ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 квітня 2016 року Справа № 904/7183/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015

та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015

у справі № 904/7183/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Паторжинський"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділення № 42 Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал"

про визнання недійсними договорів іпотеки, відновлення права власності та витребування майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 у справі № 904/7183/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.02.2016 касаційну скаргу ПАТ "АКБ "Капітал" повернуто скаржнику на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України та відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015.

В ухвалі Вищого господарського суду України від 29.02.2016 зазначено, що за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен сплатити суму судового збору у розмірі 90 619,20 грн. (1 461,60 грн. за вимогу про визнання недійсним договору іпотеки № 17/2008-И-1 від 13.06.2013, 1 461,60 грн. за вимогу про визнання недійсним договору іпотеки № 17/2008-И-2 від 14.06.2013 та 87 696,00 грн. за вимогу про відновлення права власності та витребування майна з незаконного володіння).

В той же час, як вбачається зі змісту повторно поданої касаційної скарги скаржником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Вищого господарського суду України від 29.02.2016, оскільки до матеріалів касаційної скарги додано меморіальний ордер № 680 1 від 15.03.2016 про сплату судового збору у розмірі 89 158,00 грн.

Так, Вищий господарський суд України повторно зазначає про те, що згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви - 11.08.2015) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Пунктом 2.2. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України роз'яснено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається зі змісту поданої касаційної скарги, позивачем оскаржується постанова господарського суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції від 01.10.2015, про задоволення позову повністю. При цьому, позивач просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове та відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Отже, в даному випадку скаржником сплачено суму судового збору у неповному розмірі, оскільки недоплаченою залишилася сума у розмірі 1 461,20 грн.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції наголошує, що чергове звернення з касаційною скаргою без усунення недоліків, які стали підставою для повернення касаційної скарги, свідчить про те, що скаржник зловживає правами, наданими йому нормами ГПК України, чим порушує вимоги ч. 3 ст. 22 ГПК України, яка встановлює, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Разом з тим, Вищий господарський суд України врахував пояснення скаржника щодо закриття Відділення № 42 Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", яке є третьою особою у справі.

Отже, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 у даній справі може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 у справі № 904/7183/15 повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал".

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко