УХВАЛА

25.04.2016 Справа № 910/25229/15

За заявою Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
провизнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі№910/25229/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім»
доПублічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
простягнення 3 088 261,50 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Голубенко Ж.А., Козуб М.М.;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про стягнення 3 088 261,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №15 від 15.02.2013 р. . позивач поставив товар, а відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 710 550,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 124 987,31 грн. та інфляційних у розмірі 1 252 724,19 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім» заборгованість у розмірі 1 710 550,00 грн., 3% річних у розмірі 124 987,31 грн., інфляційні у розмірі 1 252 724,19 грн. та судовий збір у розмірі 46 323,92 грн.

25.12.2015 р. господарським судом міста Києва на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ.

28.01.2016 р. до господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про визнання наказу господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2016 р. відкладено вирішення питання про прийняття заяви Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. таким, що не підлягає виконанню до повернення матеріалів справи №910/25229/15 до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2016 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» було призначено до розгляду на 25.04.2016 р.

Представники позивача в судове засідання з'явились, надали пояснення по суті заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду заяви повідомлений належним чином.

Підставою для звернення із даною заявою відповідач вказує на те, що наказ господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. було видано судом передчасно та помилково у зв'язку з тим, що ним було оскаржено рішення суду у даній справі в апеляційному порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Отже, господарський суд першої інстанції зобов'язаний забезпечити можливість примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, шляхом видачі стягувачу наказу (наказів) з метою виконання рішення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.12.2015 р. господарським судом міста Києва на виконання рішення від 09.12.2015 р. у даній справі був виданий відповідний наказ.

При цьому, станом на момент видачі такого наказу рішення суду у даній справі набрало законної сили, оскільки апеляційна скарга на таке рішення у встановлений приписами ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України строк (до 24.12.2015 р.) не була подана.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Вказана стаття містить 2 підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Відповідач вважає, що оскільки ним було подано апеляційну скаргу на рішення суду у даній справі, таке рішення не набрало законної сили, а відтак наказ був виданий помилково, судом не приймається до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до позиції Вищого господарського суду України, викладеної в Інформаційному листі від 11.04.2005 р. № 01-8/344 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» якщо апеляційну скаргу на судове рішення не подано у строк, передбачений частиною першою статті 93 ГПК, відповідне рішення вважається таким, що набрало законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 р. було відновлено Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. у справі №910/25229/15.

Вказана обставина свідчить про те, що апеляційна скарга у даній справі відповідачем була подана вже після закінчення встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення.

Таким чином, оскільки станом на 25.12.2015 р. апеляційна скарга на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. у справі №910/25229/15 не була подана, таке рішення набрало законної сили, та згідно приписів Господарського процесуального кодексу України господарським судом міста Києва був виданий відповідний наказ.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» повертається до суду, який його видав. У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред'явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк підлягає відновленню згідно із статтею 119 ГПК.

Тобто, подальше відновлення скаржнику строків на подання апеляційної скарги та залишення рішення суду у даній справі без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 р., не свідчить про помилковість видання судом наказу від 25.12.2015 р., а також не потребує видачі нового наказу, що відповідає п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

За таких обставин, в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. у справі №910/25229/15 таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. у справі №910/25229/15 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя В.П. Босий