ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 907/953/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого (доповідача),

Дунаєвської Н.Г.,

Кочерової Н.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства

"Піреус Банк МКБ"

на ухвалу господарського суду Закарпатської області

від 28.12.2015 року

та постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 24.02.2016 року

за заявою Публічного акціонерного товариства

"Піреус Банк МКБ"

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення

наказу господарського суду Закарпатської області

від 25.11.2013 року до виконання

у справі № 907/953/13

господарського суду Закарпатської області

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Піреус Банк МКБ"

до відповідачів: 1. Фізичної особи - підприємця

ОСОБА_5,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю

"Закарпатський завод малих архітектурних форм"

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача - Різунова Р.С.

відповідачів - 1) не з'явилися

2) не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 29.10.2013 р. у справі № 907/953/13 позов Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" задоволено, стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" 1 587 656,83 грн., що складається з: суми основного боргу по кредиту: 950 000 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків - 593460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 3 089,92грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів, що сплачується на 61-й день: 33 326,40 грн., та 31753,14 грн. судового збору. В рахунок погашення заборгованості Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, яка становить 1 587 656,83 грн., що складається з: суми основного боргу по кредиту: 950 000 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків - 593 460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 3 089,92грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів, що сплачується на 61-й день: 33 326,40 грн., та 31 753,14 грн. судового збору, звернуто стягнення на заставне майно за договором про заставу майна №127/2008-2 від 30.01.2008, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпатський завод малих архітектурних форм", а саме: деревообробне обладнання, що перелічене у додатку № 1 до договору застави, тобто: верстат фрезерувальний горизонтальний для деревообробки; верстат шипувальний; прес гідравличний; транспортер роликовий для переміщування деталей між операціями; тримач, що використовується для утримання і повертання деталей; накопичувач для заготовки; транспортер стрічковий безперервної дії для переміщення дерев'яних виробів; автоматизований верстат стругальний 4-х сторонній; компресор об'ємний роторний одновальний; витяжки для деревообробних верстатів; обладнання промислове для сушки деревини; обладнання промислове для сушки деревини; верстат пиляльний циркулярний; сушка повітря; інструменти ручні з вмонтованими електродвигунами"; інструменти ручні різні.

25.11.2013 р. на виконання рішення видано накази, які 19.12.2013 р. наказ пред'явлено до виконання до районного відділу Державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції, а в подальшому повернуто цим відділом ДВС скаржнику.

23.11.2015 року Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" звернулось до господарського суду Закарпатської області із заявою про відновлення пропущеного строку для пред"явлення до виконання наказу, виданого 25.11.2013 року у даній справі про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" 1 587 656,83 грн., що складається з: суми основного боргу по кредиту: 950 000 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків - 593 460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 3089,92грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів, що сплачується на 61-й день: 33326,40 грн., та 31 753,14 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 28.12.2015 року (суддя Ремецькі О.Ф.), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року (судді: Михалюк О.В., Мельник Г.І., Галушко Н.А.), у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" про поновлення пропущеного строку для пред"явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 р. у справі № 907/953/13 відмовлено.

В касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" просить скасувати ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів та прийняти нове рішення, яким поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, оскільки банком пропущено строк з вини державного виконавця, яким не виконано приписи частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Таким чином, скаржника обмежено у повторному зверненні до органів Державної виконавчої служби з виконавчим документом для відкриття виконавчого провадження внаслідок неповернення йому оригіналу наказу.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку її обставин та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як зазначалось вище, 29.10.2013 року господарським судом Закарпатської області прийнято рішення у даній справі, на виконання якого 25.11.2013 р. видано наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" 1 587 656,83 грн., що складається з: суми основного боргу по кредиту: 950 000 грн., суми нарахованих і несплачених відсотків - 593460,34 грн., суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу - 3 089,92 грн., суми пені за несвоєчасну сплату процентів - 7 780,17 грн., штрафу за прострочення заборгованості понад 60 днів, що сплачується на 61-й день: 33 326,40 грн., та 31753,14 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції від 15.01.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього наказу.

02.10.2015 р. банк звернувся до відділу ДВС із запитом щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, у відповідь на який 08.10.2015 р. начальником відділу ДВС повідомлено про повернення виконавчого документа стягувачеві постановою ВДВС від 31.07.2014 р. та направлення її стягувачеві разом з наказом 26.12.2014 р. простою кореспонденцією.

У поданій до суду першої інстанції заяві стягувач послався на те, що, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", постанова про повернення виконавчого документа направлена стягувачу простою кореспонденцією у зв'язку з відсутністю поштово-марочної продукції, а не рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення. Проте в банк дане поштове відправлення не надходило. Зазначені обставини стали підставою для звернення стягувача до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу від 25.11.2013 р. до виконання.

Відмовляючи в задоволенні заяви користь Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ", суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, вказав на відсутність поважних причин для відновлення пропущеного процесуального строку для пред'явлення наказу від 25.11.2013 р. до виконання, оскільки ПАТ "Піреус Банк МКБ" не надано жодних доказів неможливості отримати інформацію щодо виконавчого провадження інакше, ніж у спосіб, передбачений ч.1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження", до моменту завершення строку пред'явлення наказу до виконання, який, з урахуванням строку перебування його на примусовому виконанні, сплинув 01.08.2015 р.

При цьому, судами попередніх інстанцій зазначено, що не надсилання відділом державної виконавчої служби Іршавського районного управління юстиції постанови від 31.07.2014 про повернення виконавчого документа та оригіналу наказу господарського суду не свідчить про поважність причини пропуску строку, встановленого законодавством для пред'явлення наказу до виконання, так як стягувач, який подав заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від отримання від державного виконавця процесуальних документів.

Разом з тим, такі висновки господарських судів попередніх інстанцій є помилковими, оскільки здійснені без врахування наступного.

Відповідно до приписів статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України, згідно якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

В силу частини 2 статті 12 цього Закону стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред'явлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, встановлений статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження", - протягом року.

У разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. У разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. (ст.ст. 119, 120 Господарського процесуального кодексу України).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Статтею 31 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" послалось на те, що матеріали справи не містять доказів добровільного виконання відповідачами рішення суду, а тому відсутність у стягувача наказу, повернутого ВДВС з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, зумовлює неможливість виконання в примусовому порядку рішення у даній справі.

Водночас, зробивши висновок щодо наявності можливості у позивача отримати інформацію про виконавче провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, в якому розміщуються відомості стосовно проведення виконавчих дій, суди попередніх інстанцій, в порушення вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, зазначене не врахували, не дослідили всіх обставин та не надали їм відповідної правової оцінки.

В зв"язку з викладеним, судові інстанції припустились порушення вимог частини 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного й об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до частини 1 статті 43 цього ж Кодексу.

Згідно статті 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вимоги статті 1117 цього ж Кодексу, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова, прийняті у даній справі, підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 року року у справі № 907/953/13.

При новому розгляді справи господарським судам необхідно взяти до уваги наведене та з"ясувати обставини щодо дотримання державним виконавцем приписів частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" під час надсилання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 р. у справі № 907/953/13, а також на підставі зібраних у справі матеріалів зробити висновок в частині обгрунтованості або безпідставності вимог Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" у заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 року року у справі № 907/953/13.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 28.12.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року у справі № 907/953/13 скасувати.

Справу в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.11.2013 року року у справі № 907/953/13 передати на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області в іншому складі суду.

Головуючий суддяН.І. Мележик
СуддіН.Г. Дунаєвська
Н.О. Кочерова