номер провадження справи 2/15/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 Справа № 908/380/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Барселона, м. Запоріжжя,

до відповідача: Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя,

про стягнення 90212,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №15 від 22.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №379 від 04.01.2016р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Барселона з позовом до міського комунального підприємства Основаніє про стягнення вартості відновлювального ремонту майна в сумі 90212,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.09.2006р. між позивачем та відповідачем укладено договір №646 про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території. Предметом договору є спільне обслуговування та використання будинку та прибудинкової території, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24 та обліковується на балансі відповідача, в якому знаходиться приміщення першого поверху, яке належить на праві власності ТОВ «Барселона». 19.09.2015р. відбулося затоплення приміщення у звязку із пошкодженням труб на технічному поверсі будинку. 21.09.2015р. комісією МКП «Основаніє» було складено акт обстеження технічного стану приміщення, а 29.09.2015р. було проведено додаткове обстеження та складено акт з переліком пошкоджень. 09.10.2015р. між позивачем та ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест» було складено договір про визначення матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення вбудованих нежитлових приміщень №150 за адресою: м.Запоріжжя, бул. Центральний, 24. Згідно висновку спеціалістів №148/09.10.2015 від 13.10.2015р., вартість відновлювального ремонту складає 90212,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 526, 610 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/15/16 та призначено розгляд справи на 03.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.03.2016р. відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача на 29.03.2016р.

В судовому засіданні 29.03.2016р. оголошено перерву до 05.04.2016р та в судовому засіданні 05.04.2016р. оголошено перерву до 11.04.2016р. для мирного врегулювання спору.

В судовому засіданні 11.04.2016р. були присутні представники сторін, за заявою яких фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

08.04.2016р. від відповідача надійшла заява про затвердження мирової угоди.

Розглянувши мирову угоду, суд відмовив у затверджені даної мирової угоди, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 78 ГПК України мирова угода може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмету договору. Надана суду для затвердження мирова угода стосується також й інших прав і обовязків сторін, що не є предметом розгляду даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні надав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог та про повернення переплаченого судового збору. Відповідно до наданої заяви позивач просить суд зменшити позовні вимоги на суму 31227,00 грн., у звязку із домовленістю з відповідачем, та стягнути з відповідача 58985,00 грн.

Заяву про зменшення розміру позовних вимог та про повернення переплаченого судового збору суд прийняв до розгляду.

Представник відповідача проти зменшених позовних вимог не заперечив та надав суду власний контррозрахунок ціни позову, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вбудованого нежитлового приміщення №150 по бул. Центральному, 24 в м.Запоріжжі складає 58985,00 грн.

В судовому засіданні 11.04.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

29.09.2006р. між КП «ВРЕЖО №1» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барселона» (в подальшому співвласник) був укладений договір №646 про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території, згідно якого предметом договору є спільне обслуговування та використання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд.24, що знаходиться на балансі відповідача, в якому знаходиться приміщення №145 першого поверху (літера А-13), загальною площею 699,20 кв.м., яке належить на праві власності ТОВ «Барселона».

Пунктом 2.1 договору визначені обовязки балансоутримувача, до яких відноситься: забезпечення виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкової території (пп. «а» п. 2.1 договору); у випадку пошкодження приміщення у звязку з аварією або несправністю елементів будівлі, які виникли з вини балансоутримувача, після письмового повідомлення про це балансоутримувача, та проведення спільного обстеження і погодження видів, обємів та вартості робіт, співвласник має право вимагати від балансоутримувача вартість ремонту або зарахувати її в майбутні платежі (пп. «д» п. 2.1 договору).

В п. 3.1 договору сторони узгодили, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до зміни сторін по договору (тобто у разі продажу або дарування нежилого приміщення, яке знаходиться у власності ТОВ «Барселона»). Оскільки власник нежитлового приміщення не змінювався, то договір є діючим на час розгляду спору судом.

Відповідно до наданих представниками сторін пояснень, предметом договору №646 від 29.09.2006р. фактично є нежитлове приміщення № 145 (літ.А-13), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, та належить на праві власності ТОВ «Барселона», що підтверджується наданим до матеріалів справи нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу обєкта права комунальної власності від 24.07.2006р., витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.08.206р. за № 11498804. Натомість на даний час після перепланування позивачем приміщення 145/літ.А-13/буд. 24 по бул. Центральному утворились приміщення № 145 та 150, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 224/35 від 23.06.2009р. та свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 09.07.2009р.

Рішенням Запорізької міської ради від 27.04.2012 р. №5 «Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання» припинено діяльність КП «ВРЕЖО №1» та встановлено, що його повним правонаступником є Комунальне підприємство «Основаніє» (відповідач у справі).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2015р. відповідачем у складі комісії здійснено обстеження приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 24, про що складено відповідний акт, а 29.09.2015р. проведено повторне обстеження вказаного приміщення та зафіксовано перелік пошкоджень. Дані акти підписані обома сторонами.

13.10.2015р. ТОВ «Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз «Укртест» складено висновок спеціалістів №148/09.10.2015 про вартість відновлювального ремонту нежилих приміщень №150, розташованого в жилому будинку №24 по бульвару Центральному в місті Запоріжжі, після затоплення водою, зафіксованого комісією МКП «Основаніє» в актах від 21.09.2015р. та від 29.09.2015р. Станом на жовтень 2015р. вартість відновлювального ремонту складає 90212,00 грн.

У звязку з даними обставинами, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з позовом про стягнення збитків у розмірі, що дорівнює вартості відновлювального ремонту затопленого водою нежитлового приміщення № 150.

Спірні правовідносини сторін врегульовані договором про спільне обслуговування та використання будівлі та прибудинкової території.

Пунктом 2.1 договору у підпунктах «а», «б» визначені такі обовязки балансоутримувача: забезпечення виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкової території; у випадку пошкодження приміщення у звязку з аварією або несправністю елементів будівлі, які виникли з вини балансоутримувача, після письмового повідомлення про це балансоутримувача, та проведення спільного обстеження і погодження видів, обємів та вартості робіт, співвласник має право вимагати від балансоутримувача вартість ремонту або зарахувати її в майбутні платежі.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Отже, будучи балансоутримувачем будинку № 24 по бул. Центральному в м. Запоріжжі, в якому знаходиться і приміщення позивача, відповідно до вимог ч.2 ст.24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідач зобовязаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів вказаного будинку, а отже і внутрішньобудинкових мереж, відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Крім цього, враховуючи приписи п.6 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та умови договору № 646 від 29.09.2006р. відповідач надає комунальні послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, зокрема забезпечує виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та обладнання, зокрема і внутрішньобудинкових мереж.

Як визначено у розділі 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005р. N 76, технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач не забезпечив справність роботи водопроводу, що лежать на нижньому техповерху, що призвело до виникнення пошкоджень їх цілісності та стало причиною залиття приміщення позивача та спричинення останньому в наслідок цього збитків.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Відшкодування збитків згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України є одним із способів захисту цивільних прав.

В даному випадку відповідачем були порушені зобовязання, визначені у пп. «а» п. 2.1 договору, щодо забезпечення виконання робіт, повязаних з технічним обслуговуванням конструктивних елементів та технічного обладнання, в наслідком чого відбулося затоплення нежитлового приміщення № 150, власником, якого є ТОВ " Барселона". Факт затоплення та причини затоплення з причини утворення свищів на трубопроводах підтверджений комісійно обома сторонами та не заперечується відповідачем.

Таким чином, затоплення сталося через неналежний стан трубопроводів, обовязок з утримання яких покладався на відповідача. Внаслідок порушення відповідачем цього обовязку позивачу було завдано збитків, які полягають у понесених ним витратах на ремонт приміщення.

За умовами пп. «д» п. 2.1 договору позивач вправі вимагати від відповідача відшкодувати вартість ремонту.

Позивач в судовому засіданні 11.04.2016р. надав суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, у звязку із домовленістю з відповідачем, та просить суд стягнути з відповідача 58985,00 грн.

Зазначена сума витрат не перевищує розрахунку витрат на проведення ремонту, викладеного у висновку спеціалістів №148/09.10.2015 від 13.10.2015 р.

Відповідач проти зменшених позовних вимог не заперечив та надав суду власний розрахунок витрат на відновлення приміщення, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вбудованого нежитлового приміщення №150 по бул. Центральному, 24 в м. Запоріжжі складає 58985,00 грн.

Таким чином, сторони фактично узгодили суму необхідних витрат на проведення відновлювального ремонту приміщення в розмірі 58985,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача 58985,00 грн. вартості відновлювального ремонту майна підлягають задоволенню.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати в розмірі 1378,00 грн. покладаються на відповідача.

Також позивачем подано клопотання про повернення переплаченого судового збору. Дане клопотання судом буде вирішено відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» (вул. Українська, 29а, м. Запоріжжя, 69095, ідентифікаційний код 20485152) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Барселона» (бул. Центральний, 24, м. Запоріжжя, 69057, ідентифікаційний код 31204868) вартість відновлювального ремонту майна сумі 58985,00 грн. (пятдесят вісім тисяч девятсот вісімдесят пять грн. 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Повне рішення оформлено і підписано,

згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 15.04.2016р.

та набирає законної сили після спливу 10 днів

з дати його підписання.