РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016Справа №910/3337/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЧЕРСЬК-2006" до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вітек" про стягнення 1 060 720, 32 грн, за участю представників:

від позивача: Валентинов А.В. (довіреність від 01.03.2016 № б/н);

від відповідача: не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕЧЕРСЬК - 2006" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вітек" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 1 060 720,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором від 01.09.2014 № 01/09-14, яке полягає у невиконанні відповідачем робіт, передбачених зазначеним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.03.2016.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 та 04.04.2016 розгляд справи відкладався на 04.04.2016 та 25.04.2016.

12.04.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

21.04.2016 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач, керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Вітек» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Печерськ-2006» 1 060 720, 32 грн збитків та 15 910, 81 грн судового збору.

У судове засідання, призначене на 25.04.2016 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору та просив суд розглядати спір із урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Суд, дослідивши вказану заяву, дійшов висновку, що остання відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а тому спір розглядається із урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

01.09.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЧЕРСЬК-2006», як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Вітек», як підрядником, був укладений договір № 01/09-14 (далі по тексту - договір), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи по модернізації приміщень (м. Київ, вул. Димитрова, 5, корпус 2, літера В1, згідно з договірною ціною та локальним кошторисом) (п. 1.1. договору).

Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її згідно з умовами даного договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору загальна вартість робіт та матеріалів за договором складає 1 060 720, 32 грн, у тому числі ПДВ 20%, що складає 176 786, 72 грн.

Сплата суми, визначеної у п. 3.1. договору, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок підрядника в термін до 20 вересня 2014 року включно (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що замовник має право на дострокову сплату вартості робіт та матеріалів.

Згідно п. 5.1. договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання виконаних робіт, в якому визначаються якість виконаних робіт і ймовірні претензії, які повинні бути задоволені підрядником.

Підрядник зобов'язується виконати роботи, що складають предмет цього договору, у термін до 30 вересня 2014 року включно (п. 7.1. договору).

У відповідності з п. 7.2. договору останній набирає чинності з дати його підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

За порушення умов договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 8.1. договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 ЦК України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Судом встановлено, що позивачем, на виконання своїх грошових зобов'язань за договором, перераховано на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 1 060 720, 32 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку позивача за 09.09.2014, 12.09.2014 та 17.09.2014.

Спір між сторонами справи виник, як стверджує позивач, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором від 01.09.2014 № 01/09-14 щодо виконання робіт по модернізації приміщень (м. Київ, вул. Димитрова, 5, корпус 2, літера В1, згідно з договірною ціною та локальним кошторисом).

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, виходячи з умов договору та приписів чинного законодавства, належним доказом виконання відповідачем, як підрядником, зобов'язання за договором є акт виконаних робіт, підписаний та скріплений відбитками печаток сторін.

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу належного виконання відповідачем умов договору щодо виконання робіт, які були оплачені позивачем. Таким чином, відповідач вважається таким, що порушив умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 224 ГК України під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.04.2016 на адресу відповідача надіслано лист від 11.04.2016 № 18, яким позивач повідомляє відповідача про відмову від договору та його розірвання з 19.04.2016.

Пунктом 9.1. договору передбачено якщо підрядник не приступає вчасно до виконання договору або виконує роботу так повільно, що її закінчення до терміну стає явно неможливим, замовник вправі відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків.

Про свою відмову від договору замовник повинен письмово повідомити за п'ять днів до бажаної дати розірвання договору (п. 13.4. договору).

Тобто враховуючи вищевикладене у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачеві суми оплаченої за роботу відповідно до умов договору в розмірі 1 060 720, 32 грн.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку під збитками позивача слід розуміти витрати у розмірі 1 060 720, 32 грн, які були понесені останнім у зв'язку зі здійсненням передоплати робіт, які, у свою чергу, надані відповідачем не були.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин і норм права, суд вважає позов правомірним, документально підтвердженим, та який відповідачем жодними доказами не спростований.

Отже, позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЧЕРСЬК-2006" у даній справі підлягає задоволенню повністю.

Зважаючи на викладене та враховуючи приписи ч. 5 ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЧЕРСЬК-2006" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вітек" (04205, м. Київ, вул. М. Тимошенка, 21 н/п № 3, ідентифікаційний код 38544698, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЧЕРСЬК-2006" (03680, м. Київ, вул. Димитрова, 5, ідентифікаційний код 34414872, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) 1 060 720 (один мільйон шістдесят тисяч сімсот двадцять) гривень 32 копійки основного боргу та 15 910 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот десять) гривень 81 копійку судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 квітня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань