ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 922/212/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Біотек", м. Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нетфарм", м. Дніпропетровськ

про стягнення 76 390,98 грн. заборгованості за поставлене обладнання, 12 660,18 грн. пені, 862,88 грн. 3% річних, 9 836,66 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біотек" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Нетфарм" заборгованості у сумі 99 750,70 грн., з яких:

- 76 390,98 грн. заборгованість, з урахуванням зміни курсу долару США, за обладнання поставлене за договором купівлі-продажу № 27072015 від 27.07.2015 року;

- 12 660,18 грн. пеня за загальний період з 27.10.2015 року по 25.01.2016 року;

- 862,88 грн. 3% річних за загальний період з 27.10.2015 року по 25.01.2016 року;

- 9 836,66 грн. інфляційних втрат за загальний період з листопада 2015 року по січень 2016 року.

Також позивач просить суд затрати на послуги юриста у сумі 10 000,00 грн. та судовий збір у сумі 1 646,25 грн. стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № 27072015 від 27.07.2015 року в частині своєчасної та повної оплати за обладнання поставлене за видатковою накладною № РН-0000062 від 27.10.2015 року на суму 376 250,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав. Відповідач явку свого повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, які збігаються з адресами місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 26.02.2016 року (а.с. 36, 37 том 1).

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "закінчення строку зберігання" (а.с. 54, 55 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Письмового відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду Харківської області (суддя Сальнікова Г.І.) від 01.02.2016 року порушено провадження у справі № 922/212/16 та призначено її розгляд в засіданні на 15.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2016 року у зв'язку з тим, що відповідно до детальної інформації про юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю "Нетфарм" зареєстрований та знаходиться за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 13А, офіс 3, згідно приписам статті 15 Господарського процесуального кодексу України справу № 922/212/16 направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл між суддями господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 року справу № 922/212/16 призначено судді Бондарєву Едуарду Миколайовичу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 року справу №922/212/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.03.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 05.04.2016 року та до 19.04.2016 року.

У судовому засіданні 19.04.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Біотек" в особі ОСОБА_1 (далі - позивач, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нетфарм" в особі ОСОБА_2 (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу № 27072015 (далі - договір) відповідно до п. 1.1. договору продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - спеціальне обладнання відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

У специфікація № 1 до договору купівлі-продажу № 27072015 від 27.07.2015 року сторони узгодили номенклатуру, кількість та вартість товару, а саме:

- QGB2Y машина для наповнення аерозольних балонів з PLC контролером у кількості 1 штука, за ціною без ПДВ 302 833,33 грн., ПДВ 60 566,67 грн., у сумі з ПДВ 363 400,00 грн.

Ціна товару розрахована у відповідності з курсом долару на міжбанку на 27.07.2015 року. Ціна товару може бути змінена продавцем з урахуванням зміни курсів вільно конвертованої валюти. У разі збільшення курсу валют на міжбанківському валютному ринку на момент оплати товару, вартість товару підлягає перерахунку за курсом валют на день оплати. При цьому враховується поетапність оплати і перерахунку підлягає тільки частина ціни, яка ще не оплачена покупцем або загальна сума по специфікації.

Пунктом 1.2. договору при зміні істотних умов договору сторонами у 15 дений строк виконується його корегування шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.1. договору товар поставляється на адресу покупця відповідно до договору не пізніше 90 днів з моменту отримання передоплати.

Згідно з п.6.1 договору, з урахуванням Додаткової угоди від 26.10.2015 року, сума договору складає 376 250,00 грн., в. т. ч. ПДВ 62 708,33 грн. Ціна товару може бути змінена продавцем з урахуванням зміни курсу вільно конвертованій валюті (при зміні курсу долара, сума, що залишилася до оплати в гривні підлягає корегуванню, як у меншу, так і у більшу сторону). При цьому враховується поетапність оплати та перерахунку підлягає тільки та частина ціни, яка ще не оплачена покупцем.

Відповідно до п. 6.2. товар є власністю продавця і буде таким до моменту 100% оплати від суми в казаної в п. 6.1. договору.

Розрахунок за товар здійснюється безпосередньо між сторонами в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за наступною схемою:

- передоплата 80 700,00 грн. оплачується покупцем продавцю шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця на протязі 5 банківських днів з моменту підписання договору;

- сума 295 550,00 грн. 00 коп. оплачує покупець продавцю шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця, після поставки товару на склад покупець (але не пізніше 5 банківських днів) (п. 6.3 договору з урахуванням Додаткової угоди від 26.10.2015 року).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 року (п.10.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем було передано товар на загальну суму 376 250,00 грн. відповідно до підписаної сторонами специфікації, що в свою чергою підтверджується:

- видатковою накладною № РН-0000062 від 27.10.2015 року (а. с. 16 том 1);

- актом приймання-передачі товару від 27.10.2015 року (а. с. 15 том 1),

які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача.

