Комсомольській, б.63 у м. Дніпропетровську.

Розгляд справи відкладався.

У судове засідання Відповідачі та Третя особа -1 не з`явилися, причину неявки не повідомили, про розгляд справи повідомлені належно.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами, за зміненими 01.04.16р. вимогами Позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та інших учасників судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
27.03.07р. Міністерство оборони України (далі Сторона -1, Третя особа -3) з Підприємством матеріального забезпечення ТОВ "Райвел (далі Сторона -2, Відповідач -1) уклали договір № 1 "Інвестування та модернізації матеріально - технічної бази військового шпиталю" (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору його метою є підвищення рівня матеріального -технічного забезпечення, технологічного та медичного оснащення бази військового шпиталю, розташованого на земельній ділянці, площею 3,59 га по вул. Комсомольській у м.Дніпропетровську, яка перебуває у державній власності, до рівня вимог світових стандартів, шляхом реконструкції, переобладнання та модернізації його існуючих корпусів з будівництвом та надбудовою нових поверхів з метою раціонального використання існуючих, забезпечення високотехнологічною медичною технікою з програмним забезпеченням тощо.

Предметом даного Договору є правове регулювання участі Сторін у складанні, корегуванні проекту, реконструкції, модернізації, технологічному оснащенні матеріально технічної бази військового шпиталю, зазначеному у п. 1.1. цього Договору ( далі - Об`єкт ), а також здійсненні інших робіт, зокрема, будівельних, направлених на досягнення мети цього Договору, та введення Об`єкта в експлуатацію (п.1.2 Договору).

Згідно з п.2.4, 2.5 Договору за попереднім проектом, на дату завершення реконструкції будівництва та модернізації об`єкту, шляхом вивільнення окремих корпусів за рахунок зменшення використання робочої площі, до складу будівель та споруд об`єкту будуть входити: будівля шпиталю загальною площею 5 950 кв.м (три поверхи південне приміщення); підземне овочесховище, загальною площею 230 кв.м (один поверх); адміністративний корпус загальною площею 900 кв.м (чотири поверхи); гараж на п`ять автомобілів загальною площею 180 кв.м (один поверх); приміщення адміністративного призначення, загальною площею 360 кв.м (два поверхи). Загальна площа будівель та споруд після завершення реконструкції та модернізації об`єкту складатиме 7 620 кв.м без урахування звільненої робочої площі.

Відповідно до п. 3.1.3. та 3.2.9. Договору Сторони зобов`язані підписати "Акт розподілу часток Сторін в об`єкті", які закріплюються за ними, який є невідємною частиною даного Договору.

Пунктом 6.1 Договору обумовлено, що у власності Сторони -1 залишається 7 620 кв.м, що складає 100% загальної площі будівель та споруд після завершення реконструкції та модернізації об`єкту без урахування звільненої робочої площі об`єкта. Площа території, на якій будуть розміщені будівлі та споруди після завершення реконструкції, будівництва та модернізації об`єкту складатиме 0,72 га.

Згідно з п. 6.2 Договору ПМЗ ТОВ "Райвел" переходять у власність вивільнені будівлі та споруди об`єкту з вбудованими та підсобними приміщеннями з прилеглою територією, що не входять в перелік об`єктів реконструкції та будівництва стосовно Сторони -1. Площа земельної ділянки з будівлями і спорудами, яка не підлягає реконструкції, складатиме 2,87 га, переходить в користування інвестору і використовується за його рішенням…

За п. 6.3. Договору Сторона -2 може отримувати у власність звільнені будівлі та споруди об`єкту з вбудованими та підсобними приміщеннями на суму вкладених інвестицій на підставі щоквартального Акту виконання інвестиційного проекту.

З посиланням на виконання умов Договору, з 04.06.07р. по 23.12.08р. Третьою особою -3 підписано Акти прийому-передачі медичного обладнання від Відповідача -1 на суму 47 575 297,08 грн. з ПДВ.

З посиланням на виконання умов Договору, 16.08.07р., 06.09.07р., 08.10.07р., 17.12.07р., 04.07.08р., 04.09.08р., 10.10.08р.23.12.08р. Третьою особою -3 з Відповідачем-1 підписано акти виконання інвестиційного проекту Договору, з посиланням на Акти прийому-передачі медичного обладнання, підписані у період з 04.06.07р. по 23.12.08р.

