РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/4181/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «АВК»
до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»
провизнання договору частково недійсним

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКобець І.В. - представник
від відповідачаГей В.Г. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «АВК» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» та просить суд визнати недійсним пункт 11.16 договору про відкриття кредитної лінії №04-В/09/22ЮО від 15.10.2009 в редакції пункту 5 Додаткового договору №143 від 24.10.2013 до Договору про відкриття кредитної лінії №04-В/09/22ЮО від 15.10.2009, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та Приватним акціонерним товариством «АВК».

Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний пункт договору є недійсним, оскільки додатковий договір підписано представником позивача за відсутності повноважень на погодження третейського застереження у кредитному договорі, а зміст та форма третейського застереження, викладеного в п. 11.16 кредитного договору в редакції п. 5 додаткового договору № 143, не відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди», оскільки на дату укладення додаткової угоди Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» не існувало.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4181/16 та призначено розгляд справи на 06.04.2016.

В судовому засіданні 06.04.2016 оголошувалась перерва до 20.04.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 20.04.2016, з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує.

У поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що при укладенні додаткового договору №143 від 24.10.2013 до договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009 сторонами у належній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах; фінансового директора ПАТ «АВК» ОСОБА_4 було уповноважено загальними зборами ПАТ «АВК» на визначення усіх істотних умов договорів про внесення змін до діючих з ПАТ «Сбербанк» договорів, що підтверджується змістом п. 6 порядку денного зборів кредиторів, оформлених протоколом № 41 позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «АВК», які відбулись 22.10.2013; зміст третейського застереження у відповідності до п.11.16 договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009 в редакції пункту 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 містить всі необхідні елементи, які встановлені ст. 12 Закону України «Про третейські суди»; зазначення сторонами в п. 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 словосполучення «цього Договору» означає додатковий договір, а тому безпідставним є посилання на укладення третейської угоди раніше дати створення третейського суду.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.10.2009 між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ЗАТ «АВК» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО (надалі - договір), за умовами якого в користування позивача, як позичальника, надані кредитні кошти.

До Договору вносились зміни та доповнення, про що сторонами складались та підписувались додаткові договори, договори про внесення змін, копії яких долучені до матеріалів справи.

Зазначене обумовлюється п. 11.7 договору, згідно з яким цей договір може бути змінений (крім випадків передбачених законодавством України) тільки за взаємною згодою банку і позичальника за умови, що такі зміни викладені в письмовій формі та підписані банком і позичальником.

В силу положень п. 11.16 договору в редакції, чинній на момент його укладення (15.10.2009), всі спори, що не врегульовані мирним шляхом, вирішуються відповідним судом за місцезнаходженням відповідача.

Додатковим договором № 143 від 24.10.2013 до договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009 внесено зміни до кредитного договору, зокрема, згідно з п. 5 додаткового договору сторони домовились викласти п. 11.16 Кредитного договору в наступній редакції:

« 11.16. Усі спори, розбіжності, або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 15.03.2013р., видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду htpp://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду htpp://arbitrate.com.ua/. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.».

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача щодо недійсності п. 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 до договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22ЮО від 15.10.2009 з підстав відсутності повноважень представника товариства на вирішення зазначених питань у відносинах з банком та через невідповідність змісту та форми третейського застереження вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Згідно положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Згідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону; третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (ч. 1 ст. 12 Закону).

Додатковий договір № 143 від 24.10.2013 до договору про відкриття кредитної лінії №04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009 підписано з боку ПАТ «АВК» фінансовим директором ОСОБА_4 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хрипко Н.М. 28.03.2012, зареєстрованої в реєстрі за № 694, строком дії до 31.12.2014, на підставі Протоколу № 204 від 25.05.2009, наказу № 113-к від 15.05.2009, на підставі Протоколу № 41 від 22.10.2013 загальних зборів акціонерів (преамбула додаткового договору).

Протоколом № 41 від 22.10.2013 позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «АВК» підтверджено прийняття юридичною особою рішення з питання порядку денного «Про надання згоди на внесення змін до Договору про відкриття кредитної лінії №04-В-09/22/ЮО, укладеного ПрАТ «АВК» з АТ «Сбербанк Росії» 15.10.2009, щодо зміни діючих умов кредитування та щодо інших змін» (пункт 5 порядку денного).

Так, по вказаному питанню було вирішено:

« 5.1 У зв'язку із зміною діючих умов кредитування, внести наступні зміни до кредитного договору:

1) Змінити строк траншу, за лімітом 2 - збільшивши його до 365 днів;

2) Змінити графік погашення, а саме: в останні 30 місяців кредитування починаючи з квітня 2014 року по серпень 2016 року погашати щомісячно рівними частинами по 1 666 666 USD, останній платіж в сумі 11 666 686 USD погасити до 14.09.2016 року;

В день внесення відповідних змін сплатити комісію за перегляд умов кредитування у розмірі 0,25 процента від суми 9 999 996 дол. США.»

Рішенням по пункту 6 порядку денного Загальних зборів акціонерів згідно п. 6.1 протоколу № 41 від 22.10.2013 уповноважено фінансового директора ПАТ «АВК» ОСОБА_4 на укладання та підписання від імені товариства договору про внесення змін до кредитного договору, договорів застави, іпотеки, страхування, та інших пов'язаних з ними договорів і документів тощо, а також визначення усіх інших істотних умов договорів про внесення змін, що не обговорені в питанні п'ятому порядку денного.

