донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.04.2016 справа №908/5449/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:ОСОБА_4 за довіреністю; не зявились;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Валвіт», м. Чернігів
на рішення господарського суду Запорізької області
від11.02.2016 р.
у справі№ 908/5449/15 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валвіт», м. Чернігів
провнесення змін до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. позовні вимоги Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЛВІТ, м. Чернігів задоволені.

Змінено п. 4 договору оренди землі від 16.07.2007р. за № 62, укладеного між Запорізькою міською радою (69015 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВАЛВІТ (14021 м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 28, ) щодо земельної ділянки площею 0,1824 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11а, наданої для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: "4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 2 535 615 (два мільйони п'ятсот тридцять п'ять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 36 коп. в цінах 2015 року".

Змінено п. 8 договору оренди землі від 16.07.2007р. за № 61, укладеного між Запорізькою міською радою (69015 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВАЛВІТ (14021 м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 28, ) щодо земельної ділянки площею 0,1824 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11а, наданої для розташування автозаправної станції, виклавши його в такій редакції: "8. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 152136,90 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі сто тридцять шість) грн. 90 коп., що складає 6 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЛВІТ (14021 м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 28, ) на користь Запорізької міської ради (69015 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видано наказ після набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Валвіт», м. Чернігів звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. по справі №908/5449/15 та залишити позов без розгляду.

Апелянт, зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що на законодавчому рівні затверджені гранічні ставки з орендної плати, а орендна плата визначена в договорі оренди землі, не може бути нижчею трикратного розміру земельного податку та не може перевищувати 12% від нормативної грошової оцінки. В даному випадку звернення позивача до суду з метою захисту права на отримання належного розміру орендної плати та приведення умов договору до вимог закону є безпідставними, оскільки договір вже в повній мірі відповідає вимогам податкового законодавства, а сплачуваний розмір орендної плати жодним чином не порушує інтересів Запорізької міської ради щодо отримання належного розміру орендної плати.

Крім того, апелянт зазначає, що наявність рішення Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року не може вважатись безумовною підставою для внесення змін до вже діючого договору,що підтверджується нормами законодавства. Так, положеннями чинного земельного та податкового законодавства не передбачено в якості безумовної підстави для внесення змін до діючих договорів оренди затвердження органом місцевого самоврядування нових ставок з орендної плати.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.03.2016р. апеляційна скарга була прийнята до провадження, з подальшим призначенням судового засідання, з урахуванням ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року про виправлення описки на 18.04.2016 року о 12:50 год.

06.04.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому Запорізька міська рада, м. Запоріжжя, виклала письмову позицію стосовно оскаржуваного рішення, просила суд залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валвіт", м. Чернігів, - без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016 року по справі №908/5449/15 - без змін.

15.04.2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, у зв'язку з перебуванням у відрдженні суддів Дучал Н.М. та Склярук О.І., змінено колегію та сформовано у наступному складі: судді Мартюхіна Н.О. - головуючий, ОСОБА_3, ОСОБА_2

18.04.2016 року в судове засідання зявився представник позивача, який погодився з доводами викладеними в відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник апелянта у судове засідання апеляційної інстанції не зявився. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.05.2007р. між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ТОВ ВАЛВІТ (орендар) укладено договір оренди землі (зареєстровано 16.07.2007р.).

Відповідно до п. 1 договору орендодавець, відповідно до рішення шостої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради № 72/381 від 06 грудня 2006р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування автозаправної станції з магазином супутніх товарів, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11а.

Згідно п. 18 договору передача земельних ділянок орендарю здійснюється на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємною частиною договору. Передача земельних ділянок орендарю здійснюється в пятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її прийому-передачі.

Згідно п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1824 га.

Договір зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 16.07.2007р. за № 62.

Факт передачі позивачем в оренду відповідачу земельної ділянки кадастровий № :04:030:0233, загальною площею 0,1824 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11а, підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, який підписано і скріплено печатками позивача і відповідача.

Відповідно до п. 7 договору, він був укладений строком на десять років.

Пунктом 4 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 715 992 грн. 96 коп., в цінах 2007 року.

Згідно п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 28 639 грн. 72 коп., що складає 4 % від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007р.

Відповідно до п. 11 договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати;

- в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного, згідно зі ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є зокрема, земля, як власність територіальної громади міста.

В ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні зазначається, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні закріплено, що право комунальної власності на землю належить територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключною компетенцією міської ради є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

На вимогу ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які згідно до Конституції України є обов'язковими до виконання на відповідній території.

