ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2016 р.Справа № 916/4545/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"

2) Фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ"

про стягнення 14 718,40 грн.

Суддя О.В. Цісельський

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" та фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ", в якій просить суд:

- солідарно стягнути з фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" та товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" інфляційні втрати в сумі 83,63 грн. згідно договору поруки №22-08-2014 від 20 серпня 2014р., на підставі угоди №02/07-12 про зміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02 липня 2012р. та договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008р.;

- стягнути з фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 397,96 грн. штрафу, 100,38 грн. пені та 136,43 грн. 3% річних згідно угоди №02/07-12 про зміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02 липня 2012р. та договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.11.2015р. позовну заяву (вх.№4777/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/4545/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

30.11.2015р. позивач подав до суду додаткові обґрунтування позовних вимог (вх.№29930/15), (вх.№29929/16) та письмові пояснення (вх.№29931/15), які судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

Також, 30.11.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№2-6573/15), відповідно до яких просить суд:

- солідарно стягнути із фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" та товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" інфляційні втрати в сумі 1 083,63 грн. згідно договору поруки №22-08-2014 від 20 серпня 2014р., на підставі угоди №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02 липня 2012р. та договору №5479-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008р.;

- стягнути з фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 12 397,96 грн. штрафу, 1 100,38 грн. пені та 136,43 грн. 3% річних згідно угоди №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02 липня 2012р. та договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008р.

Оскільки, судом встановлено, що подана заява про уточнення позовних вимог відповідає приписам ст.22 ГПК України та подана до початку розгляду справи по суті, зазначена заява прийнята судом до розгляду.

З підстав перебування судді господарського суду Одеської області Гуляк Г.І. на лікарняному з 11.01.2016р., розпорядженням керівника апарату суду №17 від 11.01.2016р. справу №916/4545/15 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2016р., справу №916/4545/15 було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Демешину О.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.01.2016р. справу №916/4545/15 було прийнято суддею Демешиним О.А. до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

04.02.2016р. на адресу суду надійшла заява фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" (вх.№2-570/16) про застосування строків позовної давності, яка судом враховаа при прийнятті рішення.

З підстав перебування судді господарського суду Одеської області Демешина О.А. з 24.02.2016р. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату суду №359 від 02.03.2016р., справу №916/4545/15 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2016р., справу №916/4545/15 було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.03.2016р. справу №916/4545/15 суддею Цісельським О.В. було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судові засіданні не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№33049/15 від 30.12.2015р.), (вх.№5845/16 від 10.03.2016р.), (вх.№8904/16 від 07.04.2016р.), які судом були задоволені.

Представник відповідача 1 в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, подав до суду відзиви на позов (вх.№33052/15 від 30.12.2015р.) та (вх.№8905/16 від 07.04.2016р.), відповідно до яких, заявлені позивачем вимоги визнає.

Представник відповідача 2 в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позов (вх.№2673/16 від 04.02.2016р.), відповідно до якого, заявлені позивачем вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні.

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

10 вересня 2008р. між товариством з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО (Продавець) та фермерським господарством „ПРИБУЖСЬКЕ (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №547-09-2008, згідно умов п.1.1. вбачається, що цей Договір визначає умови купівлі-продажу засобів захисту росли (надалі - товар) на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п.5.3. Договору оплата товару проводиться наступним чином:

· 20% від загальної вартості товару оплачується Покупцем в строк до 15 вересня 2008 року без виставлення рахунку-фактури;

· 80% від загальної вартості товару оплачується Покупцем в строк до 01 грудня 2008 року без виставлення рахунку-фактури.

Пунктом 8.2. Договору за прострочення виконання Покупець зобов'язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

За приписами п.8.3. Договору сторони, відповідно до ст.259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором. Крім цього, сторони. відповідно до п.6 ст.232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним Договором, здійснюється без обмеження строку.

Відповідно до додатків до договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року, сторони визначили курс долара США на момент укладання договору купівлі-продажу та передбачили, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, то для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовується наступна формула: S=(A1/A2)*B, де S - ціна на момент проплати; В - ціна на момент підписання; А2 - курс (НБУ) долара до гривні на день підписання договору; А1 - курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей.

У додатках до Договорів купівлі-продажу вказується на наявність курсу долара США на день підписання Договору та додатків до нього: додаток №1 - 4,85 грн./дол. США, додаток №2 -4,86 грн./дол. США, додаток №3 - 4,86 грн./дол. США, додаток №4 - 4,92 грн./дол. США.

Середнім показником курсу долара США, котру погодили сторони згідно Договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.09.2008 року є 4,88 грн./дол. США (4,85+4,86+4,86+4,92)74).

Так, вартість грошового зобов'язання щодо формування ціни товару згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року, Фермерське господарство "ПРИБУЖСЬКЕ" виконано неповністю, неналежним чином та несвоєчасно.

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Фермерським господарством "ПРИБУЖСЬКЕ" взятого на себе грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.09.2008 року, 30.01.2009 року ТОВ „ТРИДЕНТА АГРО звернулося до господарського суду Кіровоградської області із позовною заявою про стягнення із ФГ „ПРИБУЖСЬКЕ суми заборгованості та штрафних санкцій за період із 01.12.2008 року по 29.01.2009 року.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.02.2009р. у справі №15/13, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з фермерського господарства „Прибужське с. Сабатинівка, Ульяновського району, Кіровоградської області п/р 26009795 в Кіровоградському відділенні ВАТ „ОСОБА_1 Аваль МФО 323538 на користь ТОВ „Тридента Агро м. Київ вул. М. Стельмаха 3 п/р 2965 у ВАТ „Укрексімбанк у м. Києві МФО 322313 218 грн. 30 коп. боргу, 1777 грн. 82 коп. інфляційних втрат, 409 грн. 46 коп. 3 % річних, 3246 грн. 18 коп. пені, 12698 грн. 74 коп. штрафу, 627 грн. 90 коп. сплаченого державного мита, 68 грн. 48 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26 січня 2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО" (Первісний кредитор) та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), згідно умов п.1.1. якого, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання фермерським господарством "Прибужське" (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру курсової різниці, набутих Первісним кредитором на підставі договору № купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року щодо оплати вартості отриманого товару, а Новий кредитор компенсує вартість переданого зобов'язання відповідно до умов даної Угоди.

Відповідно до п.1.2. Угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п.2.1. цієї Угоди.

Пунктом 2.1. Угоди встановлено, що вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить 61 377 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят сім) гривень 78 копійок.

Зі змісту п.2.2. Угоди вбачається, що Первісний кредитор повідомляє, а Новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п.2.1., що відступається згідно Договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року,є загальною сумою (розміром) курсової різниці, котра обрахована відповідно до умов та норм чинного законодавства України.

В момент підписання цієї Угоди, незалежно від виконання Боржником зобов'язань Новому кредитору, у Первісного кредитора виникає право вимоги до Нового кредитора в сумі 61 377 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят сім) гривень 78 коп. (п.3.2. Угоди).

За приписами п.3.3. Угоди Новий кредитор зобов'язаний протягом 5 днів з дати виконання на його користь зобов'язання Боржником письмово повідомити Первісного кредитора про таке виконання з зазначенням дати, суми і форми виконання із додаванням завірених Новим кредитором копій документів, що підтверджують таке виконання.

У відповідності до п.6.1. Угоди ця Угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією Угодою.

На підставі акту прийому-передачі документів від 26.01.2011р. Первісний кредитор передав Новому кредитору документи за вищенаведеною угодою.

Повідомленням від 26.01.2011р. ТОВ "ТРИДЕНТА АГРО" повідомило ФГ "ПРИБУЖСЬКЕ" про заміну кредитора у зобов'язанні.

28 січня 2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО" та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 було укладено додаткову №1 до Угоди №75-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.512-519 ЦК України) від 26 січня 2011р., якою було погоджено внесення змін до цієї Угоди, зокрема змінено п.1.2. та п.2.1. Угоди та викладено їх в наступній редакції:

Пункт 1.2. Угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання) згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 березня 2008 року.

Пункт 2.1. Угоди вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 61 377 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят сім) гривень копійок.

02 липня 2012р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) №02/07-12, згідно умов п.1.1. якого, Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання фермерським господарством "Прибужське" (), що іменується надалі Боржник, зобов'язання щодо сплати розміру курсової різниці, набутих Первісним кредитором на підставі договору № купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року щодо оплати вартості отриманого товару, а Новий кредитор компенсує вартість переданого зобов'язання відповідно до умов даної Угоди.

Відповідно до п.1.2. Угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п.2.1. цієї Угоди.

Пунктом 2.1. Угоди встановлено, що вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить 61 377 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят сім) гривень 78 копійок.

Зі змісту п.2.2. Угоди вбачається, що Первісний кредитор повідомляє, а Новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п.2.1., що відступається згідно Договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 вересня 2008 року, є загальною сумою (розміром) курсової різниці, котра обрахована відповідно до умов та норм чинного законодавства України.

У відповідності до п.6.1. Угоди ця Угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією Угодою.

На підставі акту прийому-передачі документів від 02.07.2012р. Первісний кредитор передав Новому кредитору документи за вищенаведеною угодою.

27 липня 2012р. ФОП ОСОБА_3 було ФГ "ПРИБУЖСЬКЕ" повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні.

У зв'язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ФГ „ПРИБУЖСЬКЕ взятого на себе грошового зобов'язання згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.09.2008 року, ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС звернулося до господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення із ТОВ „ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та ФГ „ПРИБУЖСЬКЕ про стягнення суми грошових коштів (нарахованих сум пені, 3%-річних та інфляційних втрат за період із 31.01.2009р. по 27.05.2013р.) на підставі Угоди №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язані від 02.07.2012 року та Договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.09.2008 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.11.2012р. у справі №9/104-12 позов задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (08633, Київська область, Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, буд. 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) заборгованість у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 26 (двадцять шість) грн. 51 коп. та витрати на адвокатські послуги у розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 02 коп., стягнуто з Фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" (26434, Кіровоградська область, Ульяновський район, с. Сабатинівка, ідентифікаційний код 22213995) товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) заборгованість у розмірі 59 721 (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 49 коп., судовий збір у розмірі 1 582 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят дві) грн. 99 коп. та витрати на адвокатські послуги у розмірі 1 075 (одна тисяча сімдесят п'ять) грн. 98 коп.

30 січня 2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 було укладено додаткову №1 до Угоди №75-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.512-519 ЦК України) від 02 липня 2012р., якою було погоджено внесення змін до цієї Угоди, зокрема змінено п.1.2. та п.2.1. Угоди та викладено їх в наступній редакції:

Пункт 1.2. Угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання) згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10 березня 2008 року.

Пункт 2.1. Угоди вартість зобов'язання, що відступається за даною Угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 61 377 (шістдесят одна тисяча триста сімдесят сім) гривень копійок.

В квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та фермерського господарства "Прибужське" про стягнення солідарно з відповідачів 7 832 грн. 3% річних та стягнення пені у розмірі 45 568,52 грн. та 15 180,37 інфляційної складової боргу, а загалом 68 581,61 грн.

Рішенням господарського суду Київської області по справі №911/1153/14 від 12.06.2014р., позов ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС задоволено частково, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, буд. 22, код 38267861) та фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" (26434, Кіровоградська обл., Ульяновський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, код 22213995) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 7 832(сім тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 72 коп. 3% річних, 156 (сто п'ятдесят шість) грн. 65 коп. судового збору, 571 (п'ятсот сімдесят одну) грн. 05 коп. витрат на оплату послуг адвоката, стягнуто з фермерського господарства "ПРИБУЖСЬКЕ" (26434, Кіровоградська обл., Ульяновський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, код 22213995) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, код 38039872) 45 568 (сорок п'ять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 52 коп. пені, 911 (дев'ятсот одинадцять) грн. 37 коп. судового збору, 3 322 (три тисячі триста двадцять дві) грн. 21 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язані від 02.07.2012 року, 21.08.2014 року між ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС (Кредитор) та ТОВ „СОВАГРО (Поручитель) було укладено Договір поруки №22-08-2014, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Фермерським господарством „ПРИБУЖСЬКЕ щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру інфляційних втрат у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та Угоди, передбаченою ст.2 цього Договору - пункт 1.1. Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору поруки, під основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язані від 02.07.2012 року, укладену згідно договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.09.2008 року.

У розділах 3 та 4 Договору поруки Поручителем та кредитором погоджено обсяг відповідальності Поручителя та розмір поруки:

Пункт 3.1. Договору закріплює, що відповідальність Поручителя перед Кредитором сплатою суми інфляційних втрат у розмірі 2 000 грн.

У відповідності до п.4.1. у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Позивач додатково звернувся до Відповідача-1 із вимогою вих. №17-3/09 від 17.09.2014 року, котра була одержана Відповідачем-1 21.09.2012 року, проте до сьогодні не виконана.

З врахуванням вищенаведеного та того, що відповідачі не сплатили заборгованість, що виникла на підставі Угоди №02/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02.07.2012р., укладену згідно договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №547-09-2008 від 10 вересня 2008 року, позивач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому ( п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Спірні правовідносини ґрунтуються на договорі № 547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, укладеного 10.09.2008 року між ТОВ „Тридента Агро та фермерським господарством „ПРИБУЖСЬКЕ", згідно якого продавець зобов'язується поставити покупцю засоби захисту рослин (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного Договору.

Як зазначає позивач у позовній заяві, в зв'язку з простроченням ФГ "ПРИБУЖСЬКЕ" грошового зобов'язання щодо оплати отриманого на підставі договору купівлі-продажу №547-09-2008 від 10.09.2008р. товару у ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС виникло право вимоги щодо нарахування та стягнення пені, 3% річних, штрафу у розмірі 15% та інфляційних втрат на суму заборгованості, які не були предметом розгляду у справах господарського суду Кіровоградської області №15/13 та господарського суду Київської області № 911/1153/14.

За договором поруки №22-08-2014 ТОВ "СОВАГРО" поручився перед ТОВ "Компаня "НІКО-ТАЙС" за виконання обов'язку ФГ „ПРИБУЖСЬКЕ щодо виконання грошового зобов'язання в частині сплати розміру інфляційних витрат у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ФГ "ПРИБУЖСЬКЕ" грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу №547-09-2008 від 10.09.2008 року та Угодою № 02-07-12 від 02.07.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні.

Враховуючи те, що ані Відповідач-2 в повному обсязі, ані Відповідач-1, не сплатили заборгованість, позивач з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд солідарно стягнути з відповідачів інфляційні втрати та з Відповідача-2 штраф, пеню та 3% річних на загальну суму 14 718 грн. 40 коп. за період з 16.09.2008p. по 19.12.2008p.

30.01.2009р. ТОВ „Тридента Агро звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з ФГ „ПРИБУЖСЬКЕ суми заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат, штрафу згідно договору № 547-09-2008 від 10.09.2008 року.

Згідно з приписами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Отже, 30.01.2009р. перебіг позовної давності перервався внаслідок пред'явлення позову щодо частини вимог, право на які має позивач.

Таким чином, після переривання перебігу позовної давності річний строк позовної давності щодо заявлених у даній справі вимог про стягнення пені та штрафу сплив 31.01.2010 р., а трирічний строк позовної давності щодо вимоги про стягнення 3% річних сплив 31.01.2012р.

При цьому, суд враховує, що п.8.3. договору №547-09-2008 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, укладеного 10.09.2008р., сторони, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

Проте, суд не вбачає, що вказаний пункт Договору є підставою для встановлення безстрокового строку позовної давності, з огляду на наступне.

Згідно ст.251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст.252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Закінчення строку викладено у ст.254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням.

Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За приписами ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положенням ч.3 ст.267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови в позові.

Крім того, згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Поряд з цим, суд зазначає наступне:

Пунктом 8.3. Договору сторони визначили, що відповідно до ст.259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

Відповідно до п.11.1. Договору, Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків по Договору.

Таким чином, фактично п.8.3. вказаного Договору не встановлено строк взагалі, оскільки строк встановлюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, посилання на які у п.8.3. відсутні, тому за переконанням суду, п.8.3. Договору у відповідності до ч.2 ст.521 ЦК України сторони встановили термін.

Тому, суд застосовує до спірних правовідносин строк позовної давності регламентований положеннями ЦК України.

З календарного штемпелю господарського суду Одеської області, вбачається, що позивач звернувся до суду із даним позовом 11.11.2015р.

Згідно п.3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" із змінами і доповненнями, за правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.

Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Частина друга згаданої статті ЦК України забороняє скорочення встановленої законом позовної давності.

Відтак договір (умова договору) щодо скорочення зазначеного строку має визнаватися господарським судом недійсним, у тому числі й з ініціативи суду (пункт 1 статті 83 ГПК).

Наведене у попередньому абзаці стосується й умови договору, пов'язаної зі зміною порядку обчислення позовної давності, що в силу вимог частини другої статті 260 ЦК України не допускається (наприклад, обчислення позовної давності не з моменту прострочення виконання зобов'язання, а з дати, визначеної шляхом зворотного підрахунку певного строку від дати звернення з позовом до господарського суду).

Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, стаття 256 ЦК України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Згідно вимог ч.4 ст.267 ЦК України законодавцем в імперативному порядку визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

04.02.2016р. ФГ "ПРИБУЖСЬКЕ" звернулось до суду із заявою про застосування строків позовної давності.

Таким чином, з врахуванням заявлення відповідачем про пропуск строку позовної давності, судом було встановлено, що даний позов подано позивачем поза межами строку, у межах якого він міг звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто ці позовні вимоги подані позивачем з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Підсумовуючи вищенаведене, у задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський