ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" квітня 2016 р. Справа № 911/2761/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу від 13.01.2016 р. таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ

до Фірми «ТЕС», Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Факт-Т», Автономна Республіка Крим, Сімферопольський р-н, с. Перевальне

Товариства з обмеженою відповідальністю «Холтон», Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія

про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно

за участю представників

від стягувача: ОСОБА_1 (довіреність №09-32/659 від 16.11.2015 р.).

від боржника 1: не зявився;

від боржника 2: не зявився;

від боржника 3: не зявився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фірми «ТЕС», товариства з обмеженою відповідальністю «Факт-Т» та товариства з обмеженою відповідальністю «Холтон» про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно.

Рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015р. у справі №911/2761/15 позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено частково.

13.01.2016 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 24.12.2015 р., яке набрало законної сили 12.01.2016 р., були видані накази.

До господарського суду Київської області надійшла заява публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в якій заявник просить суд визнати наказ господарського суду Київської області від 13.01.2016 р. таким, що не підлягає виконанню та видати нові накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню окремо боржниками та з урахуванням того, що майно, яке необхідно передати, знаходиться у різних місцях. Заява обґрунтована тим, що виданий господарським судом Київської області наказ від 13.01.2016 р. у справі №911/2761/15 не відповідає вимогам норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Київської області від 13.01.2016 р. та видати нові накази господарського суду Київської області із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню окремо боржниками: ТОВ «Факт-Т», ТОВ «Холтон» та фірма «ТЕС» з урахуванням того, що майно яке необхідно передати знаходиться у різних місяцях.

Відповідно до ч. 2. ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Ухвалою суду від 03.03.2016 р. заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 22.03.2016 р.

Представник заявника у судове засідання 22.03.2016 р. не зявився.

Ухвалою суду від 22.03.2016 р. було зобовязано стягувача надати суду пояснення, в яких зазначити частини судового рішення, які, на думку стягувача, підлягають виконанню окремо боржниками з урахуванням того, що майно, на яке звернено стягнення, знаходиться у різних місцях.

Представник заявника був присутній у судовому засіданні 05.04.2016 р., вимоги викладені у заяві підтримав, проте, пояснень витребуваних судом ухвалою суду від 22.03.2016 р. не подав.

Представники боржників у судові засідання 22.03.2016 р. та 05.04.2016 р. не зявились, будь-яких доводів щодо поданої заяви до суду не подали.

Судом було повідомлено відповідачів про розгляд заяви у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд заяви на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою:://ko.arbitr.gov.ua.

Розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу від 13.01.2016 р. таким, що не підлягає виконанню, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне:

Рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015р. у справі №911/2761/15 позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено частково, а саме в рахунок погашення заборгованості Фірми «ТЕС» перед публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 по тілу кредиту в сумі 122632678,49 рос. рублів, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України становить 49845278,46 грн., по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 29697670,12 рос. рублів, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України становить 12070914,99 грн., та пені у сумі 2893442,39 грн., звернуто стягнення на майно, а саме:

- нежитлову будівлю автозаправну станцію №34, загальною площею 68,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Ленінський район, смт Леніне, вул. Шосейна, буд. 21, яка складається з автозаправної станції (літера «А»), загальною площею 37,3 кв.м, навісу (літера «Б»), АБП (літера «В»), замощення-IV, бордюру-V, місткостей-І, ІІ, ІІІ, VI, що належить Фірмі «ТЕС» та є предметом іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6322, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 751626,00 грн.;

- ємність 10 м.куб., (1 од.), інв. №13600, ємність 10 м.куб., (1 од.), інв. №13601, ємність 25 м.куб., (1 од.), інв. №13602, ємність 25 м.куб., (1 од.), інв. №13603, ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13839, ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13840, ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13841, ТРК масляна (1 од.), інв. №13610, Стела «ТНК» (1 од.), інв. №14032, Щит ТРК+МТ лічильник (1 од.), інв. №13616, ЭККА «T&T POS 10» (1 од.), інв. №13615, яке знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Ленінський район, смт Леніне, вул. Шосейна, буд. 21, що належить Фірмі «ТЕС» та є предметом договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6326, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 146598,00 грн.;

- нежитлову будівлю, автозаправну станцію, загальною площею 106,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Південнобережне шосе (Сімферопольське шосе), буд. 28, яка складається з нежитлової будівлі (літ. «А») АЗС загальною площею 106,0 кв.м, навіс (літера «Б») площею 216,0 кв.м., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Факт-Т» та є предметом іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6338, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 1879065,00 грн.;

- ємності для зберігання палива загальний обєм 81830л. (А-95 20490; А-92 20440; А-80 20460; ДТ 20440л.) (4 од.), кондиціонер сплит DEKKER DSM (1 од.), прилад для програмування пласт. карт і модем GSM Siemens (1 од.), касовий апарат EKKA CEKKA ND-797-01 (1 од.), принтер HP Laser Jet 1022 (1 од.), ТРК Шельф 200 2 КЕД-5-0,25-2-1-4 (2 од.), що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Південнобережне шосе (Сімферопольське шосе), буд. 28, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Факт-Т» та є предметом договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6329, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 137310,00 грн.;

- комплекс курортний готель на 75 місць з блоком медичного обслуговування загальною площею 5475,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Пушкіна, буд. 16 а, який складається з: готелю (літера «А»), оздоровчого комплексу (літера «Б»), трансформаторної підстанції (літери «ТП»), огорожі, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Холтон» та є предметом іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6342, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 29322243,00 грн.;

- обладнання згідно переліку, визначеного у п. 1.2 договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6339, у кількості 347 одиниць, яке знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Пушкіна, буд. 16 а, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Холтон» та є предметом договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим № 6339, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною 938924,00 грн.

13.01.2016 р. на виконання вказаної резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 24.12.2015 р., яке набрало законної сили 12.01.2016 р., було видано наказ.

В подальшому ПАТ «Промінвестбанк» предявив вказаний наказ до Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 10.02.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу №911/2761/15 від 13.01.2016 р.

Вказана постанова мотивована тим, що наказ №911/2761/15 від 13.01.2016 р. видано з порушенням ч. 4 ст. 116 ГПК України та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та тим, що майно, на яке необхідно звернути стягнення, знаходиться в Автономній Республіці Крім, що згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є територією України, яку тимчасово окуповано внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що позбавляє державного виконавця вчинити дії щодо звернення стягнення на майно, яке перебуває на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

На переконання заявника, виданий господарським судом Київської області наказ від 13.01.2016 р. у справі №911/2761/15 не відповідає вимогам вказаних статей.

Проте, з вказаними доводами суд не погоджується з огляду на наступне.

При зверненні з позовом до господарського суду Київської області в обґрунтування позовних публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» посилалось на неналежне виконання фірмою «ТЕС» зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, в звязку з чим за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 122632678,49 рос. рублів, що в національній валюті за курсом НБУ станом на дату подачі позовної заяви - 23.06.2015 р. складає 49845278,46 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 29697670,12 рос. рублів, що в національній валюті за курсом НБУ станом на дату подачі позовної заяви - 23.06.2015 р. складає 12070914,99 грн. В звязку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 5.3 кредитного договору нараховано відповідачу 12434478,75 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту. Також позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 позивачем та фірмою «ТЕС» було укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6322, згідно умов якого фірмою «ТЕС» було передано в іпотеку позивачу нежитлову будівлю автозаправну станцію №34, загальною площею 68,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Ленінський район, смт Леніне, вул. Шосейна, буд. 21; позивачем та фірмою «ТЕС» було укладено договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6326, згідно умов якого відповідачем 1 було передано в заставу ємність 10 м.куб., (1 од.), інв. №13600, залишковою балансовою вартістю 18692,00 грн., ємність 10 м.куб., (1 од.), інв. №13601, залишковою балансовою вартістю 18692,00 грн., ємність 25 м.куб., (1 од.), інв. №13602, залишковою балансовою вартістю 56232,00 грн., ємність 25 м.куб., (1 од.), інв. №13603, залишковою балансовою вартістю 56232,00 грн., ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13839, залишковою балансовою вартістю 12778,00 грн., ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13840, залишковою балансовою вартістю 14668,00 грн., ТРК «Шельф 100» 2 КЭД50-0,25-1-1 (1 од.), інв. №13841, залишковою балансовою вартістю 18727,00 грн., ТРК масляна (1 од.), інв. №13610, залишковою балансовою вартістю 7200,00 грн., Стела «ТНК» (1 од.), інв. №14032, залишковою балансовою вартістю 27846,00 грн., Щит ТРК+МТ лічильник (1 од.), інв. №13616, залишковою балансовою вартістю 16761,00 грн., ЭККА «T&T POS 10» (1 од.), інв. №13615; в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 позивачем та ТОВ «Факт-Т» було укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6338, згідно умов якого ТОВ «Факт-Т» було передано в іпотеку позивачу нежитлову будівлю, автозаправну станцію, загальною площею 106,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, Південнобережне шосе (Сімферопольське шосе), буд. 28; позивачем, фірмою «ТЕС» та ТОВ «Факт-Т» було укладено договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6329, згідно умов якого ТОВ «Факт-Т» було передано в заставу позивачу ємності для зберігання палива загальний обєм 81830л. (А-95 20490; А-92 20440; А-80 20460; ДТ 20440л.) (4 од.); кондиціонер сплит DEKKER DSM (1 од.); прилад для програмування пласт. карт і модем GSM Siemens (1 од.); касовий апарат EKKA CEKKA ND-797-01 (1 од.), принтер HP Laser Jet 1022 (1 од.); ТРК Шельф 200 2 КЕД-5-0,25-2-1-4 (2 од.); в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 позивачем та ТОВ «Холтон» було укладено іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6342, згідно умов якого ТОВ «Холтон» було передано в іпотеку позивачу комплекс курортний готель на 75 місць з блоком медичного обслуговування загальною площею 5475,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Пушкіна, буд. 16 а; позивачем та ТОВ «Холтон» було укладено договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим № 6339, згідно умов якого ТОВ «Холтон» було передано в заставу позивачу обладнання згідно переліку у кількості 347 одиниць, яке знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Пушкіна, буд. 16 а. У звязку з порушенням фірмою «ТЕС» умов кредитного договору позивач просив суд звернути стягнення на іпотечне та заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12 шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде встановлена згідно експертного висновку субєкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження.

Слід зазначити, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами, які є заставодавцями та іпотекодавцями, врегулюванні положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу» та Закону України «Про іпотеку», оскільки в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12, укладеного між позивачем та відповідачем 1, було укладено наступні договори: іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6322, договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6326, іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6338, договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6329, іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6342 та договір застави від 17.08.2012 р. за реєстровим № 6339.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015 р. у справі №911/2761/15 звернуто стягнення на заставлене майно, яке є предметом іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6322, договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6326, іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6338, договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6329, іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6342 та договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим № 6339.

Вищезазначені договори були укладені між позивачем та відповідачами в забезпечення виконання зобовязання фірми «ТЕС» за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12, що свідчить про неподільність предмета зобовязання у даному спорі між відповідачами.

Зазначене унеможливлює визначити в якій частині грошової суми, за рахунок переданого в іпотеку та заставу майна, відповідає кожен відповідач окремо.

Отже, судом при прийнятті рішення від 24.12.2015 р. у справі №911/2761/15 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки дотримано приписів Закону України «Про іпотеку».

Водночас, при оформленні наказу господарського суду Київської області від 13.01.2016 р. про звернення стягнення на заставлене майно судом дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо форми та змісту виконавчого документа, зокрема в наказі зазначено пункт 1 резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 24.12.2015 р. у справі №911/2761/15 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Слід зазначити, що солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов'язок боржників, а солідарні зобов'язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом.

Проте, умовами іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6322, договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6326, іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6338, договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим №6329, іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.08.2012 р. за реєстровим №6342 та договору застави від 17.08.2012 р. за реєстровим № 6339 не встановлено солідарних зобовязань та відповідальності відповідачів перед позивачем за неналежне виконання зобовязань фірми «ТЕС» за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12.

Законами України «Про заставу» та «Про іпотеку» не передбачено солідарної відповідальності заставодавців та іпотекодавців.

Щодо посилання заявника на ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» якою передбачено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, то суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням правовідносин у даній справі, між іпотекодавцями та заставодавцями зобовязання підлягає розподілу в межах заставленого майна, а іпотекодавці та заставодавці не є між собою солідарними боржниками.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. за №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним.

Як вже зазначалось, відповідачі у даній справі не несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями фірми «ТЕС» за кредитним договором про відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 17.08.2012 р. №4С-12.

Також, звертаючись з позовом до суду, позивачем було предявлено вимогу до відповідачів не зазначаючи при цьому, що останні є солідарними боржниками, та не визначено відповідних частин грошової суми, в межах якої відповідає кожен відповідач окремо.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2016 р., стягувачем не було надано суду пояснень, в яких необхідно було зазначити частини судового рішення, які, на думку стягувача, підлягають виконанню окремо боржниками з урахуванням того, що майно, на яке звернено стягнення, знаходиться у різних місцях.

Згідно ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Отже, частиною 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково. Водночас, вказаною статтею не передбачено видачу інших трьох наказів замість того, який заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, за відсутністю підстав передбачених ч. 4 ст. 117 ГПК України, заява публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу від 13.01.2016 р. таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання наказу від 13.01.2016 р. таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Суддя О.О. Рябцева