Відповідач зобов'язання по оплаті виконав частково у сумі 306 700,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 17-19 том 1).

Несплаченим залишився товар на суму 69 550,00 грн. без урахуванням зміни курсу долару.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором щодо оплати за отриманий товар у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 76 390,98 грн., з урахуванням зміни курсу долару США, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач зобов'язання по оплаті виконав частково у сумі 306 700,00 грн.:

- 04.08.2015 року у сумі 80 700,00 грн.;

- 05.11.2015 року у сумі 220 000,00 грн.;

- 22.12.2015 року у сумі 6 000,00 грн.

За викладеного та відповідно до умов договору наявність заборгованості відповідача у сумі 69 550,00 грн. на час звернення позивача до суду та вирішення спору підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи і відповідно до умов договору строк оплати є таким, що настав, а вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 69 550,00 грн. за поставлений товар на момент звернення із позовом до суду обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

Згідно з п.6.1 договору, з урахуванням Додаткової угоди від 26.10.2015 року, сума договору складає 376 250,00 грн., в. т. ч. ПДВ 62 708,33 грн. Ціна товару може бути змінена продавцем з урахуванням зміни курсу вільно конвертованій валюті (при зміні курсу долара, сума, що залишилася до оплати в гривні підлягає корегуванню, як у меншу, так і у більшу сторону). При цьому враховується поетапність оплати та перерахунку підлягає тільки та частина ціни, яка ще не оплачена покупцем.

Позивачем нарахована курсова різниця на суму 69 550,00 грн. станом на 25.01.2016 року за курсом долару США та становить 76 390,98 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у сумі 69 550,00 грн. та курсова різниця у сумі 6 840,98 грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2 договору за порушення строків оплати товару, передбачених п. 6.2. договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який стягується пеня, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

За загальний період з 27.10.2015 року по 25.01.2016 року позивачем нарахована до стягнення з відповідача пеня у сумі 12 660,18 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що він здійснений не вірно у зв'язку з неправильним визначенням початку періоду, за який належать до стягнення пеня.

Пеня підлягає перерахунку і з урахуванням меж позовних вимог, передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, буде складати 7 562,57 грн.:

- на суму 295 500,00 грн. за період за 04.11.2015 року - у сумі 356,22 грн.

- на суму 75 500,00 грн. за період з 05.11.2015 року по 21.12.2015 року - у сумі 4 277,64 грн.;

- на суму 69 550,00 грн. за період з 22.12.2015 року по 25.01.2016 року - у сумі 2 928,71 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 862,88 грн. 3% річних за загальний період з 27.10.2015 року по 25.01.2016 року та 9 836,66 грн. інфляційних втрат за загальний період з листопада 2015 року по січень 2016 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат встановлено, що вони здійснений не вірно з огляду на наступне.

За змістом абзацу третього пункту 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому(яких) мала місце інфляція.

Згідно з пунктом 1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За результатом перевірки розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, зробленого позивачем, встановлено, що вони є невірним у зв'язку з неправильним визначенням періоду, за який належать до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково за загальний період з 04.11.2015 року по 25.01.2016 року у сумі 515,63 грн. та інфляційні втрати за загальний період з листопада 2015 року по січень 2016 року у сумі 2 675,02 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у сумі 69 550,00 грн., пеня у сумі 7 562,57 грн., 3% річних у сумі 515,63 грн., 2 675,02 грн. інфляційних втрат, курсова різниця у сумі 6 840,98 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено відшкодування сум як судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Таким чином, ст. 44 Господарського кодексу України передбачає відшкодування у якості судових витрат сум, які були сплачені стороною за отримання послуг лише адвокатами, а не іншими представниками. Зазначене знайшло відображення і у Постанові Верховного суду України від 01.10.2002 року.

Виходячи з викладеного та з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача, щодо стягнення витрат на послуги юриста такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 307,16 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нетфарм" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, будинок 13-а, офіс 3, ідентифікаційний код 39657715) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Біотек" (61001, м. Харків, пров.. Поштовий, 7, ідентифікаційний код 34015129) заборгованості за поставлене обладнання у сумі 69 550,00 грн., пені у сумі 7 562,57 грн., 3% річних у сумі 515,63 грн., інфляційних втрат у сумі 2 675,02 грн., курсової різниці у сумі 6 840,98 грн., судовий збір у сумі 1 307,16 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_3