РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/3226/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючої судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс»
до За участю про Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» стягнення страхового відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп.
Представники:

від Позивача: Проц А.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Білокриницький О.В. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі також - «Відповідач) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» (Лізингоодержувач) було укладено Договір про фінансовий лізинг №00007806, предметом якого є транспортний засіб «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI». 08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Страхувальник) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463, предметом якого є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням зазначеним в Додатку наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням, - страхування наземного транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI». Як зазначає Позивач, 08.06.2015 року о 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 був викрадений вказаний транспортний засіб, про що було повідомлено страховика, страхувальника, а Святошинським РВ ГУМВС України у м. Києві відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 289 КК України. Проте, Відповідач зловживає своїми правами на виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку, а тому Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд на підставі ч.2 статті 636 Цивільного кодексу України стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» страхове відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/3226/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", судове засідання призначено на 16.03.2016 року.

15.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представники позивача та третьої особи вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 26.02.2016 року не виконали.

В судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви та подали документи для долучення до матеріалів справи. Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог та подав документи для долучення до матеріалів справи.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

2) Відповідача надати докази прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", у зв'язку із настанням страхового випадку.

3) Святошинське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві надати інформацію про рух та обставини справи, яку внесено до ЄРДР за №0005619.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2016 року відкладено розгляд справи на 30.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

28.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

28.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли пояснення по справі.

30.03.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи та Святошинське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві вимоги ухвали суду не виконали.

В судовому засіданні представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання представника позивача.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення щодо необхідності захисту своїх прав на підставі ч. 2 ст. 636 Цивільного кодексу України, оскільки умовами Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів 328-2828-0157 від 26.04.2011 року Страхувальником і Вигодонабувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

07.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли письмові пояснення по суті позову.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 07.04.2016 року уповноваженій особі підприємства Третьої особи ухвали суду від 30.03.2016 р.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 13 квітня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» (Лізингоодержувач) було укладено Договір про фінансовий лізинг №00007806, предметом якого є транспортний засіб «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI».

Додатком до Договору про фінансовий лізинг №00007806 від 27.06.2013 року визначено Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу.

Відповідно до п.3.1 Додатку предметом лізингу за цим Контрактом є транспортний засіб, зазначений у Контракті, об'єкт лізингу був обраний відповідно до специфікації Лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам Лізингоодержувача.

Згідно з п.6.1 Додатку для експлуатації об'єкта лізингу Лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь Порше Лізинг Україна лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього Контакту, та інших положень Контракту, кожний лізинговий платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування; часину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом та інші витрати, передбачені або прямо пов'язані з Контрактом. Нижчезазначені витрати та послуги по адмініструванню та обслуговуванню Контракту не включаються до лізингових платежів: будь - які податки, що можуть застосовуватися до Контракту після його виконання або в будь - який час у майбутньому; інші витрати та платіжні зобов»язання.

У п.11.1 Додатку визначено, що Порше Лізинг Україна забезпечує та підтримує страхування об'єкта лізингу від страхових випадків, зазначених у п.11.3, а також обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів протягом усього строку дії контракту. За попереднім погодженням з Лізингоодержувачем Порше Лізинг Україна забезпечує та підтримує страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу протягом усього строку дії контракту.

Під час встановлення розміру відсотків (процентів) за користування обсягом фінансування, передбачених Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (планом відшкодування), Сторонами було враховано те, що обов'язок щодо страхування об'єкта лізингу від страхових випадків за цим договором, а також обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу покладається на Лізингодавця. При цьому, страхові платежі, сплачені Порше Лізинг Україна за договорами страхування об'єкта лізингу від страхових випадків, а також обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказаних у п.11.3, та страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу, Лізингоодержувач окремо не компенсує. У випадку дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Лізингоодержувач зобов'язується компенсувати Порше Лізинг Україна всю суму страхових платежів за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що розраховані до закінчення відповідного періоду страхування, зазначеного у відповідному договорі страхування, протягом якого відбулося дострокове закінчення строку лізингу/розірвання контракту. (п.11.2 Додатку)

Пунктом 11.7 Додатку передбачено, що у випадку викрадення або суттєвого пошкодження об'єкта лізингу, Порше Лізинг Україна отримує від страхової компанії відшкодування у відповідності до Загальних умов страхування КАСКО, з якого будуть вирахувані непокрита частка, визначена в інформації про страхування, решта страхових премій до кінця лізингового року, а також вартість пошкодження.