З посиланням на виконання умов Договору, 16.08.07р., 06.09.07р., 08.10.07р., 17.12.07р., 01.08.08р. Третьою особою -3 з Відповідачем-1 підписані Акти розподілу часток Сторін в об`єкті, за якими Міністерство оборони України в рахунок отриманих інвестицій передало у власність ПМЗ ТОВ "Райвел" наступні споруди і будівлі розташовані на території військового містечка № НОМЕР_2 у м. Дніпропетровську по вул. Комсомольська, 63: будівлю лікувального корпусу (А-2), площею 3923,4 кв.м, з прилеглою територією загальною вартістю 10 048 368,05 грн.; будівлю гаражу (В), площею 340,3 кв.м, з прилеглою територією загальною вартістю 736 624,27 грн.; будівлю майстерні (Д), площею 237,3 кв.м, з прилеглою територією на суму 513 667,18 грн.; будівлю бомбосховища (П), площею 47,2 кв.м, з прилеглою територією на суму 80 446,50 грн.; будівлю овочесховища (Р), площею 264,7 к. м, з прилеглою територією на суму 451 148,06 грн.; будівлю клубу (Н-2) площею 1725,4 кв.м з прилеглою територією на суму 4 418 987,16 грн.; будівлю лікувального корпусу (Ф-2) площею 1615,40 кв.м з прилеглою територією на суму 4137262,01 грн.; будівлю контрольно-перепускного пункту літ. Б площею 74,9 кв.м з прилеглою територією на суму 162130,93 грн.; будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 площею 1880,9 кв.м, на суму 4817244,08 грн.; дезкамеру літ. Е площею 66,7 кв.м з прилеглою територією на суму 144380,95 грн.; трансформаторну підстанцію літ. У площею 43,9 кв.м з прилеглою територією на суму 47513,68 грн.; господарчі будівлі літ. Г, площею 24,0 кв.м, з прилеглою територією на суму 51 951,17 грн.; господарчу будівля літ. К, площею 35,1 кв.м, з прилеглою територією на суму 75 978,59 грн.; господарчу будівлю літ Л, площею 20,1 кв.м, з прилеглою територією на суму 43 509,11 грн.; господарчу будівлю літ. І, площею 17,9 кв.м з прилеглою територією на суму 38 746,91 грн.; господарчу будівлю літ. С, площею 47,7 кв.м, з прилеглою територією на суму 103 252,94 грн.; господарчу будівлю літ. Ж, площею 0,7 кв.м, з прилеглою територією на суму 757,62 грн.; господарчу будівлю літ. З, площею 4,0 кв.м, з прилеглою територією на суму 4 329,26 грн.; будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 площею 5 532,4 кв.м, з прилеглою територією на суму 7 440 000,00 грн.

03.10.08р. Міністерством оборони України та Підприємством матеріального забезпечення Товариство з обмеженою відповідальністю "Райвел" підписано Додаткову угоду до Договору. Відповідно до вказаної угоди, п. 1.1. Договору викладено в наступній редакції: "1.1. Метою Договору є підвищення рівня матеріально-технічного забезпечення, технологічного та медичного оснащення бази військового шпиталю, розташованого на земельній ділянці, площею 3,59 га по вул. Комсомольській у м. Дніпропетровську, яка перебуває у державній власності, а також інших об`єктів у (для) підрозділів військово-медичної служби Збройних Сил України на суму інвестиційних внесків, погоджених сторонами та пропорційним ринковій вартості об`єктів, запропонованих Стороною-1 для передачі у власність Стороні-2 з метою врегулювання всіх спірних питань, пов`язаних з розрахунками зі Стороною-2".