27.07.2011р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 16 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя, згідно з яким встановлено коефіцієнти, відповідно до яких визначається розмір орендної плати. Для земельних ділянок, на яких здійснюється торгівля нафтопродуктами, встановлено коефіцієнт 4.

26.06.2012р. Запорізькою міською радою прийняте рішення № 37 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011 № 16 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у місті Запоріжжя, згідно з яким встановлено нові коефіцієнти, відповідно до яких визначається розмір орендної плати. Для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій, встановлено коефіцієнт 6.

Рішення № 37 було оприлюднене 24.07.2012р. в газеті Запорізька Січ та набрало чинності 01.01.2013 р.

Колегія суддів вказує на те, що вказане рішення Запорізької міської ради не суперечить діючому законодавству та не було визнане недійсним у встановленому законом порядку, а тому підлягає виконанню.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України Про оцінку земель передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, …

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оцінку земель нормативна грошова оцінка земельних ділянок обовязково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про оцінку земель розмір орендної плати залежить від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюється відповідно і розмір орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України Про оцінку землі дані про нормативну грошову оцінку землі оформлюються, як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з наявними матеріалами справи, колегією суддів встановлено, що відповідно до Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :04:030:0233, виданого Головним управлінням Державного земельного агентства у Запорізькій області від 27.05.2015р. № 18-28-0.4-1894/2-15, нормативна грошова оцінка становить 2 535 615 грн. 36 коп.

Таким чином, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по договору дорівнює: 2 535 615,36 х 1% х 6 = 152 136 грн. 90 коп., де 152 136,90 грн. 34 коп. розмір орендної плати, 2 535 615,36 х 1% - розмір земельного податку, визначений згідно зі ст.ст. 12, 274 ПК України, 6 коефіцієнт, визначений рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2012р. № 37.

Згідно ст. 30 Закону України Про оренду землі та п. 32 договору оренди землі, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України, оренда землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України Про оренду землі, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України, пункт 288.1 статті 288 якого визначає, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

У звязку із прийняттям Податкового кодексу України внесенні зміни, відповідно до яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

В силу перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні та міські ради. Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо земель, які перебувають у державній та комунальній власності, є Запорізька містка рада, яка має повноваження щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

Стаття 274.1 Податкового кодексу України встановлює, що ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено встановлюється у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Статтею 288.1 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Крім того, відповідно до статті 288.5.2 Податкового кодексу, орендна плата не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом;

в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

Отже, орендна плата за договором оренди землі не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки, але не більшою 12 %.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що, річний розмір орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою ТОВ ВАЛВІТ повинен складати шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2015 року, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 535 615 грн. 36 коп. в цінах 2015 року.

Так, зазначене у договорі оренди землі від 16.07.2007р. є порушенням ст. 288.5.1 Податкового кодексу України, відповідно до якого розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 274.1 Податкового кодексу України, ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено і встановлюється в розмірі не більше 3% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 276.1 Податкового кодексу України, податок за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарським та іншими будівлями і спорудами, справляються у розмірі 3 відсотків земельного податку, обчисленого відповідно до ст. 274 і 275 цього Кодексу.

Нормами чинного законодавства та умовами договору передбачено можливість у даному випадку зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

Відповідно до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в України акти (рішення), прийняті органами місцевого самоврядування, є обовязковими для виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 290 ГК України розмір плати за користування земельною ділянкою, що є державною або комунальною власністю, не може бути нижчим за встановлений відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, пункти 4 та 8 договору оренди землі від 16.07.2007р. не відповідають вимогам Податкового кодексу України та рішенню органу місцевого самоврядування в частині встановленої орендної плати та нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України Про оренду землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 11 договору оренди землі розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів інфляції, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати;

- в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законах випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 11 Господарського процесуального кодексу України особи, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. У разі недосягнення згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Згідно до статті 24 Закону України Про плату за землю грошова оцінка землі застосовується для економічного регулювання земельних відносин при укладанні цивільно-правових угод, у тому числі договорів оренди землі.

