ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 917/2606/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач) Воліка І.М.,
суддівДемидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 09.03.2016
у справі№ 917/2606/15 господарського суду Полтавської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"
простягнення 5 380 848,50 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Кость О.Г., дов. № 14-105 від 18.04.2014

- відповідача: Баранова В.І., дов. № 82 від 10.12.2015

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.01.2016 у справі №917/2606/15 (суддя Ківшик О.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 (у складі головуючого судді Хачатрян В.С., суддів Гетьман Р.А., Ільїн О.В.), частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про стягнення пені у розмірі 2 381 054,03 грн, 7% штрафу у розмірі 2 495 783,94грн, три відсотки річних у розмірі 504 010,53 грн, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" на користь Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" 1 187 981,67 грн пені, 503 246,26 грн 3% річних, 1 247 891,97 грн штрафу, відмовлено в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 193 072,36 грн пені, 1 247 891,97 грн шрафу та 764,27 грн 3% річних.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 549-552 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-2,43, 83, 84 ГПК України, просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 та рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2016 у справі № 917/2606/15 в частині зменшення розміру пені на 1 187 981,67 грн та 7% штрафу на 1 247 891,97 грн і прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1 187 981,67 грн пені та 1 247 891,97 грн - 7% штрафу, у стягненні яких було відмовлено оскаржуваними судовими рішеннями. В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2016 у справі № 917/2606/15 залишити без змін.

Відповідач не скористався правом, наданим ст.1112 ГПК України, не надав відзив на касаційну скаргу, що в силу положень ст.1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 30.03.2012 між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (як продавцем) та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (як покупцем) був укладений договір №14/2132/12-Б на купівлю-продаж природного газу, за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору; газ, який постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для надання подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів, які не є кінцевими споживачами газу.

Згідно з п. 2.1. договору постачальник передає покупцю в період з 01.02.2012 по 31.12.2012 газ у обсязі до 38500,00 тис. куб.м.

Відповідно до п. 5.2. та п. 5.3. договору ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладання договору становить 3509,00 грн без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом. До сплати ціна за 1000 куб.м природного газу 4210,80 грн з урахування ПДВ. У разі зміни НКРЕ ціни на природний газ вона є обов'язковою для сторін за цим договором з моменту введення її в дію.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з алгоритмом розподілу коштів, установленим відповідною постановою НКРЕ, та зараховується, як оплата за газ в тому ж місяці, у якому надійшли кошти.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.2. договору).

Сторони визначили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 та п. 6.2 договору (щодо оплати) він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу (п. 7.2 договору).

Строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється у 5 років (п. 9.2 договору).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач належним чином виконав зобов'язання за вищевказаним договором, факт поставки позивачем відповідачу у період з березня 2012 року - по грудень 2012 року природного газу в обсязі 23177,874 тис.куб.м на загальну суму 97597391,81 грн підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками актами приймання-передачі природного газу, а саме: №3 від 31.03.2012 на суму 25538880,97 грн; №4 від 30.04.2012 на суму 6210289,96 грн; №5 від 31.05.2012 на суму 865458,36 грн; №6 від 30.06.2012 на суму 734856,18 грн, №7 від 31.07.2012 на суму 751236,19 грн; №8 від 31.08.2012 на суму 717714,01 грн; №9 від 30.09.2012 на суму 835620,62 грн; №10 від 31.10.2012 на суму 6563875,04 грн; №11 від 30.11.2012 на суму 20757387,04 грн; №12 від 31.12.2012 на суму 34622073,44 грн.

Натомість, відповідач отриманий природний газ оплатив з порушенням встановлених договором №14/2132/12-Б від 30.03.2012 строків, про що свідчать дані з банківських виписок по рахунку позивача, зазначене не заперечується відповідачем.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 3, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 625, 626, 629, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 193, 216, 230, 232, 233, 343 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість нарахування позивачем 503246,26 грн 3% річних, 2381054,03грн пені за період з 20.04.2012 по 04.02.2013 та 2495783,94грн штрафу за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання по розрахунках за поставлений газ за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2132/12-Б від 30.03.2012.

Відповідно до положень ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, враховуючи факт виконання основного зобов'язання відповідачем, незначний строк несвоєчасної оплати природного газу, зважаючи на те, що дії відповідача щодо несвоєчасної оплати не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків і виникнення прострочення з оплати не залежало від волі відповідача, а також з огляду на скрутний фінансовий стан підприємства, яке не є газовидобувною компанією, судом першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України за клопотанням відповідача було зменшено на 50% розмір заявленої до стягнення пені до 1 187 981,67 грн та штрафу до 1 247 891,97 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зважаючи на те, що судами першої та апеляційної інстанцій було враховано обставини щодо повного виконання відповідачем зобов'язання з оплати поставленого природного газу за договором № 14/2132/12-Б від 30.03.2012, відсутність спричинення збитків позивачу простроченням такої сплати, а також з огляду на порядок проведення розрахунків за використаний природний газ, встановлений постановою Кабінету Міністрів України "Питання удосконалення схем розрахунків за використану електроенергію та природний газ" від 03.12.2008 № 1082, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, для зменшення на 50% розміру заявлених до стягнення пені та штрафу відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України при прийнятті рішення у справі № 917/2606/15.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 ГПК України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та оскільки в силу вимог ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень у справі № 917/2606/15.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 та рішення господарського суду Полтавської області від 28.01.2016 у справі № 917/2606/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я І.М. Волік

С у д д я А.М. Демидова