06.10.08р. Міністерством оборони України з ПМЗ ТОВ "Райвел" підписано Акт розподілу часток, за якого проведено коригування раніше підписаних актів на суму ПДВ, та визначено, що загальна вартість будівель та споруд, переданих Міністерством оборони України у власність Відповідача -1 за актами від 16.08.07р., 06.09.07р., 08.10.07р., 17.12.07р., 01.08.08р. становить 27 763 582,06 грн. без урахування ПДВ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.11.07р. у справі № 10/373/-07 скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області у цій справі та визнано за Відпловдіачаем -1 право власності на: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1-а5-1, та приямки літ. а-а31, ганки літ. а32-а36, димохід літ. а37 , загальною площею 3923,4 кв.м; будівлю клубу літ. Н-2, Н1-2, Н2-2, н-1, ганки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ.н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ. н11, загальною площею 1725,4 кв. м, будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ганки літ. Ф, Ф3-Ф6 , загальною площею 1615, 4 кв. м, гараж літ. В; церква (колишня майстерня) літ. Д; бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р. Постановою Вищого господарського суду України від 19.03.08р. вказану постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.02.08р. у справі № 32/6 за позовом військової прокуратури Південного регіону України в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України до Міністерства оборони України та Підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю "Райвел" відмовлено в задоволенні вимог про визнання недійсним договору № 1 "Інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р. Дане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08р.

З посиланням на рішення господарського суду міста Києва від 15.02.08р. у справі № 32/6, на підставі п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 18.03.10р. припинив провадження у справі № 32/60-10 за позовом заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України до Підприємства матеріального забезпечення товариства з обмеженою відповідальністю "Райвел" про недійсним договору № 1 "Інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р. Зазначена ухвала залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.10р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.08р. у справі № 27/212-08 за Відповдіачем -1 визнано право власності на будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13,м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24-м29, м31, м33, м34,м37, м39 м41, м44, м45, ґанки літ. м, м 12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв. м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ.о5 (загальною площею 1880,9 кв. м.); будівлю КПП (контрольно пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З.

Після державної реєстрації за Відповідачем-1 права власності на спірне нерухоме майно, останнім було вчинено правочини з відчуження цього майна, внаслідок чого право власності на майно військового шпиталю було зареєстроване за:

- Відповідачем -2: гараж літ. В, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який входить до складу спірного нерухомого майна;

- Відповідачем -3: будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівля лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1 а5-1, та приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3923,4 кв.м.; будівля клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційна шахта літ н11, загальною площею 1725,4 кв.м., будівля лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанки літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 кв.м., бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р, будівля лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м.); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м.); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З;

- Релігійною громадою Преподобного Іллі Муромця Печерського Парафії Дніпропетровської Єпархії української православної церкви в м. Дніпропетровську: церква літ. Д-1,д1-1, д2-1- загальною площею 191,8 кв.м., ґанки літ. д, д1, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 63, яка входить до складу спірного нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.13р. у справі № 904/6898/13 за Відповдіачем -4, визнано право власності на: будівлю лікувального корпусу: літ. М-2, під.М-2 з прибудовами літ М'-1, М11-1, м17-1, м2|-1, тамбур літ. М3 -1, входи в підвал літ. м3, м6, м8, м10, м13, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42 загальною площею 5 535,1 кв.м, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9 , м 11, м14-м16 , м18 , м24 -м29, м31, м33, м34, м37, м39 -м 41, м44, м 45, ґанки літ. м, м12 , м19, м20, м 23, м43, будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1 -1, загальною площею 1880,9 кв.м, ґанок з навісом літ. о, ґанок літ. о', ґанок з козирком літ. о2, приямки літ. о3, о4, споруда літ. о5, будівля КПП (контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1, дезкамеру літ. Е, трансформаторну підстанцію літ. У, господарчу будівлю літ. Г, господарчу будівлю літ. К, господарчу будівлю літ. Л, господарчу будівлю літ. І, господарчу будівлю літ. С з прибудовою С1, господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З, пожежний щит № 14, розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63. Зазначене майно Відповдіачем -3 передавалося в іпотеку Відповідачеві -4.

26.05.15р. Відповідач -2 з Третьою особою -3 уклали договір пожертви, за яким Третя особа -3 прийняла у власність нежитлову будівлю гаражу літ. В гараж, загальною площею 340,3 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 33 900 кв.м, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 63; пожертва передана Міністерству оборони України з умовою здійснення останнім діяльності у відповідності до Конституції України (п.1.1. Договору пожертви); на даний час Відповдіач -2 не має правового статусу власника даного нерухомого майна.

Позивач, посилаючись на нікчемність договору № 1 "Інвестування та модернізації матеріально-технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р. та те, що спірне майно вибуло з власності держави поза її волею, просить витребувати з чужого незаконного володіння спірне майно та повернути його у власність Держави.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю…Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 116 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України забезпечує державний суверенітет і економічну самостійність України, здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України.

Згідно з ч.1, 2, 5 ст. 203 ЦК України (у редакції чинній на час укладання Договору) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)(ст.215 ЦК україни).

Статтею 235 ЦК України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно зі ст.715, 716 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором може бути встановлений обмін майна на роботи (послуги). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору міни. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (ст. 657 ЦК України). Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення (ст. 658 ЦК України).

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України встановлено, що в разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч.2 ст.388 ЦК україни).

Статтею 326 ЦК України визначено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти,яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК україни).

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України визначає органи виконавчої влади, які здійснюють функції з управління об`єктами державної власності; встановлює порядок передачі об`єктів державної власності суб`єктам управління, визначеним цим Законом; приймає рішення про передачу відповідно до закону об`єктів державної власності в комунальну власність, дає згоду на передачу об`єктів з комунальної в державну власність; встановлює критерії відбору уповноважених осіб для передачі їм в управління об`єктів державної власності; приймає за поданням Фонду державного майна України рішення про передачу повноважень з управління корпоративними правами держави уповноваженим органам управління та господарським структурам; визначає порядок відчуження та списання об`єктів державної власності; забезпечує контроль за ефективністю управління об`єктами державної власності; погоджує умови приватизації та реструктуризації об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; виконує відповідно до законів інші функції з управління об`єктами державної власності.

Статтею 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" визначені повноваження уповноважених органів управління (до яких відноситься і Міністерство оборони України), а саме ведння обліку об`єктів державної власності, що перебувають в його управлінні, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів; виявлення державного майна, яке тимчасово не використовується, та внесення пропозиції щодо умов його подальшого використання; надання згоди Фонду державного майна України на передачу об`єктів державної власності до статутних фондів господарських товариств, у тому числі підприємств з іноземними інвестиціями, що створюються за участю держави; виконання інших передбачених законодавством функцій з управління об`єктами державної власності.

Статтею 7 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" визначені повноваження Фонду державного майна України, зокрема забезпечення захисту майнових прав держави на території України відповідно до законодавства…

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном…
Статтею 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" передбачено, що відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Методика оцінки вартості військового майна, а також порядок його реалізації розробляються Міністерством оборони України, узгоджуються із заінтересованими міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади і затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оборону України" Кабінет Міністрів України у сфері оборони забезпечує в межах своєї компетенції державний суверенітет України, здійснення внутрішньої та зовнішньої політики держави, виконання Конституції і законів України, актів Президента України у сфері оборони держави; організовує розроблення і виконання державних програм розвитку Збройних Сил України, інших військових формувань та розвитку озброєння і військової техніки, інших програм (планів) з питань оборони; здійснює загальнодержавні заходи щодо забезпечення живучості об`єктів національної економіки та державного управління у воєнний час; здійснює у визначених законом випадках регулювання господарської діяльності у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; контролює виконання законів у сфері оборони, здійснює відповідно до законів інші заходи щодо забезпечення обороноздатності України, координує і контролює їх виконання та несе, в межах своїх повноважень, відповідальність за забезпечення оборони України.

За ст. 10 Закону України "Про оборону України" Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань. Бере участь у формуванні оборонного бюджету, звітує перед Кабінетом Міністрів України про використання виділених коштів. Здійснює управління переданим Міністерству оборони України військовим майном і майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління.

Згідно з підпунктом 6 п. 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1080, Міноборони відповідно до покладених на нього завдань у питаннях організації фінансової, економічної та господарської діяльності, серед іншого, здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та у комунальну власність;

Відповідно до статті 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.00р. № 1919 затвердив Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил України (далі Положення 1919). У п.2 цього Положення( в редакції чинній на момент відчуження спірного нерухомого майна) визначені поняття, зокрема: відчуження військового майна - вилучення військового майна із Збройних Сил у результаті його реалізації через уповноважені підприємства (організації); реалізація військового майна - господарська операція, що здійснюється уповноваженим підприємством (організацією) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на військове майно іншим юридичним або фізичним особам на платній або компенсаційній основі; уповноважені підприємства (організації) - суб`єкти підприємницької діяльності, яким в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України надані повноваження на реалізацію військового майна на внутрішньому та/або зовнішньому ринку.

Пунктом 3 Положення № 1919 встановлено, що повноваження суб`єктам підприємницької діяльності на реалізацію військового майна, яке є придатним для подальшого використання, але не може бути застосоване у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна (крім майна, зазначеного у пункті 4 цього Положення), а також цілісних майнових комплексів, у тому числі військових містечок, та іншого нерухомого майна надає Кабінет Міністрів України у встановленому порядку.

Відповідно до п. 6 Положення № 1919 Рішення про відчуження військового майна, зазначеного у пунктах 3 і 4 цього Положення, приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією Міноборони погодженого з Мінекономіки переліку такого майна.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №491-р від 22.09.2006 "Про деякі питання управління майном, яке вивільняється в ході реформування Збройних сил" зобов`язано Міноборони та підприємства, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.00р. №1919 "Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних сил" провадять реалізацію військового майна, зупинити з 23 вересня 2006 р. до формування Державного департаменту надлишкового майна та земель укладення договорів, пов`язаних з відчуженням, реалізацією та передачею, у тому числі в оренду, військового майна, майна державних (казенних) підприємств, їх об`єднань, установ та організацій, що належать до сфери управління Міноборони (розпорядження втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.07р. №1063).

Пунктом 5 Постанови від 15.08.07р. Кабінету Міністрів України "Про деякі питання реалізації та управління військовим майном" №1063 постановлено Міністерству оборони затвердити у місячний строк за погодженням з Міністерством фінансів план-графік реалізації нерухомого військового майна на 2007 рік та визнано процедуру реалізації нерухомого військового майна Збройних Сил на аукціонах (за конкурсом).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.12.07р. № 1231-р "Деякі питання розпорядження об`єктами державної власності" зупинено прийняття рішень про відчуження об`єктів державної власності, в тому числі військового майна та майна державних органів (крім державного майна, яке відчужується відповідно до законодавства про приватизацію), внесення їх до статутного фонду суб`єктів господарювання, передачу зазначених об`єктів у комунальну власність, вчинення будь-яких інших дій, які можуть призвести до відчуження об`єктів державної власності та зупинено виконання власних рішень із зазначених питань, прийнятих до набрання чинності цим розпорядженням (розпорядження втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2008 №313).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.08р. № 313 "Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності" установлено, що: продаж нерухомого майна державних підприємств, установ та організацій здійснюється на аукціонах; відчуження об`єктів нерухомого військового майна здійснюється на аукціонах виключно разом із земельними ділянками, на яких вони розташовані, або майновими правами на них.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Фонд державного майна України відповідальний перед Президентом України. Діяльність Фонду державного майна України спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про Фонд державного майна України", основними завданнями Фонду державного майна України є захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території України та за її межами.

Наказом Фонду державного майна України 15.05.12р. № 678 затверджено "Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України", у якому п.1, 2, 3, 4 визначено, що регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - регіональне відділення) утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління. Регіональні відділення підпорядковуються Фонду. Фонд, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації. Регіональне відділення у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про Фонд державного майна України", іншими законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Фонду, дорученнями Голови Фонду, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування. Завданням регіонального відділення є реалізація повноважень Фонду, зокрема державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Основними завданнями регіонального відділення є: …4.5. здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.

Пунктом 1 ст. 83 ГПК України визначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право: 1) визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши доводи сторін, проаналізувавши матеріали справи, з урахуванням наведеного законодавства, суд вважає, що договір № 1 "Інвестування та модернізації матеріально - технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р. підлягає визнанню недійсним за ініціативою суду, позов підлягає задоволенню.

Так, на момент укладання Третьою особою -3 з Відповідачем -1 Договору, а також передачі прав власності на спірне нерухоме майна, відчуження військового майна було заборонено Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про деякі питання управління майном, яке вивільняється в ході реформування Збройних сил" від 22.09.2006 № 491-р. Постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання реалізації та управління військовим майном" від15.08.07р. №1063 визначено, що реалізація нерухомого військового майна Збройних Сил має здійснюватися на аукціонах (за конкурсом). Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Деякі питання розпорядження об`єктами державної власності" від 24.12.07р. № 1231-р зупинено прийняття рішень про відчуження об`єктів державної власності, у тому числі військового майна та майна державних органів. Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності" від 02.04.08р. № 313 установлено, що продаж нерухомого майна державних підприємств, установ та організацій здійснюється на аукціонах; відчуження об`єктів нерухомого військового майна здійснюється на аукціонах виключно разом із земельними ділянками, на яких вони і розташовані, або майновими правами на них.

