ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 915/170/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 дов. № б/н від 30.03.2015

за участю представника відповідача - ОСОБА_2 дов. № 10 від 10.11.2014,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Насіннєва компанія Сидера, 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 30

До відповідача: Фермерського господарства Агропром-Синтез, 56032, Миколаївська область, Казанківський р-н, с. Троянка, вул. Садова, 16

про: стягнення 166 546,70 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Насіннєва компанія Сидера звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (заява про зменшення позовних вимог № 12/16 від 12.04.2016) в якій просить суд стягнути з Фермерського господарства Агропром-Синтез заборгованості за Договором купівлі продажу № 016/14-ПК від 20.03.2014 у розмірі 166 477,70 грн. з якої: 43 500,00 грн. основного боргу, 51 648,00 відсотків за користування товарним кредитом, 9 438,90 грн. пені, 4 350,00 штрафу, 1701,86 3% річних, 55838,94 грн. сума індексації.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву зазначає, що розрахунок позовних вимог не відповідає дійсності оскільки за даними бухгалтерії відповідача сума боргу за Договором № 016/14-ПК від 20.03.2014 станом на 24.12.2015 складає 40 000,00 грн. Вказує, що позивач не врахував платіж в розмірі 3 500,00 грн., який був здійснений відповідачем 24.12.2015. Відповідач просить суд на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України зменшити розмір збитків та неустойки.

У відповідності до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 31.03.2016 та 13.04.2016 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

20.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Насіннєва компанія Сидера (далі продавець) та Фермерським господарством Агропром-Синтез (далі покупець) було укладено договір купівлі продажу № 016/14-ПК (далі Договір) з додатками до нього, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобовязується прийняти та сплатити вартість насіннєвого матеріалу іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додатків та специфікацій до нього) (п. 1 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору, конкретний асортимент, кількість та ціна товару на кожну окрему партію зазначаються у додатках та/або накладних на передачу товару (видаткових), що є невідємною частиною цього Договору. У випадку виникнення розбіжностей щодо асортименту, кількості, якості та ціни товару, що визначені у додатках до Договору та накладних на передачу товару (видаткових), привілейоване значення будуть мати дані щодо асортименту, кількості та ціни товару, що визначені у накладних на передачу товару (видаткових). Ціна товару встановлюється по домовленості сторін, та сторони визначили грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті ОСОБА_1 США. Оплата товару (виконання зобовязання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього Договору. Загальна сума Договору складається із суми вартості товару згідно всіх накладних на передачу товару (видаткових), підписаних в рамках цього Договору, що є його невідємною частиною (п. 3.2 Договору).

Пунктом 4.1 встановлено умови сплати товару за договором: покупець повинен в строк до 25.03.2014 року перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати у розмірі 14 % від вартості товару, що вказаний у додатку до договору. На залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу з наступним графіком сплати: 100% від суми вартості всього товару по договору, покупець має сплатити до 25.08.2014 року.

У відповідності до п. 4.4 Договору, оплата, зроблена у строки, що передбачені п. 4.1 договору, вважається своєчасною. При здійсненні покупцем своєчасної оплати отриманого ним товару, відсотки за користування товарним кредитом не стягуються.

У пункті 13.1 Договору сторони узгодили, що Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Так, на виконання вимог Договору позивач у квітні 2014 року та травні 2014 року передав, а відповідач прийняв товар - засоби захисту рослин на загальну суму 43 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 325 від 27.05.2014 (а.с. 18), видатковою накладною № 313 від 21.05.2014 (а.с. 21) та видатковою накладною № 240 від 23.04.2014 (а.с. 24).

Товар згідно вказаних видаткових накладних був отриманий відповідачем, що підтверджується довіреністю № 11 від 27.05.2014 (а.с. 19, 20), довіреністю № 09 від 21.05.2014 (а.с. 22, 23), довіреністю № 06 від 23.04.2014 (а.с. 25, 26) на право отримання товару, підписом уповноваженої особи на видаткових накладних та скріплено печаткою підприємства.

Позивач в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог зазначає, що відповідач вимоги Договору не виконав, оплату за поставлений товар в строк встановлений у Договорі не здійснив, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 43 500,00 грн.

Відповідач в судових засіданнях та у відзиві на позовну заяву вказав, що 24.12.2015 здійснив сплату за товар згідно Договору № 016/14ПК від 20.03.2014 в розмірі 3 500,00 грн. в підтвердження чого надав платіжне доручення № 35 від 24.12.2015, тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач частково сплатив заборгованість згідно Договору № 016/14ПК від 20.03.2014 в розмірі 3 500,00 грн., до звернення позивачем з позовом до суду, то в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 3 500,00 грн. слід відмовити.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач, заборгованість згідно Договору № 016/14ПК від 20.03.2014 в сумі 40 000,00 грн. ( 43 500,00 грн. 3 500,00 грн.) не погасив.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 40 000,00 грн. за поставлений у квітні 2014 року та травні 2014 року товар є обґрунтованими відповідно до вимог Закону та Договору та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.5 Договору, на суму заборгованості по договору нараховуються відсотки за користування товарним кредитом по ставці 0,2% за кожний день користування. Нарахування відсотків здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості товару отриманого на умовах товарного кредиту. Товар вважається оплаченим покупцем у момент надходження грошей на поточний рахунок продавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. (ч. 5 ст. 694 ЦК України).

Позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача відсотки за користування товарним кредитом в розмірі 51 648,00 грн., нарахованих згідно п. 4.5 Договору, а саме:

- 31 500,00 грн. (сума заборгованості по товарному кредиту) х 0,2% (ставка

згідно п. 4.5 Договору) х 28 (кількість днів прострочення за період з 23.04.2014 по 20.05.2014) = 1764,00 грн.;

- 39 000,00 грн. (сума заборгованості по товарному кредиту) х 0,2% (ставка

згідно п. 4.5 Договору) х 6 (кількість днів прострочення за період з 21.05.2014 по 26.05.2014) = 468,00 грн.;

- 43 500,00 грн. (сума заборгованості по товарному кредиту) х 0,2% (ставка

згідно п. 4.5 Договору) х 568 (кількість днів прострочення за період з 27.05.2014 по 15.12.2015) = 49 416,00 грн., розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Договору та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов договору покупець зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення.

У відповідності до п. 7.3 Договору, у випадку неналежного виконання покупцем зобовязання згідно умов договору, покупець зобовязаний сплатити штраф в розмірі 10% від суми неоплаченого товару.

За неналежне виконання вимог Договору в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 9 438,90 грн. за період з 27.08.2014 року по 22.02.2015 року.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок пені та визначено що розмір пені який нараховано правомірно за період з 27.08.2014 по 22.02.2015 становить 5 950,56 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 3 488,34 грн. (9 438,90 грн. 5 950,56 грн. ) задоволенню не підлягають

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 10% від суми неоплаченого товару (43 500,00 грн.), а саме 4 350,00 грн.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву просить суд зменшити розмір пені та штрафу, у звязку із складним фінансовим станом підприємства.

Згідно ч. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи, вказані норми права, господарський суд, здійснив оцінку поданих доказів, ступінь вини відповідача в простроченні виконання зобовязання за Договором, причини неналежного виконання зобов'язання, та оскільки розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій є досить великим від суми заборгованості, та в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем значних негативних наслідків внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання з оплати заборгованості по Договору, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені яка підлягає стягненню з відповідача до 100,00 грн. та розмір штрафу який підлягає стягненню з відповідача до 100,00 грн.

Отже, розмір пені який підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасне виконання умов Договору становить 100,00 грн. та розмір штрафу який підлягає стягненню з відповідача становить 100,00 грн.

Згідно пункту 4.8 договору, оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились про зміну ціни на товару згідно наступного способу: у разі якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти (Долара США) збільшиться в порівнянні до офіційного курсу гривні до іноземної валюти (Долара США), що діяв на дату підписання договору, продавець має право вимагати від покупця сплати проіндексованої суми вартості товару у гривні по договору. Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1/А0)хСП=ПСП, де

А1- офіційний курс долара США на момент здійснення платежу/на момент висування вимоги про здійснення платежу/ на дату подачі позовної заяви до суду;

А0 офіційний курс долара США, що був встановлений на дату підписання Договору;

СП- сума вартості товару (платежу у гривні) визначена у відповідних накладних на передачу товару (видаткових);

ПСП- проіндексована вартість товару (платежу у гривні) по Договору.

У разі, якщо міжбанківський курс долара США перевищує офіційний курс НБУ, продавець залишає за собою право вимагати сплати проіндексованої суми вартості товару у гривні згідно з міжбанківським курсом. Міжбанківський курс підтверджується даними одного з банків за вибором продавця, в яких відкрито його рахунки та/або інформацією із сайту http://minfin.com.ua.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача індексацію розраховану за формулою визначеною у п. 4.8 Договору в розмірі 55 838,94 грн., а саме (А1/А0)хСП=ПСП : (2375,00 (курс долара США на дату подачі позовної заяви до суду)/1040,00 (курс долара США, що був встановлений на дату підписання Договору) х 43 500, 00 грн. (сума вартості товару) = 99 338,94 43 500,00 грн. = 55 838,94 грн.

При цьому, позивач в судовому засіданні зазначив, що датою подачі позовної заяви він вважає 15.12.2015, а саме дату оформлення позову, тому курс долара США він визначав відповідно до цієї дати з чим погодився відповідач в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача індексації в розмірі 55 838,94 грн. є обґрунтованим відповідно до вимог Договору та підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1701,86 грн. нарахованих за період з 27.08.2014 року по 15.12.2015 року, розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 77, 82, 82-1, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Агропром-Синтез (56032,

Миколаївська область, Казанківський р-н, с. Троянка, вул. Садова, 16, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Насіннєва компанія Сидера (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 30, р/р 0339 у ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3», м. Київ, МФО 300614, ) 40 000,00 грн. основного боргу, 51 648,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 100,00 грн. пені, 100,00 грн. штрафу, 1701,86 3% річних, 55 838,94 грн. сума індексації, 2397, 28 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 21.04.2016 року.

Суддя Н.О. Семенчук