Таким чином, загальними зборами акціонерів ПАТ «АВК» у питанні «щодо зміни діючих умов кредитування та щодо інших змін» не приймалось рішення на погодження змін про передачу спорів за кредитним договором до постійно діючого третейського суду, а фінансового директора товариства не було уповноважено на вчинення третейського застереження в договорі.

У постанові Верховного Суду України від 30.05.2011№ 6-13цс11 викладено правову позицію, суть якої зводиться до того, що на вчинення третейського застереження (третейської угоди) у представника сторони мають бути відповідні повноваження, і без таких повноважень у представника відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Метою договору доручення є здійснення повіреним прав довірителя, набуття, зміна і припинення для нього прав та обов'язків шляхом здійснення угод, тому повірений має діяти в тих межах, які встановлені довірителем відповідно до змісту наданого йому доручення.

Довіреність від 28.03.2012, видана ОСОБА_4 як представнику Приватного акціонерного товариства «АВК» за попередньою згодою між довірителем та представником на підставі договору доручення, уповноважила ОСОБА_4 представляти інтереси товариства в усіх підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності та галузевої приналежності:

- з усіх фінансових питань, у тому числі що стосуються кредитування, забезпечення виконання умов кредитних договорів (застава, іпотека), реструктуризації кредитних зобов'язань; в тому числі підписувати від імені Приватного акціонерного товариства «АВК» кредитні договори, договори іпотеки, договори застави, договори про внесення змін/доповнень до договору про розірвання вищевказаних договорів, договори страхування (в межах повноважень визначених статутом для генерального директора);

- з питань, пов'язаних з господарською і комерційною діяльністю товариства.

У довіреності на представництво від імені ПАТ «АВК» ОСОБА_4 не надавались повноваження на укладення третейської угоди, а погодження на вчинення третейського застереження у кредитному договорі не відноситься до фінансових питань товариства, що стосуються кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Отже, вчинення юридичних дій, які чітко не визначені у довіреності, навіть якщо вони спрямовані на досягнення кінцевої мети, задля якої її видано, і не охоплюються змістом довіреності, можуть створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов'язки довірителя тільки за умови їх схвалення останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, серед іншого, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1, 2 ст. 203 цього Кодексу, згідно з якими зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У разі вчинення повіреним дій, які не охоплені змістом виданої довіреності та прийнятого рішення юридичною особою-довірителем і не схвалені ним, не можна вважати, що правочин, укладений в результаті таких дій повіреного, відповідає вимогам закону.

Доказів на підтвердження визнання чи схвалення ПАТ «АВК» третейського застереження у договорі про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009 згідно змін, внесених п. 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013, суду не надано, а в цій частині договір оспорюється товариством.

В той же час, посилання позивача на невідповідність третейського застереження, викладеного у п. 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 вимогам ст. 12 Закону України «Про третейські суди» та нікчемність у зв'язку з цим третейської угоди сторін в силу прямих положень ч. 7 ст. 12 закону, судом відхиляються з огляду на таке.

Предметом додаткового договору № 143 від 24.10.2013 є внесення змін до вже укладеного між сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22/ЮО від 15.10.2009.

Зміни про третейське застереження в кредитному договорі з посиланням на конкретно визначений третейський суд - постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», були внесені до кредитного договору саме додатковим договором 24.10.2013.

Застереження із вказівкою, що: «Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.» не поширює свою дію на відносини сторін, які виникли раніше (при укладенні кредитного договору 15.10.2009 і до створення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України»), оскільки пунктом 7 додаткового договору обумовлено інше, а саме: «Цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками банку та позичальника та скріпленні їх підписів печатками і діє до дати припинення Кредитного договору».

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про третейські суди» формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Твердження позивача про невідповідність вимогам Закону України «Про третейські суди» третейського застереження в частині формування складу третейського суду, викладеного в п.5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013, шляхом одноособового розгляду суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду htpp://arbitrate.com.ua/, не знаходять свого підтвердження, оскільки суду не надано доказів суперечності в цій частині третейського застереження регламенту суду, та порядку формування складу суду у цьому третейському суді.

В свою чергу, посилання відповідача на ч. 2 ст. 17 Закону є безпідставними, оскільки, вказаними положеннями передбачено порядок формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору (ad hoc), тоді як у п. 5 додаткової угоди № 143 від 24.10.2013 йдеться про розгляд спорів у постійно діючому третейському суді.

Згідно з п. 11 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 недійсність окремих положень цього додаткового договору не тягне недійсності цього додаткового договору в цілому, якщо можливо припустити, що він міг би бути укладений без включення до нього таких положень.

Вказані умови договору кореспондуються зі ст. 217 Цивільного кодексу України, згідно з якою недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Враховуючи викладене та виходячи із встановлених обставин перевищення повноважень, наданих юридичною особою представнику при укладенні додаткового договору № 143 від 24.10.2013 в частині внесених змін щодо вирішення спорів між сторонами в третейському суді, позовні вимоги про визнання договору суд визнає обґрунтованими, що є підставою для їх задоволення.

У зв'язку із задоволенням позову згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним пункт 11.16 договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22ЮО від 15.10.2009 в редакції пункту 5 додаткового договору № 143 від 24.10.2013 року до договору про відкриття кредитної лінії № 04-В/09/22ЮО від 15.10.2009, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та Приватним акціонерним товариством «АВК».

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) на користь Приватного акціонерного товариства «АВК» (87510, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Луніна, будинок 42, ідентифікаційний код 30482582) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.04.2016

Суддя Ю.М. Смирнова