Крім того, з наведеного законодавства вбачається, що Міністерство оборони України не наділено повноваженнями самостійно відчужувати об`єкти державної власності, що перебувають в його управлінні. Виключно Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями для прийняття рішення щодо відчудження військового майна (зокрема й майна, що є предметом спору уданій справі). Натомість, Міністерство оборони України наділено правом звернення до Кабінету Міністрів України з пропозицією щодо відчуження військового майна та виключно у випадку попереднього погодження переліку такого майна з Мінекономіки.

Аналіз дій сторін під час виконання Договору свідчить, що Відповдіачем -1 реконструкції, переобладнання та модернізації існуючих корпусів з будівництвом та надбудовою нових поверхів військового шпиталю, розташованого по АДРЕСА_1 не проводилося (доказів не надано). З посиланням на виконання умов зазначеного Договору, Відповдіач -1 передав Третій особі -3 медичне обладнання, а взамін, Третьою особою -3 Відповідачеві -1 передано спірне нерухоме майно за актами розподілу часток Сторін в об`єкті, з посиланням на акти виконання інвестиційного проекту Договору та акти прийому-передачі медичного обладнання, у наведених актах нічого не зазначено про виконання реконструкції, переобладнання та модернізації існуючих корпусів з будівництвом та надбудовою нових поверхів військового шпиталю. У результаті виконання правочину військовий шпиталь вибув з володіння держави.

Відповідно, між сторонами Договору відбулася міна спірного нерухомого військового майна на медичне обладнання, тобто відбулося відчуження зазначеного нерухомого майна, за яке Відповідач -1 розрахувався медичним обладнанням. При цьому, відчуження спірного майна відбулося під час заборони будь якого відчуження військового майна, всупереч порядку встановленому для відчуження військового майна, особою, яка не мала права такого відчуження (Міністерством оборони України).

За таких обставин, суд вважає, що договір № 1 "Інвестування та модернізації матеріально - технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р., укладений Третьою особою -3 з Відповідачем -1 з додатками до цього Договору та невід`ємними частинами цього Договору актами розподілу часток Сторін в об`єкті (матеріальна база військового шпиталю, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ) від 16.08.07р., 06.09.07р.,08.10.07р., 17.12.07р., 01.08.08р., 06.10.08р. стосовно споруд і будівель, розташованих на території військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , є недійсним, оскільки є удаваним, спрямованим на приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили, а саме: договору купівлі-продажу.

Посилання Відповідачів на рішення судів у справах № 10/373/-07, № 32/6, № 32/60-10, № 27/212-08, як на такі, якими встановлено відповідні обставини (ст.35 ГПК України), суд не приймає, оскільки ці рішення приймалися до завершення удаваної угоди Третьою особою -3 з Відповідачем -1 за документами, які надавалися сторонами, без можливості системного аналізу фактичних обставин справи, що унеможливило надання оцінки дійсним намірам і фактичним відносинам сторін правочину. Тому суд дані встановлені при розгляді наведених справ сприймає не як обставини встановлені рішенням суду, а як оцінку наданих сторонами доказів.

Також суд погоджується з позицією Позивача про наявність у нього повноважень і права на звернення з віндикаційним позовом у даній справі й неприймає позицію Відповідачів і Третьої особи -1 з цього питання.

Так, Позивач діє на підставі наведених вище "Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України", Закону України "Про Фонд державного майна України", Закону України "Про управління об`єктами державної власності", якими на Позивача покладено обов`язок забезпечення захисту майнових прав держави. Цей обов`язок Позивача не обмежується виконанням доручень Кабінету Міністрів України, а витікає з повноважень Фонду державного майна України, у тому числі й регіонального відділення, визначених чинним законодавством. За наведеного, суд вважає, що захист порушених майнових прав держави, шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, входить до обов`язків Фонду державного майна України, тобто, у даному випадку, відбувається захист державою свого порушеного права, через уповноважену за законом особу - Фонду державного майна України, в особі його регіонального відділення.
Позиції Відповдіача -4 та Третьої особи -1 про відсутність підстав для задоволення позову, мотивовані тим, що майно вибуло з власності держави у встановлений законодавством спосіб до добросовісних набувачів, яким є і Відповдіач -4 (добросовісний набувач частини спірного майна), що підтверджується рішеннями судів у справах № 10/378-07, 904/6898/13 суд не приймає з наведених вище підстав, а також виходячи з того, що Відповідач -4 право власності на частину спірного майна набув не за угодою з державою, в особі уповноваженого органу, та не у результаті продажу майна у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а за рішенням суду, яке не підлягало примусовому виконанню, а яким за Відповідачем -4 визнано право власності на майно за іпотечним договором і, відповідно, яке згідно з ч.5 ст. 11 ЦК України та іншими нормами закону може бути самаостійною підставою для набуття права власності.

Крім того, суд вважає, що договір № 1 "Інвестування та модернізації матеріально - технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р. укладено та виконувався всупереч інтересів суспільства, так як у результаті виконання зазначеного Договору, з державної власності вибув військовий шпиталь, а взамін держава не одержала обумовлений Договором оновлений, повноцінно діючий військовий шпиталь, тому й наслідки виконання цього Договору, у тому числі подальше відчуження майна, суперечать інтересам суспільства і народу України.

Заява Третьої особи -1 про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, ч.4 ст. 27 ГПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, ст. 22 та іншими нормами ГПК України, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис ст.267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами третіх осіб.

Заява Відповідача -4 про застосування позовної давності судом не приймається, оскільки, з чинного законодавства (у тому числі наведеного) вбачається, що Кабінет Міністрів України непідзвітний Фонду державного майна України. Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. Фонд державного майна України відповідальний перед Президентом України. Діяльність Фонду державного майна України спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, однак не обмежується Кабінетом Міністрів України. Тому, поінформованість Кабінету Міністрів України про відчуження спірного військового майна у 2008р. не може бути свідченням того, що ця інформація була відома й Фонду державного майна України і Регіональному відділенню Фонду державного майна України в Дніпропетровській області у той же час. З матеріалів справи вбачається, що про відчуження спірного майна Позивач дізнався зі звернення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 09.02.15р., провадження у даній справі за позовом Порзивача порушено 27.03.15р. Відтак, виходячи з положень ч.1 ст. 261 ЦК України, якою визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, суд вважає, що Позивач не пропустив строк на звернення із позовом у даній справі.

У ході вирішення спору у даній справі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, суду стало відомо, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 . Київського міського нотаріального округу 04.04.16р. внесено запис про іпотеку: 14016361, відповідно до якого Відповідач -4, як іпотекодавець, передав в іпотеку іпотекодержателю АТ "БТА Банк", зареєстрованому в Казахстані, частину спірного майна, зокрема: будівлю лікувального корпусу по вул. Комсомольській, б.63 у м.Дніпропетровську. Однак, ухвалою суду від 21.03.16р. забезпечено позов у даній справі, шляхом накладення арешту і заборони Публічному акціонерному товариству "БТА Банк" (м. Київ, вул. Жилянська, 75) та будь яким іншим особам вчиняти дії направлені на відчуження у будь який спосіб (продаж, дарування, передача в іпотеку та інш.) будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлі лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1а5-1, приямків літ. а-а31, ґанків літ. а32-а36, димоходу літ. а37, загальною площею 3923,4 м2; будівлі клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанків літ. н, н1-н4, н6-н8, пандусу літ. н5, повітроводу літ. н9, сходів літ. н10, вентиляційної шахти літ н11, загальною площею 1725,4 м2, будівлі лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, Ф-1, ґанків літ. Ф, Ф3-Ф6, загальною площею 1615,4 м2, бомбосховища літ. П; овочесховища літ. Р, будівлі лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямків літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанків літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5 532,4 м2); будівлі лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанків літ. о, о1, о2, приямків літ. о3, о4, балкону літ о5 (загальною площею 1880,9 м2); будівлі КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанків літ. б, б1; дезкамери літ. Е; трансформаторної підстанції літ. У; господарчої будівлі літ. Г; господарчої будівлі літ. К; господарчої будівлі літ. Л; господарчої будівлі літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З.

