УХВАЛА

11.04.2016Справа № 910/288/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет»

про стягнення 683 136,47 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Перетятько В.Є. за довіреністю № б/н від 02.03.2015

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» про стягнення 683 136,47 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № від 14.04.2010 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/288/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2016 р., залучено до участі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет», зобов'язано сторін та третю особу надати певні документи та пояснення.

У судовому засіданні 17.02.2016 р. представники сторін просили суд відкласти розгляд справи, для надання їм можливості вирішити спір мирним шляхом.

Розглянувши дане клопотання, суд його задовольнив з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання 17.02.2016 р. не з'явився, вимог ухвали не виконав, про причини неявки не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 р. відкладено розгляд справи до 09.03.2016 р., у зв'язку з неявкою представника третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням сторонами вимог ухвали суду, а також зважаючи на клопотання сторін.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 09.03.2016 р. не з'явилися, вимог ухвали не виконали, про причини неявки не повідомили, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвали суду не виконали.

У судовому засіданні 09.03.2016 р. представник відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю, зупинити провадження у справі на період отримання інформації від Кагарлицького відділення Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області щодо використання ПАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» податкового кредиту по наданим послугам, зазначеним у відзиві, та витребувати у Кагарлицького відділення Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області інформацію щодо використання ПАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» податкового кредиту відповідно до отриманих послуг від ТОВ «Фудмережа».

Враховуючи наведене, керуючись ст. 38 ГПК України, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі задовольнив клопотання відповідача щодо витребування доказів у справі.

Розглянувши, клопотання про зупинення провадження у справі, суд його відхилив, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі.

Представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору, на п'ятнадцять днів.

Розглянувши клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду спору, суд його задовольнив для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду від 06.04.2016 р. відкладено розгляд справи до 06.04.2016 р., у зв'язку із неявкою представників позивача та третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням ними вимог ухвали суду та для витребування інформації у справі.

Через відділ діловодства суду 28.03.2016 р. від Кагарлицького відділення Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області надійшла відповідь на судовий запит, яку залучено до матеріалів справи.

06.04.2016 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення, клопотання про залучення документів до матеріалів справи та заява про зменшення розміру позовних вимог, які залучено до матеріалів справи.

Згідно з п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством. Якщо ж до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то відповідна заява повертається господарським судом на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки виявлено після прийняття господарським судом заяви про збільшення розміру позовних вимог, суд стягує несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи на підставі статті 49 ГПК.

Господарський суд прийняв заяву позиву позивача про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим має місце нова ціна позову - 116 862,62 грн.

У судове засідання 06.04.2016 р. з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання 06.04.2016 р. не з'явився, вимог ухвали не виконав, про причини неявки не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу, у зв'язку із неявкою представників третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням ними вимог ухвали суду та для дослідження документів, поданих представником позивача, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 06.04.2016 р., розгляд справи відклав на 11.04.2016 р.; повторно зобов'язати третю особу надати суду письмові пояснення по суті спору.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 11.04.2016 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; третя особа вимоги ухвал суду не виконала.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.04.2016 р. надав усні пояснення по суті спору; надав документи, які залучено до матеріалів справи.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача та третьої особи про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством «Кондитерська фабрика «Лагода», яке було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода», (надалі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд» (надалі - покупець) було укладено договір поставки № від 14.04.2010 р. (надалі - договір), який підписано з врахуванням протоколу розбіжностей.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором поставки.

У відповідності до частин 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

01.10.2010 р. між ЗАТ «Кондитерська фабрика «Лагода», Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудмеркет» було укладена угода про зміну сторони в договорі поставки № від 14.04.2010 р., пунктом, 1.1. якої визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд» передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмеркет» приймає на себе права та обов'язки, покладені в договорі поставки № від 14.04.2010 р. на Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіза-трейд».

23.02.2011 р. між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Фудмаркет» було укладено додаткову угоду № 0211-2 до договору, якою внесено зміни до преамбули та статті 13 договору в частині вірної назви сторін договору.

Сторону постачальника змінено на ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода», а сторону покупця змінено на ТОВ «Фудмаркет».

01.10.2014 р. між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудмерєжа» була укладена угода про зміну сторони в договорі поставки № від 14.04.2010 р., пунктом 1.1. якої визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмережа», приймає на себе права та обов'язки, покладені в договорі поставки № від 14.04.2010 р. та додатках до нього, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» (надалі - відповідач, покупець).