Як на час укладання договорів оренди земельних ділянок, так і на час виникнення спору обовязковим елементом визначення розміру орендних платежів є нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. Закону України Про оцінку земель), яка відповідно до положень ст.18 цього Закону проводиться не рідше ніж один раз на 5-10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватися як зміна розміру орендної плати, а є лише її передумовою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що визначена п. 4 договору оренди землі від 16.07.2007р. нормативна грошова оцінка наданої відповідачу земельної ділянки не відповідає розміру, визначеному Головним управлінням Держземагенства у Запорізькій області, а розмір орендної плати за надану відповідачу земельну ділянку, визначений пунктом 8 договору, не відповідає встановленому рішеннями Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012р. та № 16 від 27.07.2011р. та вимогам діючого законодавства, 15.07.2015р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією № 01-02-32/02269 про укладення додаткової угоди до спірного договору оренди землі з метою приведення його умов у відповідність до вимог чинного законодавства, а саме відповідачу було запропоновано викласти в новій редакції п. 4 договору Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 2 535 615 (два мільйони п'ятсот тридцять п'ять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 36 коп. в цінах 2015 року, та п. 8 договору: Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 152136,90 грн. (сто п'ятдесят дві тисячі сто тридцять шість) грн. 90 коп., що складає 6 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року.

Матеріали справи свідчать про те, що пропозицію позивача, відповідач отримав 21.07.2015р., але станом на час звернення з позовною заявою до суду першої інстанції, відповідачем не здійснено заходів щодо внесення запропонованих змін до договору. Відповідну додаткову угоду також не укладено.

Згідно з п. 32 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до приписів ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 188 ГК України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин встановлено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно до вищенаведеного, колегія судді вапеляційної інстанції вказує на те, що господарський суд Запорізької області правомірно визнав позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується посилань апелянта на те, що наявність рішення Запорізької міської ради № 37 від 26.06.2012 року не може вважатись безумовною підставою для внесення змін до вже діючого договору, що підтверджується нормами законодавства. А також, посилання на те, що положеннями чинного земельного та податкового законодавства не передбачено в якості безумовної підстави для внесення змін до діючих договорів оренди затвердження органом місцевого самоврядування нових ставок з орендної плати, то суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими для виконання на відповідній території. За приписами статті 1 Закону України Про оренду землі, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України Про оренду землі, орендна плата, є однією із істотних умов договору із зазначенням її розміру. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Статтею 30 Закону України Про оренду землі унормовано, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у випадках, встановлених договором або законом. При цьому, сторонами в договорі оренди передбачена можливість перегляду розміру орендної плати, зокрема, за умови прийняття орендодавцем рішення про її збільшення, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна нормативногрошової оцінки землі є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 27/15-10 від 27.12.2010р.

Згідно зі ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно зі ч. 34 п. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до чинного законодавства.

В ч. 1 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні зазначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 2 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Матеріали спраи свідчать про те, що 26.06.2012р. на засіданні Запорізькою міською радою прийнято рішення № 37 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011р. № 16 Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі (далі - рішення № 37). Зазначеним рішенням встановлено, що при розрахунку розміру орендної плати земельної ділянки для розташування автозаправних станцій використовується коефіцієнт 6.

Статтею 144 Конституції України визначено, що рішення органів місцевого самоврядування, прийнятті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

В п. 1 ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що акти міської ради, прийняті в межах наданих її повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішення № 37 в установленому законом порядку не оскаржено, воно не змінено і не визнано недійсним, а тому, в силу приписів ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є обов'язковим для виконання на території м. Запоріжжя.

Таким чином, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по договору оренди землі має дорівнювати шестикратному розміру земельного податку, що становить згідно з розрахунком (в цінах 2015 року) 152 136 грн. 90 коп.

На день розгляду справи в суді відповідач з 2007 року сплачує за користування земельною ділянкою орендну плату в розмірі, який дорівнює чотирикратному розміру земельного податку та становить 28 639 грн. 72 коп.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що різниця між орендною платою, яка сплачується відповідачем з 2007 року та орендною платою, яка повинна сплачуватися у 2015 році становить 123 497 грн. 18 коп.

У зв'язку з незгодою відповідача щодо внесення змін у договір оренди землі відносно розміру орендної плати, місцевий бюджет м. Запоріжжя недоотримує грошові кошти у розмірі 123 497 грн. 18 коп. за календарний рік.

Враховуючи вищевикладене, пункти 4 та 8 договору оренди землі від 16.07.2007р. за № 62 не відповідають вимогам Податкового кодексу України та рішенню органу місцевого самоврядування в частині встановленої орендної плати та нормативної грошової оцінки.

Колегія суддів вказує на те, що судом першої інстанції правомірно було встановлено, що недоотримання місцевим бюджетом коштів з орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,1824 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11а, порушує права територіальної громади в особі Запорізької міської ради та виходячи з цього задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 11.02.2016р. по справі №908/5449/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Валвіт», м. Чернігів на рішення господарського суду Запорізької області від від 11.02.2016р. по справі №908/5449/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від від 11.02.2016р. по справі №908/5449/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Н.А. Мартюхіна

Судді: О.Л. Агапов

ОСОБА_3