ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.04.2016 Справа № 904/1615/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Євстигнеєва О.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 р.

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна фінансово-промислова група", м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна фінансово-промислова група", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 р. у даній справі (суддя Полєв Д.М.) порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна фінансово-промислова група"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Не погодившись зі згаданою ухвалою, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, провадження у справі припинити.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною 3 статті 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору по справі.

Відповідно п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 р. складає 1 378,00 грн.

Отже, за подання даної апеляційної скарги податковий орган повинен був сплатити судовий збір в сумі 1 378,00 грн.

Скаржником до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору.

Водночас, у поданому клопотанні скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування витрат на сплату судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України, як однієї із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання податкового органу на відсутність бюджетного фінансування витрат на сплату судового збору, оскільки наведене не може бути підставою для звільнення скаржника від обов'язку оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 4 ст. 97 ГПК України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 р. у справі №904/1615/16. Апеляційну скаргу повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками, всього на 7 аркушах; конверт.

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М.Науменко

Суддя О.С.Євстигнеєв