Предмет договору № від 14.04.2010 р. визначено в п. 1.1., та є наступним: постачальник зобов'язується поставляти товари по цінах і в асортименті вказаними в специфікаціях, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем та підтверджених постачальником замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати».

Згідно з п. 2.1. договору, ціни на товари, що поставляються, вказуються в специфікації і товарних накладних, які з моменту їх підписання, є невід'ємною частиною договору. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товарів постачальником у вказане в замовленні місце поставки.

Пунктом 4.1. договору визначено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказанного в замовленні (правила Incoterms в редакції 2000 р.), тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк вказані в такому замовленні.

Згідно з п. 5.2. договору, редакція якого погоджена в протоколі розбіжностей договору, сторонни погодили, що при поставці товару, покупець приймає товар по кількості, шляхом перевірки фактичної наявності товару за кількістю, вказаною в транспортній накладній. Якщо в процесі прийому товару по кількості виявляються невідповідності - сторонами оформлюється акт, і в транспортній накладній робиться відмітка «Акт додається», після чого акт прикріпляється до транспортної накладної, і є невід'ємною її частиною. За наслідками приймання товарів, покупець проставляє на транспортній накладній штамп «Товар отриманий» і розміщує ці документи на порталі. Оформлені первинні бухгалтерські документи (товарні і податкові накладні), сформовані на підставі інформації, розміщеної на порталі, а також віддрукований з порталу екземпляр транспортної накладної, постачальник передає в бухгалтерію покупця, для проставлення штампу «Накладні отримані».

12.11.2010 р. між ТОВ «Фудмаркет» та ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» було підписано додаток до договору поставки № від 14.04.2010 р., яким пункт 6.1. договору викладено в наступній редакції: «Підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару, є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником належним чином оформлених товарних і податкових накладних, протягом 3 (три) календарних днів з дати поставки товару, вказаного в товарній накладній, що підтверджується проставленням штампу «Товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар через 30 (тридцять) календарних днів з моменту його (товару) реалізації у розмірі, який розраховується по формулі: ? = Ртз - Рпдз де

? - розмір поточної оплати постачальнику за поставлений товар;

Ртз - розмір простроченої за поставлений товар, строк оплати по якому наступив;

Рцдз - розмір постійно діючої заборгованості покупця, узгоджений в додатку № 2.».

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, а останній прийняв його без зауважень та заперечень, щодо кількоті, якості отриманого товару.

Пункт 6.1. договору не містить визначення строку виконання відповідачем обов'язку зі сплати поставленного товару, а погоджена сторонами умова, що покупець оплачує поставлений товар через 30 (тридцять) календарних днів з моменту його (товару) реалізації, не вказує на конкретну дату з якої має настати обов'язок на оплату та така дата може бути відкладена на невизначений термін.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином сторонами договору не було врегульована дата з якої розпочинається відлік строку зі спливом якого у відповідача наступає обов'язок зі сплати за поставлений товар, а тому відповідач зобов'язаний сплатити за товар після його прийняти або прийняття товаророзпорядчих документів на товар.

Зазначене також передбачено частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, згідно з якою покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги поставкою товару на загальну суму 1 750 708,22 грн., що підтверджує наступними видатковими накладними: № 0003877 від 06.10.2014 р. на суму 42 085,97 грн., № 0003975 від 13.10.2014 від 23 783,09 грн., № 0004104 від 20.01.2014 р. на суму 31 947,41 грн., № 0004178 від 27.10.2014 р. на суму 30 052,32 грн., № 0004276 від 31.10.2014 р. на суму 32 276,77 грн., № 0005570 від 10.11.2014 р., № 0005675 від 17.11.2014 р. на суму 24 530,04 грн., № 0005796 від 24.11.2014 р. на суму 28 191,05 грн., № 0005933 від 30.11.2014 р. на суму 32 987,48 грн., № 0006075 від 08.12.2014 р. на суму 39 476,33 грн., № 0006264 від 22.12.2014 р. на суму 57 546,53 грн., № 0006392 від 29.12.2014 р. на суму 31 277,51 грн., № 0000958 від 30.03.2015 р. на суму 53 585,26 грн., № 0001313 від 27.04.2015 р. на суму 136 022,21 грн., № 0001437 від 05.05.2015 р. на суму 34 079,39 грн., № 0001473 від 12.05.2015 р. на суму 37 583,28 грн., № 0001561 від 18.05.2015 р. на суму 38 374,92 грн., № 0001687 від 25.05.2015 р. на суму 42 638,52 грн., № 0001793 від 29.05.2015 р. на суму 68 952,96 грн., № 0001819 від 02.06.2015 р. на суму 73 991,17 грн., № 0001914 від 08.06.2015 р. на суму 58 819,08 грн., № 0001991 від 15.06.2015 р. на суму 37 893,91 грн., № 0002073 від 22.06.2015 р. на суму 39 059,35 грн., № 0002173 від 30.06.2015 р. на суму 40 746,66 грн., № 0002272 від 06.07.2015 р. на суму 51 014,80 грн., № 0002285 від 06.07.2015 р. на суму 7 113,60 грн., № 0002333 від 13.07.2015 р. на суму 51 100,67 грн., № 0002420 від 20.07.2015 р. на суму 59 487,23 грн., № 0002518 від 28.07.2015 р. на суму 61 577,75 грн., № 0002592 від 31.07.2015 р. на суму 35 260,16 грн., № 0002692 від 10.08.2015 р. на суму 40 593,34 грн., № 0002845 від 25.08.2015 р. на суму 75 512,04 грн., № 0003049 від 07.09.2015 р. на суму 61 863,70 грн., № 0003121 від 14.09.2015 р. на суму 37 691,27 грн., № 0003638 від 19.10.2015 р. на суму 119 452,04 грн., № 0003855 від 26.10.2015 р. на суму 42 645,22 грн., № 0003901 від 31.10.2015 р. на суму 47 050,19 грн.

Крім того, позивач пояснив суду, що відповідачем на виконання умов договору було здійснено оплату за отриманий товар в розмірі 850 406,90 грн., з призначенням платежу «Оплата за Т.Н.С. згідно договору від 14.04.2010 р.» (копія довідки банку додається).

В момент укладення договору поставки, були погоджено додаток № 5 до договору, за яким відповідач зобов'язується надати позивачу комплекс послуг з передпродажної підготовки і стимулювання збуту товарів поставлених за договором поставки, у всіх торгових залах мережі супермаркетів покупця (надалі - мережа), відкритих на дату підписання договору поставки, а також тих, які відкриватимуться протягом терміну дії договору (надалі - послуги), а позивач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги.

Також укладено додаток № 7 до договору «Логістичні послуги», яким обумовлено надання відповідачем послуг, пов'язаних з прийманням, сортуванням, маркуванням, пакуванням, зберіганням, відбором, навантаженням та доставкою товарів, які постачаються постачальником через розподільний центр на підставі договору поставки, для реалізації в роздрібній торгівельній мережі покупця.

01.05.2015 р. між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Фудмережа» укладено додаток до договору «Логістичні послуги», яким погоджені умови надання логістичних послуг.

В пункті 6.5. договору, в редакції погодженій протоколом розбіжностей, сторони погодили наступне: «Підписуючи договір, додаткові угоди і додатки до нього, сторони погодили, що покупець має право зменшити оплату (провести взаємозалік) сум, що належать постачальнику за поставлені товари на суму: вартості товарів, які підлягають поверненню постачальникові, наданих послуг, шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог, на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, за винятком випадків, коли це заборонено законодавством України. Залік зустрічних однорідних вимог проводиться без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів тощо). До 10-го числа місяця наступного за звітним, покупець направляє постачальнику по EDI акт звірки взаємних розрахунків, в якому відображаються вартість накладних по поставленому товару, акти виконаних робіт (послуг) - ActRxecWorks, інформація про накладені штрафні санкції за договором, при проведені сторонами платежів і залік зустрічних вимог, виконаних сторонами. Акт звірки містить інформацію тільки щодо тих поставок товарів, по яких покупець отримав від постачальника належним чином оформлені товарні і податкові накладні і товаросупровідні документи.»

Можливість здійснення проведення заліку зустрічних однорідних вимог також передбачена в п. 3 додатку № 5 договору, п. 6 додатку № 7 договору та п. 11 додатку до договору від 01.05.2015 р. Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що: зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Оскільки відповідачем були надані послуги, передбачені договором, та у позивача виникли зобов'язання з оплати таких послуг, в рахунок погашення таких зобов'язань, сторони укладали угоди про припинення зобов'язання зарахуванням. Дані угоди були підписані сторонами та відповідно зменшено зобов'язання відповідача, щодо оплати за отриманий товар.

Стронами було здійснено зрахування зустрічних однорідних вимог за договором та зобов'язання відповідача з оплати товару було зменшено на загальну суму 217 164,13 грн. (копії угод про припинення зобов'язання зарахуванням додаються).

Таким чином з врахуванням здійснених оплат, припинення зобов'язань зарахуванням однорідних вимог, у відповідача перед позивачем за договором наявний борг в розмірі 683 136,47 грн.

За таких обставин, Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» про стягнення 683 136,47 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № від 14.04.2010 р.

В ході розгляду справи № 910/288/16, Господарським судом було прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог від 06.04.2016 р., згідно з якою ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» просило суд стягнути з відповідача 116 862,62 грн.

Позивач мотивував свою заяву про зменшення позовних вимог тим, що відповідачем було здійснено оплату за отриманий товар на загальну суму 1 284 798,52 грн. та здійснено залік зустрічних вимог за надані відповідачем послуги на загальну суму 349 047,08 грн., що підтверджує відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що провадження у справі щодо стягнення 116 862,62 грн. заборгованості підлягає припиненню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Судом встановлено, що документально підтверджується поставка позивачем за договором № від 14.04.2010 р. товару на загальну суму 1 708 063,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутня видаткова накладна № 0003855 від 26,10,2015 р. на суму 42 645,22 грн. При цьому, і сам відповідач не підтверджує отримання товару за даною накладною.

Крім того, суд зауважує, що позивач в заяві про зменшення позовних вимог зазначив, що отримав в якості оплати 1 284 798,52 грн., з яких 404 391,62 грн. після порушення провадження у справі. Однак, дана обставина не відповідає дійсності.

Відповідач оплатив позивачу 1 334 798,52 грн., з яких 354 391,62 грн. після порушення провадження у справі. Позивач при наданні заяви про зменшення розміру позовних вимог не врахував оплату в 50 000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 2158191 від 05.11.2015 р. та довідкою банку ПАТ «Укрсоцбанк».

Під час розгляду справи в суді відповідач сплатив на користь позивача 354 391,62 грн. (186 000,00 грн. за платіжним дорученням № 2195094 від 17.02.2016 р. та 168 391,62 грн. за платіжним доручення № 2197309).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач оплатив позивачу 1 334 798,52 грн., з яких 354 391,62 грн. після порушення провадження у справі

Заявлена позивачем сума наданих послуг відповідачем та проведених зарахувань зустрічних однорідних вимог не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Позивач зазначив, що шляхом зменшення зустрічних однорідних вимог припинились зобов'язання на загальну суму 349 047,08 грн., однак фактична сума наданих послуг відповідачем, на яку зменшено було зобов'язання відповідача за договором поставки, складає 480 368,79 грн., з огляду на наступне.

Позивач при поданні заяви про зменшення розміру позовних вимог визнав отримання послуг по нижче зазначеним актам приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які при поданні позовної заяви не враховував, зокрема, за актами № 911947935 від 31.12.2014 р. на суму 27 000,00 грн., № 911942537 від 31.12.2014 р. на суму 9 677,27 грн., № 911946152 від 31.12.2014 р. на суму 1612,88 грн., № 912035436 від 31.03.2015 р. на суму 3215,12 грн., № 912034547 від 31.03.2015 р. на суму 2735,85 грн., № 912060294 від 30.04.2015 на суму 8161,33 грн., № 912062592 від 30.04.2015 р. на суму 16,00 грн., № 912061435 від 30.04.2015 р. на суму 21160,22 грн., № 912075407 від 31.05.2015 р. на суму 8861,05 грн., № 912074482 від 31.05.2015 р. на суму 15514,03 грн., № 912076152 від 31.05.2015 р. на суму 97,20 грн., № 912076089 від 31.05.2015 р. на суму 32,00 грн., № 912165546 від 31.12.2015 р. на суму 11 000,00 грн.

Відповідач при поданні відзиву надав суду дублікати актів виконаних робіт, податкових накладних та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, після перевірки архівів, ТОВ «Фудмережа» окрім вище зазначених актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) виявило акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), підписані та з проставленим відтиском печатки позивача з підтвердженням позивачем проведення автоматичного взаємозаліку зустрічних однорідних вимог в акті звірки взаєморозрахунків, зокрема, № 911860742 від 31.10.2014 р. на суму 20 400,00 грн.

По нижче зазначеним актам виконаних робіт позивач не підтверджує факту надання йому послуг, хоча по 13 актам, зазначеним вище, позивач, звертаючись до суду з позовом теж не визнавав факту надання послуг і продовжував не визнавати факту підписання ним акту № 911860742 від 31.10.2014 р. на суму 20 400,00 грн.

