ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/1644/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 5526грн.13коп., пені у розмірі 1713грн.53коп., 3% річних у розмірі 212грн.05коп., інфляційної складової у розмірі 2732грн.02коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 5526грн.13коп., пені у розмірі 1713грн.53коп., 3% річних у розмірі 212грн.05коп., інфляційної складової у розмірі 2732грн.02коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі - продажу природного газу №1326/14-ТЕ-41 від 13.12.2013р., в частині розрахунків за природний газ, поставлений відповідачу за період з січня 2014р. по грудень 2014р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 29.03.2016р. та 19.04.2016р.

Позивач 28.03.2016р. надав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 29.03.2016р. на іншу дату, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р., 29.03.2016р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 34).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою підприємства зв'язку "адресата не розшукано".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 19.04.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 19.04.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

13.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп" (далі - покупець) підписаний договір купівлі - продажу природного газу №1326/14-ТЕ-41 (далі - договір). За умовами вказаного договору продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 3.3 договору приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного

вузла/вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з пунктом 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За приписами пункту 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов договору позивач за період з січня по грудень 2014р. поставив відповідачу природний газ загальною вартістю 18276грн.44коп., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2014р., від 28.02.2014р., від 31.03.2014р., від 30.04.2014р. та від 31.12.2014р. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Відповідач був зобов'язаний повністю сплатити вартість природного газу отриманого згідно з актом приймання - передачі від 31.01.2014р. в строк до 14.02.2014р. (включно); згідно з актом від 28.02.2014р. в строк до 14.03.2014р. (включно); згідно з актом від 31.03.2014р. в строк до 14.04.2014р. (включно); згідно з актом від 30.04.2014р. в строк до 14.05.2014р. (включно); згідно з актом від 31.12.2014р. в строк до 14.01.2015р. (включно).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп" свої зобов'язання щодо оплати отриманого природного газу належним чином не виконало. Оплати здійснювались відповідачем з порушення строків оплати, передбачених договором.

На теперішній час залишається несплаченим природний газ поставлений в грудні 2014р. згідно з актом приймання - передачі природного газу від 31.12.2014р. на суму 5526грн.13коп.

З огляду на положення договору, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 5526грн.13коп.

Внаслідок порушення відповідачем строків оплати природного газу, позивач на підставі пункту 7.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р. в розмірі 1713грн.53коп.

Дослідивши розрахунки пені надані позивачем, суд встановив, що вони зроблені невірно. Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення пені, за загальний період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р. в розмірі 1709грн.48коп. У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 04грн.05коп. слід відмовити. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 2732грн.02коп. за загальний період з лютого 2014р. по грудень 2015р. та 3% річних в розмірі 212грн.05коп. за загальний період з 15.02.2014р. по 01.02.2016р.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення суми 3% річних, нарахованих за несплату суми боргу за загальний період з 15.02.2014р. по 01.02.2016р. в розмірі 211грн.37коп. У задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 00грн.68коп. слід відмовити. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційної складової, судом встановлено, що позивач невірно визначив період нарахування.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, загальній період нарахування суми інфляційної складової становить березень 2014р. по грудень 2015р.

За результатами зробленого судом розрахунку, інфляційні витрати за загальний період з березня 2014р. по грудень 2015р. становлять 2347грн.89коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 384грн.13коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп" про стягнення суми основного боргу у розмірі 5526грн.13коп., пені у розмірі 1713грн.53коп., 3% річних у розмірі 212грн.05коп., інфляційної складової у розмірі 2732грн.02коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лессор Груп" (ідентифікаційний код: 37818065; місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, селище міського типу Ювілейне, вул. Кримська, буд. 101) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код: 20077720; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6) суму основного боргу у розмірі 5526грн.13коп., пеню в розмірі 1709грн.48коп., 3% річних в розмірі 211грн.37коп., інфляційну складову в розмірі 2347грн.89коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1325грн.38коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 19.04.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 25.04.2016р.

Суддя ОСОБА_1