Ухвалу суду від 21.03.16р. про забезпечення позову представник Відповідача -4 Герасименко А.О. одержав у суді 28.03.16р., про що свідчить його розписка на відповідній ухвалі. Ухвалу суду від 21.03.16р. про забезпечення позову Відповідач -4 оскаржив в апеляційному порядку 28.03.16р.

Вказані дії Відповдіача -4 суд розцінює як зловживання своїми правами, направленими на затягування вирішення спору, оскільки матеріали справи свідчать про його обізнаність про заборону передачі в іпотеку спірного майна, однак, не зважаючи на це, він передав майно в іпотеку АТ "БТА БАНК". За таких обставин, суд не вбачає підстав для залучення АТ "БТА БАНК" до справи у якості третьої особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволеню за зміненими позовними вимогами.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача -3 і Відповідача -4 у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати недійсним договір № 1 "Інвестування та модернізації матеріально технічної бази військового шпиталю" від 27.03.07р., укладений Міністерством оборони України і Підприємством матеріального забезпечення Товариством з обмеженою відповідальністю "Райвел" з додатками до цього Договору та невід`ємними частинами цього Договору актами розподілу часток Сторін в об`єкті (матеріальна база військового шпиталю, що розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1 ) від 16.08.07р., 06.09.07р.,08.10.07р., 17.12.07р., 01.08.08р., 06.10.08р. стосовно споруд і будівель, розташованих на території військового містечка № НОМЕР_2 у м. Дніпропетровську по вул. Комсомольській, 63.

Позов задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння у Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" (01000, м. Київ, вул. Жилянська,75, ) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер Державного реєстру речових прав № 01 та повернути у власність Держави в особі Фонду державного майна України будівлі, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, б. 63, а саме: будівлю лікувального корпусу літ. М-2, М1-1, М11-1, М3-1, м3, м6, м8, м10, м13, м17, м21, м22, м30, м32, м35, м36, м38, м42, приямки літ. м1, м2, м4, м5, м7, м9, м11, м14-м16, м18, м24- м29, м31, м33, м34, м39, м41,м44, м45, ґанки літ. м, м12, м19, м20, м23, м43 (загальною площею 5532,4 кв.м); будівлю лікувального корпусу літ. О-2, О1-1, ґанки літ. о, о1, о2, приямки літ. о3, о4, балкон літ о5 (загальною площею 1880,9 кв.м); будівлю КПП контрольно-пропускного пункту) літ. Б, Б1, ґанки літ. б, б1; дезкамеру літ. Е; трансформаторну підстанцію літ. У; господарчу будівлю літ. Г; господарчу будівлю літ. К; господарчу будівлю літ. Л; господарчу будівлю літ. І; господарчу будівлю літ. С; господарчу будівлю літ. Ж; господарчу будівлю літ. З, пожежний щит № 14.

Витребувати з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент" (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Погребняка, 25-А, ) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер Реєстру прав власності на нерухоме майно № 23467542 та повернути у власність Держави в особі Фонду державного майна України будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будівлю лікувального корпусу літ. А-2, А1-2, а-1, а1 -1 а5-1, та приямки літ. а-а31, ґанки літ. а32-а36, димохід літ. а37, загальною площею 3 923,4 кв.м; будівлю клубу літ. Н-2, Н1 -2, Н2-2, н-1, ґанки літ. н, н1-н4, н6-н8, пандус літ. н5, повітровід літ. н9, сходи літ. н10, вентиляційну шахту літ н11, загальною площею 1 725,4 кв.м, будівлю лікувального корпусу літ. Ф-2, Ф1-2, Ф11-2, ф-1, ґанки літ. ф, ф3-ф6, загальною площею 1 615,4 кв.м, бомбосховище літ. П; овочесховище літ. Р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український готельний менеджмент", (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, 25-А, ) на користь Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, р/р 3005 у відділенні банку ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 36 540,00 грн. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "БТА Банк" (01000, м. Київ, вул. Жилянська,75, ) на користь Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, р/р 3005 у відділенні банку ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 36540,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________