З пояснень відповідача вбачається, що позивач, отримавши послуги та акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) для підписання, з невідомих для відповідача причин так і не повернув останньому. Проте позивач підтверджував неодноразово факт отримання ним послуг та припинення свого обов'язку по оплаті вартості послуги шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в акті звірки взаємних розрахунків, а також Кагарлицьким відділенням Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області підтверджено формування податкового кредиту з сум податку нарахованого при придбанні послуг у відповідача відповідно до актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 911820491 від 30.09.2014 р. на суму 22600,00 грн., № 911866629 від 31.10.2014 р. на суму 1288,30 грн., № 911869707 від 31.10.2014 р. на суму 7672,13 грн., № 911901955 від 30.11.2014 р. на суму 1094,44 грн., № 911901133 від 30.11.2014 р. на суму 6566,57 грн., № 912120778 від 31.08.2015 р. на суму 20213,66 грн., які підтверджено відповідними податковими накладними.

Позивач не повернув відповідачу акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 912158541 від 27.11.2015 р. на суму 39987,40 грн., № 912150031 від 30.11.2015 р. на суму 8170,50 грн., № 912155464 від 30.11.2015 р. на суму 3293,51 грн., № 912157987 від 30.11.2015 р. на суму 16,00 грн., № 912158042 від 30.11.2015 р. на суму 19,20 грн., які підтверджені відповідними податковими накладними.

В акті звіряння розрахунків за період з 01.07.2014 р. до 30.09.2014 р. відображено надання послуги в вересні 2014 р. згідно з актом № 911820491 та проведення автоматичного взаємозаліку в акті звіряння розрахунків за період з 01.10.2014 р. до 31.10.2014 р.

В акті звіряння розрахунків за період з 01.10.2014 р. до 31.10.2014 р. відображено надання послуги в жовтні 2014 р. згідно з актом № 911860742, № 911866629, № 911869707 та проведення автоматичного взаємозаліку.

В акті звіряння розрахунків за період з 01.11.2014 р. до 01.01.2015 р. відображено надання послуги в листопаді 2014 р. згідно з актом № 911901955, № 911901133 та проведення автоматичного взаємозаліку.

В акті звіряння розрахунків за період з 01.08.2015 р. до 31.08.2015 р. відображено надання послуги в серпні 2014 р. згідно акту № 912120778, та проведення автоматичного взаємозаліку.

Згідно зі ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Таким чином, позивач, формуючи свій податковий кредит, відніс суми податку нарахованого при придбані послуг у відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач отримав від відповідача послуги на загальну суму 480 368,79 грн., з яких 349 047,08 грн. - позивачем визнається та 131 321,71 грн. оплату за вищезазначені послуги позивач здійснив шляхом припинення свого зобов'язання, зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідно до умов укладених угод та ст. 601 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що взаємозалік зустрічних вимог на суму 131 321,71 грн. був здійснений сторонами до порушення провадження у справі (підтверджується вказаними актами звіряння розрахунків та іншими актами), проте позивачем дана обставина при зверненні з позовом та заявою про зменшення позовних вимог врахована не була.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, на момент звернення позивача до Господарського суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів не оплаченого товару по договору поставки № від 14.01.2010 р. було на загальну суму 247 287,31 грн., що вбачається з наступного розрахунку 1 708 063,00 грн. (сума поставленого товару) мінус 980 406,90 грн. (сума оплаченого товару до порушення провадження) мінус 480 368,79 грн. взаємозалік зустрічних однорідних вимог.

Крім того, під час розгляду справи відповідач сплатив зоборгованість за поставлений за договором № від 14.01.2010 р. товар у сумі 354 391,62 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача станом на 16.02.2016 р. та 23.02.2016 р., тобто у більшому розмірі, ніж наявна у відповідача заборгованість, а саме переплата становить 107 104,31 грн.

Враховуючи вищенаведене, оскільки згідно з заявою про зменшення позовних вимог, заборгованість позивача становить 116 862,62 грн., а відповідачем сплачено під час розгляду даної справи 247 287,31 грн., то господарський суд вважає за доцільне припинити провадженні у справі № 910/288/16 на підставі п. 1-1ст. 80 ГПК України.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, п 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження у справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» 116 862,62 грн. заборгованості.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» (09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Фрунзе, 99, ) 1 752 (одна тисяча сімсот п'ятдесят дві) грн. 94 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ на виконання даної ухвали.

Суддя І.О. Андреїшина