ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 квітня 2016 р. Справа № 903/179/16

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_1, м.Київ

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС, м.Луцьк

відповідача 2: приватного підприємства МЕГА-ТРАНС-АВТО, м.Луцьк

відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер, м.Луцьк

про визнання недійсним договору №2 переуступки права вимоги від 18.12.2012р.

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №13-11-3714 від 29.03.2016р., ОСОБА_3, довіреність №13-11-4233 від 08.04.2016р.

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: ОСОБА_4, довіреність №17/02-16 від 16.02.2016р.

від відповідача 3: ОСОБА_5, довіреність №10/09-15 від 10.09.2015р.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_1 звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС, приватного підприємства МЕГА-ТРАНС-АВТО, товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер про визнання недійсним з моменту укладення договору №2 переуступки права вимоги від 18.12.2012р., за яким ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС уступило ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО своє право вимоги від ТОВ Фірма Феміда-Інтер за договором комісії від 22.02.2010р. та договору комісії від 11.03.2010р..

В позовній заяві позивач зазначає, що у даному випадку спірна угода безпосередньо стосується прав та інтересів ПАТ КБ Надра, як кредитора у справі про банкрутство відповідача 3(ТЗОВ Фірма Феміда-Інтер), оскільки визнання грошових вимог кредиторів збільшують пасив боржника(ТЗОВ Фірма Феміда-Інтер), який взяв на себе завідомо не існуюче зобовязання, фактично змінивши договори комісії, діючи на шкоду як собі, так і іншим кредиторам. Безоплатна уступка права вимоги в сумі 41039541,64 грн., без мети економічного результату свідчить про те, що відповідач 2 мав на мені створення штучної кредиторської заборгованості Відповідача 3 шляхом укладення фіктивного договору. В обґрунтування позовних вимог посилається на норми ст.203, 215, 216, 234, 236, 516 Цивільного кодексу України(далі ЦК України).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.03.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 06.04.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.04.2016р. розгляд справи відкладено на 21.04.2016р. через неподання позивачем та відповідачами витребуваних ухвалою господарського суду Волинської області від 23.03.2016р. документів, незявлення відповідачів у судове засідання 06.04.2016р., необхідністю витребування нових доказів.

20.04.2016р. через канцелярію суду від представника відповідача 2 надійшли пояснення по суті позовних вимог з додатками, в яких просять у задоволені позову відмовити, зазначають, що договір №2 від 18.12.2012р. про переуступку права вимоги був укладений у відповідності до чинного законодавства України, був спрямований на реальне настання наслідків для всіх сторін, мав на меті економічну доцільність, не оскаржувався сторонами правочину, а тому є дійсним.

21.04.2016р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові обґрунтування позовних вимог з додатками, а також заява про зазначення правильного найменування відповідача 2.

21.04.2016р. через канцелярію суду від представника відповідача 3 надійшли пояснення по суті позовних вимог з додатками, в яких просять у задоволені позову відмовити, зазначають, ухвалою господарського суду Волинської області від 21.12.2015р. у справі № 903/935/15 визнано грошові вимоги ПП «МЕГА-ТРАНС-АВТО» до ТОВ «Феміда-Інтер» на загальну суму 41041977,64 грн., постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2016 року дану ухвалу залишено без змін. Стверджують, що позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування своєї позиції, а вимоги ґрунтуються лише на припущеннях та домислах. Окрім цього, вказують, що у своїй позовній заяві позивач стверджує, що спірна угода безпосередньо стосується прав та інтересів позивача, як кредитора у справі про банкрутство, проте згідно ухвали господарського суду Волинської області у справі №903/935/15 від 18 квітня 2016 року розгляд справи (про банкрутство) та заяви ПАТ «КБ «Надра» відкладено на 10 год.00 хв. 25.04.2016 року. Тобто, на даний час грошові вимоги позивача до ТОВ «Феміда-Інтер» не затверджено, а ПАТ «КБ «Надра» не визнано кредитором боржника ТОВ «Феміда-Інтер», а тому позивач не може категорично стверджувати, що оскаржувана угода впливає на його права та інтереси, саме як кредитора у справі.

В судовому засіданні 21.04.2016р. представник позивача надав суду копію листа(повідомлення) до Луцької ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області, щодо кредиторських вимог ТОВ «Екзістос» до ТОВ «Феміда-Інтер» що можуть спричинити збитки державі, додатково заявили усне клопотання про витребування у відповідачів 1, 2 договору комісії від 01.07.2010р. укладеного між останніми. Також зазначив що у заяві про зазначення правильного найменування відповідача 2(подана 21.04.2016р. через канцелярію суду) допущено описку, просять вважати правильним найменуванням відповідача 2 - приватне підприємство МЕГА-ТРАНС-АВТО.

В судовому засіданні 21.04.2016р. представники відповідачів 2, 3 заперечили проти усного клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: договору комісії від 01.07.2010р., оскільки, як зазначив представник відповідача 2, останні вилучений у підприємства правоохоронними органами.

Суд розглянувши усне клопотання представника позивача про витребування у відповідачів 1, 2 договору комісії від 01.07.2010р. відмовляє в його задоволені, як необґрунтоване та таке, що не відповідає вимогам ст.38 ГПК України.

Відповідно до ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Представниками позивача не наведено підстави з яких випливає, що цей доказ мають відповідачі, обставини, які може підтвердити цей доказ та неможливість самостійно подати цей доказ. При цьому, слід зауважити, що обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

В порядку ст.22 ГПК України, суд задовольнив заяву представника позивача про зазначення правильного найменування відповідача 2(з врахуванням уточнень), про що не заперечували представники відповідачів 2, 3, вважає за необхідне змінити зазначення організаційно-правової форми найменування відповідача 2 з товариства з обмеженою відповідальністю МЕГА-ТРАНС-АВТО на правильне - приватне підприємство МЕГА-ТРАНС-АВТО.

У судовому засіданні 21.04.2016р. представники позивача позов підтримали, вимоги просили задовольнити.

У судовому засіданні 21.04.2016р. представник відповідача 2 просив у задоволені позову відмовити з підстав наведених у наданих 20.04.2016р. поясненнях.

У судовому засіданні 21.04.2016р. представник відповідача 3 просив у задоволені позову відмовити з підстав наведених у наданих 21.04.2016р. поясненнях. Додатково повідомив, що договори комісії ними взагалі не були виконані. Проте оскільки кошти від комітента надійшли, тому вважають себе боржником до їх повернення.

Відповідач 1 ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС у судове засідання 21.04.2016р. компетентного представника не направили, вимог ухвал суду від 23.03.2016р. та від 06.04.2016р. не виконали, витребуваних документів не надали. Ухвала суду від 06.04.2016р. була направлена на адресу відповідача 1, що зазначена у позовній заяві, а саме: 43000, м.Луцьк, вул.Ковельська, буд.2, кім.22 та повернута відділенням поштового звязку до суду із позначкою адресат відсутній .

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача 1 про час слухання справи, та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та представників відповідачів 2, 3, суд, -

встановив:

22.02.2010р. між товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер(далі - Комісіонер) та товариством з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС(далі - Комітент) було укладено договір комісії(далі Договір комісії 1)(а.с.48).

Згідно розділу 1 Договору комісії 1, Комісіонер бере на себе зобовязання по дорученню Комітента за винагороду здійснити для Комітента від свого імені одну або декілька угод на постачання обладнання для деревообробки. Загальна сума договору становить 15000000 грн.. За виконання робіт Комітент бере на себе зобовязання сплатити Комісіонеру комісійну винагороду в сумі 0,5% від суми договору комісії.

В розділі 2 Договору комісії 1, сторони погодили права і обовязки Комісіонера, а саме: з метою пошуку продавців та покупців, які бажають продати обладнання для деревообробки на умовах цього договору, вивчає ринок; на вимогу Комітента повідомляє інформацію, пов'язану з виконанням цього договору; при необхідності залучає представника Комітента для участі в переговорах з покупцями та продавцями; укладати договори від свого імені з покупцями та продавцями по купівлі-продажу обладнання для деревообробки; в разі порушення покупцями та продавцями умов договору, укладеного ним з Комісіонером, негайно повідомляти і вживати заходи для збору доказів допущених покупцями та продавцями порушень; передати Комітентові на його вимогу всі права щодо третьої особи, які випливають з договорів, укладених Комісіонером з третьою особою; за дорученням Комітента надати звіт з додатком всіх отриманих по виконанню дорученню документів, а якщо цього вимагає Комітент, то всі права стосовно Покупців та Продавців, що випливають із укладеного з ним договору. Про цю передачу прав Комісіонер повідомляє покупців та продавців; вжити всіх необхідних заходів для зберігання конфіденційної інформації; відмовитись від виконання умов даного договору, при цьому договір зберігає свою силу на протязі 2 тижнів з дня отримання Комітентом повідомлення Комісіонера про відмову доручення. Комісіонер має право вирахувати з тих, що надійшли від покупців та продавців грошових коштів належну йому згідно умов цього договору винагороду.

Згідно розділу 3 Договору комісії 1, Комітент бере на себе зобовязання: відшкодовувати Комісіонеру необхідні витрати, які були повязані з виконанням доручення Комітента; звільнити Комісіонера від обовязків, прийнятих ним на себе на виконання доручення перед третіми особами(покупцями); відмінити дане ним Комісіонеру доручення в цілому або в частині, при цьому Комітент відшкодовує Комісіонеру понесені останнім витрати до відміни доручення; після проведення Комісіонером остаточних розрахунків за укладеними ним договорів на підставі даних, наведених Комісіонером у звіті про виконану роботу, на протязі 3(трьох)календарних днів відшкодувати Комісіонеру витрати, понесені в ході виконання даного доручення, шляхом здійснення безготівкових розрахунків, в саме за формою розрахункових документів векселі або платіжні доручення, чеки, акредитиви тощо у відповідності до Законів України «Про обіг векселів» та «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні».

Згідно розділу 6 Договору комісії 1, цей договір вступає в силу з дня підписання його сторонами і вважається виконаним після повного виконання взаємних зобовязань сторонами і закінчення всіх розрахунків між ними.

11.03.2010р. між товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер(далі - Комісіонер) та товариством з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС(далі - Комітент) було укладено договір комісії(далі Договір комісії 2)(а.с.49).

Згідно розділу 1 Договору комісії 2, Комісіонер бере на себе зобовязання по дорученню Комітента за винагороду здійснити для Комітента від свого імені одну або декілька угод на постачання паливно-мастильних матеріалів. Загальна сума договору становить 50000000 грн.. За виконання робіт Комітент бере на себе зобовязання сплатити Комісіонеру комісійну винагороду в сумі 0,5% від суми договору комісії.

В розділі 2 Договору комісії 2, сторони погодили права і обовязки Комісіонера, а саме: з метою пошуку продавців та покупців, які бажають продати паливо-мастильні матеріали на умовах цього договору, вивчає ринок; на вимогу Комітента повідомляє інформацію, пов'язану з виконанням цього договору; при необхідності залучає представника Комітента для участі в переговорах з покупцями та продавцями; укладати договори від свого імені з покупцями та продавцями по купівлі-продажу паливо-мастильних матеріалів; в разі порушення покупцями та продавцями умов договору, укладеного ним з Комісіонером, негайно повідомляти і вживати заходи для збору доказів допущених покупцями та продавцями порушень; передати Комітентові на його вимогу всі права щодо третьої особи, які випливають з договорів, укладених Комісіонером з третьою особою; за дорученням Комітента надати звіт з додатком всіх отриманих по виконанню дорученню документів, а якщо цього вимагає Комітент, то всі права стосовно Покупців та Продавців, що випливають із укладеного з ним договору. Про цю передачу прав Комісіонер повідомляє покупців та продавців; вжити всіх необхідних заходів для зберігання конфіденційної інформації; відмовитись від виконання умов даного договору, при цьому договір зберігає свою силу на протязі 2 тижнів з дня отримання Комітентом повідомлення Комісіонера про відмову доручення. Комісіонер має право вирахувати з тих, що надійшли від покупців та продавців грошових коштів належну йому згідно умов цього договору винагороду.

Згідно розділу 3 Договору комісії 2, Комітент бере на себе зобовязання: відшкодовувати Комісіонеру необхідні витрати, які були повязані з виконанням доручення Комітента; звільнити Комісіонера від обовязків, прийнятих ним на себе на виконання доручення перед третіми особами(покупцями); відмінити дане ним Комісіонеру доручення в цілому або в частині, при цьому Комітент відшкодовує Комісіонеру понесені останнім витрати до відміни доручення; після проведення Комісіонером остаточних розрахунків за укладеними ним договорів на підставі даних, наведених Комісіонером у звіті про виконану роботу, на протязі 3(трьох)календарних днів відшкодувати Комісіонеру витрати, понесені в ході виконання даного доручення, шляхом здійснення безготівкових розрахунків, в саме за формою розрахункових документів векселі або платіжні доручення, чеки, акредитиви тощо у відповідності до Законів України «Про обіг векселів» та «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні».

Згідно розділу 6 Договору комісії 2, цей договір вступає в силу з дня підписання його сторонами і вважається виконаним після повного виконання взаємних зобовязань сторонами і закінчення всіх розрахунків між ними.

18.12.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС, приватним підприємством МЕГА-ТРАНС-АВТО та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер та було укладено договір №2 про переуступку права вимоги(далі Договір переуступки)(а.с.47).

Згідно п.1.1 Договору переуступки, ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС уступає ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО право вимоги згідно:

- Договору комісії від 22.02.2010р. заборгованості ТОВ Фірма Феміда-Інтер в сумі 15000000 грн., згідно акту звірки від 17.12.2012р., як повернення перерахованих коштів,

- Договору комісії від 11.03.2010р. заборгованості ТОВ Фірма Феміда-Інтер в сумі 26039451,64 грн., згідно акту звірки від 17.12.2012р., як повернення перерахованих коштів, всього разом на суму, 41039541,64 грн. в рахунок погашення часткової заборгованості ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС перед ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО в сумі 41039541,64 грн. за договором комісії від 01.07.2010р., згідно акту звірки від 17.12.2012 р..

Згідно п.1.2 Договору переуступки, ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО одержує право замість ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС вимагати від ТОВ Фірма Феміда-Інтер сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї угоди.

Згідно 1.3 Договору переуступки, до ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО не переходить право на стягнення санкцій, у тому числі збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням зобов'язань ТОВ Фірма Феміда-Інтер.

Згідно 2.1 Договору переуступки, уступка права вимоги від ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС до ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО, передбачена цією угодою, за зобов'язаннями ТОВ Фірма Феміда-Інтер визначена сторонами в сумі 41039541,64 грн..

Згідно 3.1 Договору переуступки, всі права та обов'язки ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС зі стягнення заборгованості з ТОВ Фірма Феміда-Інтер переходять до ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО з моменту укладання даної угоди та передачі документів, що підтверджують наявність заборгованості ТОВ Фірма Феміда-Інтер.

Згідно 3.2. Договору переуступки, ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС зобов'язується передати в момент підписання даної угоди ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО документацію, що підтверджує право вимоги виконання зобов'язання ТОВ Фірма Феміда-Інтер на суму 41039541,64 грн.

Згідно 3.3. Договору переуступки, ТОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС відповідає перед ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО за недійсність переданої їй вимоги, але не відповідає за невиконання цієї вимоги ТОВ Фірма Феміда-Інтер.

Згідно 3.4. Договору переуступки, ТОВ Фірма Феміда-Інтер зобов'язується сплатити ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО заборгованість в сумі 41039541,64 до 18.06.2015р. з моменту підписання даної угоди на розрахунковий рахунок ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО.

Згідно 5.1. Договору переуступки, ця угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цією угодою.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.09.2015р. порушено провадження у справі 903/935/15 про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Феміда - Інтер".

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.12.2015р. у справі 903/935/15(а.с.16-17), заяву ПП "Мега-Транс-Авто" про визнання грошових вимог до боржника задоволено. Визнано у встановленому порядку доведені грошові вимоги ПП "Мега-Транс-Авто"до ТОВ Фірма "Феміда-Інтер" на загальну суму 4104197,64 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 2436 грн. - судовий збір - перша черга задоволення; 41039541,64 грн. - четверта черга задоволення.

Отже, у даній справі про банкрутство, внаслідок правочину з відступлення права вимоги до відповідача 2, межі правового дослідження господарським судом зводились до необхідності надання правової оцінки цим вимогам до відповідача 3 на предмет їх підтвердженності належними доказами у справі, однак не оцінювалось правомірність укладення договору, на підставі якого у первісного кредитора відповідача 1 виникло це право до відповідача 3(Боржника), а також не оцінюються правовідносини та відповідні угоди, на підставі яких таке право перейшло до відповідача 2, лише встановлюється факт укладення таких угод.

При розгляді грошових вимог кредиторів у справі про банкрутство не може вирішуватись питання щодо незаконності угод, на підставі яких заявлені такі вимоги. У справі про банкрутство суд не вирішує спір про право, а лише встановлює наявність або відсутність заборгованості боржника(постанова Вищого господарського суду України від 30.11.2011р. № 38/5005/5473/2011).

Таким чином для встановлення обґрунтованості вказаного права відповідача 2 у даній справі, слід дослідити та надати правову оцінку суду при розгляді спору за участю вказаних осіб, саме стосовно дійсності правочину з переуступки (переходу) цього права до нового кредитора відповідача 2.

Як було зазначено вище, позивач стверджує, що визнання грошових вимог кредиторів збільшують пасив боржника(ТОВ Фірма Феміда-Інтер), який взяв на себе завідомо не існуюче зобовязання(Договір переуступки), змінивши договори комісії, діючи на шкоду як собі, так і іншим кредиторам ТОВ Фірма Феміда-Інтер, зокрема ПАТ КБ Надра, при розгляді справи про банкрутство останнього. Також позивач вказує на фіктивність правочину (Договір переуступки), підписання якого не мало на меті настання правових наслідків, зумовлених ним.

Згідно ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 509 ЦК України визначає поняття зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі, якщо цей кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто відступлення права вимоги є можливим за умови її дійсності.

Уступка права вимоги за своєю правовою природою не є самостійним правочином, оскільки вона залежить від основного юридичного факту, який її породжує.

Право вимоги має узгоджуватись за загальними принципами та умовами виконання як цивільно-правових, так і господарських зобов'язань. За таких обставин повинна бути незмінність істотних умов та зміст зобов'язання для боржника(постанова Вищого господарського суду від 30.11.2005р. №35/201 "Про відступлення права вимоги").

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на момент укладення договору №2 від 18.12.2012р. про переуступку права вимоги було відсутнє зобовязання Комітента (за договорами комісії б/н від 22.02.2010р. та 11.03.2010р.) сплачувати кошти без виконання робіт і понесення відповідних витрат Комісіонером та відповідний обовязок Комісіонера(ТОВ Фірма Феміда-Інтер) по їх поверненню. Вказане зобов'язання щодо сплати відповідачем 3(ТЗОВ Фірма Феміда-Інтер) 41039541,64 грн. не могло бути предметом договору переуступки права вимоги (цесії), оскільки було відсутнє в основних правочинах(договори комісії від 22.02.2010р. та 11.03.2010р.).

Крім того, як стверджував представник відповідача 3 в судовому засіданні роботи за договорами комісії б/н від 22.02.2010 р. та 11.03.2010 р. ними виконані не були.

Як встановлено судом, у ТОВ "ВТС" були відсутні права кредитора, що стали предметом спірного договору переуступки права вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 названого Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Згідно ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються ним. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже, фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у ч.5 ст.203 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний.

Таким чином, фіктивний правочин існує лише на папері. Його основне завдання полягає в тому, щоб створити уявлення в оточуючих суб'єктів про наявність правового зв'язку між сторонами такого правочину.

При цьому сторони за допомогою фіктивного правочину намагаються прикрити свої неправомірні дії, зокрема: заволодіння майном, несплата податків, кредитних зобов'язань тощо.

Пояснення представника ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО про оплатність спірного договору шляхом зменшення існуючої заборгованості Відповідача 1 на 41039541,64 грн.(тобто розмір переуступки права вимоги) та спрямованість вказаного правочину на реальне настання наслідків для всіх сторін, не приймається судом, як необґрунтоване, спірний договір містить ознаки фіктивного, свідчить про створення штучної кредиторської заборгованості відповідача 3 та строків для її погашення.

У даному випадку використання механізму переуступки права вимоги на неіснуюче зобовязання може лише слугувати інструментом для реалізації процедури фіктивного банкрутства, оскільки боржник узяв на себе завідомо не виконуване(неіснуюче) зобов'язання, встановивши чіткий строк для його виконання, діючи на шкоду як собі, так і іншим кредиторам.

Включенням до реєстру штучно створених вимог на підставі договору, який не відповідає вимогам закону, прямо порушується цивільне право позивача на задоволення його вимог, а також майнові інтереси позивача.

Згідно ч.3 ст.207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та письмові пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість предявленого позивачем до відповідачів позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідачів, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на них.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним з моменту укладення договір №2 переуступки права вимоги від 18.12.2012р., за яким ТЗОВ ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС уступило ПП МЕГА-ТРАНС-АВТО своє право вимоги від ТЗОВ Фірма Феміда-Інтер за договором комісії від 22.02.2010р. та договором комісії від 11.03.2010р..

3. Стягнути з приватного підприємства МЕГА-ТРАНС-АВТО (43016, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 2, каб. 417, ) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (04053, м.Київ, вул. Артема, буд.15, ) 459,33 (чотириста пятдесят девять гривень тридцять три копійки) грн. судового збору.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ТРАНС-СЕРВІС (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 2, кім. 22, ) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (04053, м.Київ, вул. Артема, буд.15, ) 459,33 (чотириста пятдесят девять гривень тридцять три копійки) грн. судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Феміда-Інтер (43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Дубнівська, буд.36, каб.4, ) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (04053, м.Київ, вул. Артема, буд.15, ) 459,34 (чотириста пятдесят девять гривень тридцять чотири копійки) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено

22.04.2016

Суддя А. С. Вороняк