донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.04.2016 р. справа №905/66/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача: від відповідача: не зявився; ОСОБА_4 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від25.02.2016 р.
у справі№ 905/66/15 (головуючий суддя: Осадча А.М., судді Кротінова О.В., Мельниченко Ю.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес", м. Маріуполь, Донецька область
до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ, Донецька область
про стягнення основного боргу в сумі 59 558 грн. 52 коп., 3 % річних в сумі 3 025 грн. 25 коп., інфляційних втрат в сумі 21 441 грн. 06 коп.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес" (далі ТОВ Фірма "Прогрес", позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення на його користь з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (далі ПАТ "Енергомашспецсталь", відповідач) заборгованості за договором підряду № 09/1746 від 21.11.2012 р. в сумі 59 558 грн. 52 коп., 3 % річних в сумі 3 025 грн. 25 коп., інфляційних втрат в сумі 21 441 грн. 06 коп.

Ухвалою від 27.04.2015 року господарським судом Запорізької області у відповідності з приписами статті 17 Господарського процесуального кодексу України зазначену позовну заяву направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.02.2016 р. у справі № 905/66/15 позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі 59 558 грн. 52 коп., 3 % річних в сумі 3 025 грн. 25 коп., інфляційні втрати в сумі 21 441 грн. 06 коп., а також судовий збір в сумі 1 720 грн. 50 коп.

Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Донецької області від 25.02.2016 р., ПАТ "Енергомашспецсталь" подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Відповідач зазначає, що позивач не виконав роботи в повному обсязі у відповідності до договору підряду № 09/1746 від 21.11.2012 р., акт виконаних робіт по загальному обєму, встановленому зазначеним договором, сторонами не підписувався, а тому, у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вартості частково виконаних робіт, 3 % річних та інфляційних втрат.

Скаржник стверджує, що 05.09.2013 р., відповідно до умов п. 10.8. договору, на підставі якого заявлений позов, надіслав на адресу позивача повідомлення № 17/1319-3730 від 04.09.2013 р., в якому вказав розмір пені за прострочення виконання робіт, нарахований позивачу, а також повідомив про утримання в односторонньому порядку з вартості виконаних робіт за вказаним договором пені в розмірі 59 558 грн. 52 коп., запропонувавши при цьому позивачу перерахувати різницю між нарахованою та утриманою пенею в розмірі 351 598 грн. 04 коп. на поточний рахунок, вказаний у даному договорі, в 10-денний строк від дати отримання повідомлення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Доповнень та уточнень до апеляційної скарги не надано.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але 18.04.2016 р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу із клопотанням про розгляд даної справи без участі представника позивача внаслідок відсутності коштів на його відрядження.

Судова колегія враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Частиною 3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Ухвалою про порушення апеляційного провадження від 01.04.2016 р. не визнавалась обовязковою явка представників сторін у судове засідання та сторони були попереджені, що у разі незявлення їх представників у судове засідання, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами в справі.

За таких обставин клопотання позивача про розгляд даної справи без участі його представника судовою колегією задоволено.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, 21.11.2012 р. ПАТ "Енергомашспецсталь", як замовник, і ТОВ Фірма "Прогрес", як підрядник, уклали договір підряду № 09/1746 (далі - договір), за умовами якого підрядник бере на себе зобовязання на свій ризик виконати відповідно до договору роботу по завданню замовника, а замовник зобовязується її оплатити.

Відповідно до п. 1.2. договору предмет підряду: реконструкція електросталеплавильного цеху з спорудженням комплексу ДСП-70. 1-ша черга. Електросталеплавильний цех. Внутрішньоцехові трубопроводи енергоносіїв.

Згідно з п. 1.3. договору обєм, характер і вартість робіт, передбачених в п. 1.2. цього договору, визначається кошторисом, погодженим сторонами, а також договірною ціною, що є невідємною частиною договору і підставою для проведення взаємних розрахунків.

Відповідно до пункту 1.4. договору загальна вартість робіт за даним договором становить 67156,00грн., окрім того ПДВ 13431,20грн.

У відповідності з договірною ціною до кошторису № 09/97.12 "Реконструкція електросталеплавильного цеху з спорудженням комплексу ДСП-70. 1-а черга. Електросталеплавильний цех. Внутрішньоцехові трубопроводи енергоносіїв" загальна вартість робіт на обєкті складає 80587,20 грн.

Згідно з п. 1.5. договору ціна договору визначається сумами договірних цін по етапам, системам або структурі робіт на підставі кошторисів та погоджених розрахункових параметрів.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. договору роботи виконуються з матеріалів підрядника, за виключенням тих матеріалів, що за умовами цього договору надаються замовником. Замовник передає підряднику матеріали, вказані у відомості ресурсів до погодженого сторонами кошторису. Підрядник на підставі довіреності отримує матеріали на складі замовника, що оформлюється, відповідно, наказом-накладною.

Абзацом 1 пункту 2.5. договору сторонами визначено, що після закінчення виконання робіт на відповідному обєкті підрядник зобовязаний надати замовнику звіт про використання матеріалів по формі, що встановлена замовником. Не використані залишки матеріалів повинні бути повернуті підрядником на склад замовника по накладній протягом 10 днів після підписання акту робочої комісії.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вартість і витрати по виконанню робіт визначаються згідно кошторису.

У пункті 4.4. договору сторони визначили, що замовник проводить остаточний розрахунок за виконані роботи протягом 15 календарних днів за фактично виконаний обєм після підписання форм КБ-2В, КБ-3 та отримання рахунку на оплату.

Згідно пункту 7.3. договору підрядник зобовязався виконати роботи протягом 90 календарних днів з моменту підписання договору з правом дострокового виконання при умові 100% комплектації матеріалами за умовами договору, які повинен надати замовник.

Пунктом 6.2. договору сторонами погоджені права підрядника:

- отримувати оплату за виконані роботи в порядку та на умовах, визначених даним договором;

- не приступати до роботи, а розпочату роботу призупинити, якщо замовник не надав матеріали, обладнання або річ, яка підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Розділом 8 договору сторонами врегульовано порядок приймання-здачі робіт:

п. 8.1. - приймання-здача виконаних робіт здійснюється сторонами по акту протягом пяти днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до здачі;

п. 8.2. - підрядник надає акт виконаних робіт безпосередньо в момент проведення господарської операції, але не пізніше, чим через 2 дні після її закінчення. Акт виконаних робіт повинен містити наступні реквізити: найменування підприємства, від імені яких складено документ; назву документу (форми); дату та місце складання; зміст та обсяг господарської операції ( у натуральному та /або вартісному виразі); посади та прізвища осіб, які відповідальні за здійснення господарської операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, які дають можливість ідентифікувати особу, яка приймала участь у здійсненні господарської операції. При необхідності до реквізитів акту можуть бути добавлені ідентифікаційний код підприємства, номер документу, підстава для здійснення операції, дані про документ, що посвідчує особу отримувача та ін.

п. 8.6. - при наявності недоліків у виконаній роботі, у разі мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи сторонами складається акт з переліком доробок та строків їх виконання.

п. 8.8. - при відсутності претензій замовник зобовязується підписати акт приймання-передачі протягом 10 днів.

Розділом 10 договору визначена відповідальність сторін, зокрема:

п. 10.1. - при порушенні підрядником строків виконання робіт згідно цього договору, він сплачує замовнику пеню в розмірі 5% від ціни договору за кожний день прострочки;

п. 10.2. - у випадку порушення підрядником строків виконання робіт більше чим на 10 календарних днів проти строків, встановлених в договорі, підрядник оплачує замовнику пеню в розмірі 10% вартості, не виконаних у строк робіт за кожний день прострочки виконання. Також замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, сплативши підряднику за фактично виконану роботу.

У випадку, якщо замовником була перерахована передоплата і її сума перевищує суму фактично виконаних робіт, то підрядник зобовязаний повернути замовнику залишок суми протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення замовника, яке вважається отриманим підрядником за спливом трьох робочих днів з моменту його відправлення замовником за адресою, вказаною в даному договорі. У випадку прострочення повернення грошових коштів підрядник сплачує замовнику за кожний день прострочки повернення пеню в розмірі 0,5 % суми, яка підлягає поверненню.

За умовами пункту 10.8. договору неустойка, яка підлягає сплаті підрядником, а також понесені замовником витрати та збитки, що підлягають відшкодуванню, розраховуються в порядку визначеному цим договором і чинним законодавством України можуть бути утримані замовником в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після спливу строку дії цього договору) з суми, що підлягає оплаті підряднику, шляхом відправки підряднику відповідного повідомлення із зазначенням суми неустойки, витрат і збитків.

Умовами пункту 13.2. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання.

Відповідно до п. 13.3. договору у випадку розірвання договору сторона повинна попередити про це іншу сторону не пізніше, ніж за 1 місяць.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

За приписами ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, обємів робіт та їх якості, а також ціною та строками їх виконання.

Встановлено, що сторони склали та підписали акти прийомки виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в: - № 125 за грудень 2012 року на суму 57 389 грн. 52 коп.; - № 400 за квітень 2013 року на суму 2 169 грн. 00 коп., які скріплені печатками сторін та підписані їх представниками.

Загальна вартість робіт за вказаними актами складає 59 558 грн. 52 коп.

З матеріалів справи також вбачається, що сторонами підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) типової форми № КБ-3 за грудень 2012 року на суму 57 389 грн. 52 коп., та квітень 2013 р. на суму 2 169 грн. 00 коп.

У вищевказаних актах наявне посилання на договір № 09/1746 від 21.11.2012 р., що, як вірно зазначив суд першої інстанції, свідчить про виконання робіт, зазначених в актах, на підставі вказаного договору.

На підставі зазначених актів позивач виставив відповідачу рахунки на оплату: - № 201 від 29.12.2012 р. на суму 57 389 грн. 52 коп.; - № 501 від 30.04.2013 р. на суму 2 169 грн. 00 коп., які відповідачем залишені без оплати.

Заявою № 17/1319-3730 від 04.09.2013 р. відповідач повідомив позивача про розірвання договору, факт розірвання договору сторонами не оспорюється.

Щодо доводів відповідача про те, що борг в сумі 59 558 грн. 52 коп. відсутній, судова колегія звертає увагу на наступне.

Так, відповідач стверджує, що ним обґрунтовано застосовані умови п. 10.8. договору.

За змістом ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Позивачем та матеріалами справи доведено, що несвоєчасне виконання робіт сталося з вини відповідача.

Тобто, відповідачем не доведено наявності підстав для нарахування позивачу пені та застосування п. 10.8. договору.

Позивачем та матеріалами справи доведено факт виконання підрядних робіт за договором на загальну суму 59 558 грн. 52 коп.

Відповідачем належними і допустимими доказами наявності заборгованості в розмірі 59 558 грн. 52 коп. перед позивачем не спростовано, доказів її погашення у добровільному порядку суду не надано, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних розрахованих за період з 05.08.2013 р. по 14.04.2015 р. в розмірі 3 025 грн. 25 коп., а також інфляційні втрати за період з серпня 2013 року по лютий 2015 року в розмірі 21 441 грн. 06 коп.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 3 025 грн. 25 коп. та інфляційних втрат в розмірі 21 441 грн. 06 коп.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2016 року у справі № 905/66/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2016 року у справі № 905/66/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3