Строк лізингу за цим Контрактом визначається у Договорі про фінансовий лізинг та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Строк лізингу починається з дати підписання Акта приймання - передачі Лізингоодержувачем об'єкта лізингу. (п.п.12.1, 12.2 Додатку)

У будь-якому випадку дострокового закінчення строку лізингу/розірвання Контракту, Порше Лізинг Україна прямо зберігає за собою право вимагати додаткових компенсацій, особливо щодо таких фактичних витрат, як страхові франшизи, витрати на збут (передпродажна підготовка, оцінка Об'єкта лізингу, доставка Об'єкта лізингу з метою подальшого продажу, передачі у користування, тощо), штрафи, витрати на правову допомогу. (п.12.10 Додатку)

У п.12.12 Додатку визначено, що Лізингоодержувач має право розірвати Контракт, якщо Об'єкт лізингу не буде доставлений Лізингоодержувачу протягом 90 календарних днів з першочергово погодженої дати, та за умови, що така затримка не спричинена невиконанням Лізингоодержувачем своїх зобов'язань. Контракт розривається на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Лізингоодержувачем на адресу Порше Лізинг Україна. Повернення платежів здійснюється у відповідності до пункту 6.10. та інших положень Контракту.

У випадках, передбачених пунктами 12.6 та 12.12, Контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на

іншої Сторони. (п.12.13 Додатку)

На виконання умов Договору про фінансовий лізинг №00007806 від 27.06.2013 року, 08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Страхувальник) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463, предметом якого є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням зазначеним в Додатку наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням, - страхування наземного транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI».

Відповідно до п.2 Додатку до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року вигодонабувачем є ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Згідно з п.5 Додатку умови добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО): страхова сума ТЗ на момент підписання Додатку 169 730 грн. 02 коп., страхові ризики, зокрема, викрадення, франшиза по ризику «викрадення» 0,00%.

Строк дії Додатку з 14.00 год. 08.07.2013 р. по 24.00 год. 07.07.2018 р. (п.7 Додатку)

Відповідно до п. 2.2.1 Договору по КАСКО ризик викрадення - незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.

Згідно з п. 3.1 Договору страховий випадок - передбачена відповідним Додатком подія (ризик), що відбулась в період дії цього Додатку з настанням якої виникає обов'язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування на умовах Договору (відповідного Додатку).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, відповідно до якої 08.06.2015 року о 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 сталося незаконне заволодіння транспортним засобом «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна».

Листом №03/4180 від 11.06.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» про прийняття рішення 11.06.2015 р. про проведення страхового розслідування з метою об'єктивного встановлення всіх обставин настання страхового випадку, а тому рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування буде прийнято після закінчення страхового розслідування.

Згідно з довідкою №51/5619 від 09.07.2015 року, виданою Святошинським РВ ГУМВС України у м. Києві, 08.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою 08.06.2015 р. до Святошинського РВ, яку внесено до ЄРДР від 09.06.2015 р., з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 289 КК України, про те, що 08.06.2015 р. о 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Під час огляду місця події у ОСОБА_3 було вилучено комплект ключів від а/м «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Листом №03/5896 від 27.08.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс», що станом на 27.08.2015 р. страхова компанія не отримала всіх належних відповідей від компетентних державних органів на направлені запити, страхове розслідування триває, а також не було надано оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами ключів від них або документальне підтвердження неможливості надання зазначених речей.

Як вбачається з довідки №51 від 11.09.2015 р., виданої Святошинським РВ ГУМВС України у м. Києві, інший комплект ключів до автомобіля «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зі слів потерпілого ОСОБА_3 був загублений.

09.10.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання 12.10.2015 р. уповноваженою особою підприємства Відповідача.

У відповідь на яку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» листом №03/7394 від 09.11.2015 р. повідомило про те, що станом на 09.11.2015 р. страхова компанія не отримала всіх належних відповідей від компетентних державних органів на направлені запити, страхове розслідування триває.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач зловживає своїми правами на виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку, а тому Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд на підставі ч.2 статті 636 Цивільного кодексу України стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» страхове відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється шляхом: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов'язку в натурі; зміні правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому, зазначеною нормою визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про фінансовий лізинг №00007806 від 27.06.2013 року, 08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Страхувальник) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463, предметом якого є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням зазначеним в Додатку наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням, - страхування наземного транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI».

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, відповідно до якої 08.06.2015 року о 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 сталося незаконне заволодіння транспортним засобом «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна».

Суд звертає увагу, що всупереч умовам Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», як страхувальник, на час розгляду даної справи не звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що також не заперечувалось представниками Сторін в судовому засіданні.

Згідно з довідкою №51/5619 від 09.07.2015 року, виданою Святошинським РВ ГУМВС України у м. Києві, 08.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою 08.06.2015 р. до Святошинського РВ, яку внесено до ЄРДР від 09.06.2015 р., з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 289 КК України, про те, що 08.06.2015 р. о 17.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Під час огляду місця події у ОСОБА_3 було вилучено комплект ключів від а/м «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до статті 990 Цивільного кодексу України та статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику абоіншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про страхування" встановлено, що види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Положеннями ст. 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Аналогічні норми містить статті 988 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 26 Закону України "Про страхування" визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Частина 2 статті 991 Цивільного кодексу України та стаття 26 Закону України "Про страхування" встановлює, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Листом №03/4180 від 11.06.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» про прийняття рішення 11.06.2015 р. про проведення страхового розслідування з метою об'єктивного встановлення всіх обставин настання страхового випадку, а тому рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування буде прийнято після закінчення страхового розслідування.

Частиною 3 ст. 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Згідно з п.9.3.3 Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року Страховик має право, якщо за подією, яка може бути визнана страховим випадком, розпочато кримінальне провадження, відстрочити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) на термін, що не перевищує 20 робочих днів з дня закінчення досудового розслідування (його зупинення, або закінчення досудового слідства), що буде підтверджено документально (довідка, копія постанови з органів МВС).

Відповідно до п. 9.3.10 Генерального договору Страховик має право відстрочити прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування на період, необхідний для проведення страхового розслідування з письмовим повідомленням страхувальника про таке рішення, але не більше, ніж на 60 календарних днів з моменту прийняття рішення страховиком про таке розслідування. Строк страхового розслідування автоматично продовжується на період очікування офіційних відповідей від компетентних органів.

Також, листом №03/5896 від 27.08.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс», що станом на 27.08.2015 р. страхова компанія не отримала всіх належних відповідей від компетентних державних органів на направлені запити, страхове розслідування триває, а також не було надано оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами ключів від них або документальне підтвердження неможливості надання зазначених речей.

Відповідно до пп. 12.1.3.4 п. 12.1.3 Договору страхування по події "викрадення" додатково надаються наступні документи: оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ, повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені).

Зазначені предмети не надаються в наступних випадках:

- якщо вони приєднані органами досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження - з обов'язковим документальним підтвердження факту їх вилучення у страхувальника та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості доказів;

- якщо вони викрадені шляхом розбою/грабежу із застрахованим ТЗ - з обов'язковим документальним підтвердженням факту розбою/грабежу за фактом незаконного заволодіння застрахованого ТЗ.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що відповідно до умов укладеного 08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463, Страховик має право на відстрочення прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку - викрадення транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», а тому звернення до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування є передчасним.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд зазначає, що за змістом статті 1 Господарського процесуального кодексу України, якщо приводом звернення до суду зазначено порушення права чи законного інтересу, таке порушення або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду. Якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення немає, суд повинен відмовити в позові.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач зловживає своїми правами на виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку, а тому Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд на підставі ч.2 статті 636 Цивільного кодексу України стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» страхове відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп.

Згідно зі ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України "Про страхування".

Частиною 2 статті 636 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору (ч. 4 ст. 636 ЦК України).

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України "Про страхування", і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах. (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки")

Таким чином, Суд звертає увагу, що норми статті 636 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані тільки у випадку, якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, то сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач.

Проте, Судом встановлено, що Страхувальником за Генеральним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та відповідно до п.2 Додатку до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року вигодонабувачем є також ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Відповідно до п.14.4 Договору страхування виплата страхового відшкодування може бути здійснена страхувальнику, вигодонабувачу на підставі відповідної заяви та страхового акту, складеного страховиком, в порядку та на умовах, визначених Договором.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що право на отримання страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку - викрадення транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року має лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна». Крім того, норми частини 2 статті 636 Цивільного кодексу України, на які посилається Позивач при зверненні до суду з вказаним позовом, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки особи страхувальника і вигодонабувача поєднані в одній особі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна».

Суд звертає увагу, що договірні відносини зі страхування транспортного засобу «Volkswagen CaddyGP Kombi 1.2 S ТSI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» відсутні, Позивач також не є вигодонабувачем за спірним договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року, а тому вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» страхового відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп. є безпідставними.

Крім того, Суд, проаналізувавши умови Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-2828-0157/13/0463 від 08.07.2013 року та Договору про фінансовий лізинг №00007806 від 27.06.2013 року, зазначає, що у випадку виплати страхового відшкодування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», обсяг фінансових зобов'язань Позивача за Договором про фінансовий лізинг №00007806 від 27.06.2013 року не зміниться.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вєлєс» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 169 730 грн. 02 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18 квітня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин