ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2016 Справа № 920/700/15

Суддя господарського суду Сумської області Резніченко О.Ю., розглянувши скаргу від 13.04.2016 № 13041 Сільськогосподарського ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» на дії Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ по справі

за позовом прокурора Сумського району в інтересах держави в особі Сумської районної ради (м. Суми)

до - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Тепличний» (м. Суми)

третя особа - фінансове управління Сумської районної державної адміністрації Сумської області (м. Суми)

про розірвання договору оренди, зобовязанн вчинити дії, стягнення 23866 грн. 66 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.07.2015 позовні вимоги були задоволені повністю.

На виконання вищезазначеного рішення 04.08.2015 були видані відповідні накази.

14.04.2016 відповідач звернувся до суду із скаргою на дії Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ, а саме просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 09.02.2016 (ВП № 49712835), яка винесена старшим державним виконавцем Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ - ОСОБА_1, про накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Відповідач обгрунтовує скаргу тим, що невиконання рішення суду по даній справі відбулось з поважних причин, які не залежали від відповідача, а тому були відсутні підстави для застосування штрафу.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідач пропустив 10 денний строк звернення із скаргою, однак подав клопотання про поновлення такого строку, де зазначає, що 29.02.2016 він звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування вищезазначеної постанови.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 було закрито провадження у справі та розяснено право звернення до господарського суду.

Відповідач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про скасування постанови державного виконавця, однак ухвалою від 01.04.2016 року було відмовлено у прийнятті позовної заяви.

На думку відповідача строки, які встановлені ст. 121-2 ГПК, пропущені з поважних причин, у звязку із тим, що при первісному зверненні до адміністративного суду відповідачем не було порушено строки для оскарження постанови державного виконавця, а підсудність визначенна помилково відповідно до роз'яснень Вищого адміністративного суду України. Тому, відповідач просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.

Відповідно до п. 9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Пунктом 9.7 вищезазначеної постанови передбачено, що встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення.

В Декларації про права та обовязки окремих осіб, груп і органів суспільства заохочувати та захищати загальновизнані права людини та основні свободи, прийнятій 9 грудня 1998 року, а саме в ст. 14, проголошено, що «Держава несе відповідальність за прийняття законодавчих, судових, адміністративних або інших належних заходів з метою сприяння розуміння всіма особами, які перебувають під її юрисдикцією, своїх громадянських, політичних, економічних, соціальних і культурних прав».

Українське законодавство передбачило правову презумпцію знання закону. Так ч. 2 ст. 68 Конституції України прямо встановлює, що «Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності». Презумпція знання законодавства поширюється тільки на закони та інші нормативно-правові акти, які доведені до відома населення у порядку встановленому законом.

Отже, як чітко визначено в чинному кодифікованому Законі Господарському процесуальному кодексі України, який був опублікований у встановленому законодавством порядку, всі рішення державного виконавця по конкретній господарській справі повинні оскаржуватись до того місцевого господарського суду, який прийняв дане рішення.

Про вищезазначену норму ГПК повинен був знати відповідач і є не правомірними та не приймаються судом до уваги пояснення щодо причин пропуску строку звернення із скаргою в порядку ст 121-2 ГПК, в той час, коли чинний закон - ГПК чітко визначає порядок оскарження дій ДВС,

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в клопотанні про поновлення строку для подання скарги, оскільки воно є необгрунтованим, а скаргу від 13.04.2016 № 13041 Сільськогосподарського ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» на дії Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ залишає без розгляду, так як пропущений строк звернення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК, суд

УХВАЛИВ:

1. В клопотанні від 13.04.2016 № 13042 Сільськогосподарського ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» про поновлення пропущеного строку для подання скарги відмовити.

2. Скаргу від 13.04.2016 № 13041 Сільськогосподарського ТОВ «Агрокомбінат «Тепличний» на дії Ковпаківського ВДВС Сумського МУЮ - залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Додаток: скарга від 13.04.2016 № 13041 на 6 аркушах, з додатками на 27 аркушами, в тому числі: фіскальний чек від 13.04.2016 № 2837, опис вкладення б/н від 13.04.2016; клопотання від 13.04.2016 № 13042 на 1 аркуші, з додатками на 5 аркушах.

Суддя О.Ю. Резніченко