ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2016 р.Справа № 916/563/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВЕКО-ТРЕЙД";

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР"

про стягнення 35895,58грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - довіреність №б/н від 01.04.2016р.;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВЕКО-ТРЕЙД" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР " про стягнення 35895,58грн.

Ухвалою суду від 12.03.2016 року порушено провадження у справі № 916/563/16 та призначено справу до розгляду.

Представник позивача позов підтримує, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявлявся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, хоча про час та місце судових засідань повідомлявся належним, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у звязку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні 18.04.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВЕКО-ТРЕЙД" (надалі Позивач та Постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР " (надалі Відповідач та Покупець) укладений Договір поставки № 173/9В від 19.02.2013 року (надалі договір), відповідно до якого Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених даним договором, та відповідно до замовлень покупця, поставляти товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар і оплачувати його вартість, за цінами, визначеними у Специфікації (п.1.1. договору)

Відповідно до п. 8.1. договору оплата здійснюється у розмірі вартості товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитих постачальника в цьому договорі.

Пунктом .8.2. договору сторони погодили, що оплата товару, який постачається, проводиться на умовах, передбачених в додатковій угоді до договору.

19.02.2013р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 відповідно якої сторони погодили, що відстрочка оплати за кожну партію товару становить 30 (тридцять) банківських днів починаючи з дати, вказаної у накладній (п. 1 додаткової угоди).

Оплата здійснюється у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок постачальника вказаний в реквізитах даного договору (п.2 додткової угоди).

Позивач відповідно до договору здійснив поставку товарів відповідно до видаткових накладних на загальну суму 124 104,91грн.

Як вказує позивач, відповідачем прийнято товар та сплачено частину суми вартості поставленого товару в розмірі 97368,45грн..

Таким чином, Відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором належним чином та не сплатив позивачу за поставлений товар 35895,58 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обовязку щодо оплати заборгованості за отриманий товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 35895,58грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність поставки позивачем відповідачу товару, існування заборгованості відповідача по оплаті вартості отриманого товару, у звязку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача вартості поставленого товару в сумі 35895,58грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " СХІД БІЗНЕС ЦЕНТР " (65000, м. Одеса, вул. Сонячна, буд. 5, офіс 30, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВЕКО-ТРЕЙД" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гоголя, буд. 17, ) основний боргу у розмірі 35895,58грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано та складено 21 квітня 2016 р.

Суддя С.В. Літвінов