ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.16р. Справа № 904/8979/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків", (м. Мерефа, Харківська область)

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", (м. Павлоград, Дніпропетровська область)

про стягнення 32 358,94 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - гол. юрисконсульт (дов. № ББУ/ПУ289/ВП/15 від 18.12.15р.)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Манометр-Харків" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі-відповідач) про стягнення 32 358,94 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 16 380,00 грн. - основний борг, 7 533,82 грн. - пеня, 7 946,99 грн. - інфляційні втрати, 498,13 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 13-16/425-КП від 27.11.2013р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлену продукцію.

Приватне акціонерне товариство "Манометр-Харків" 29 жовтня 2015 року надало до суду супровідний лист № ВС3-02Х/313/1/юр від 27.10.15р., яким долучає до матеріалів справи копії документів, а саме: витяг з Держреєстру на відповідача та докази направлення акту звірки взаєморозрахунків.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 21339290 станом 22.10.2015 року юридичне місцезнаходження відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма СІЧ 2000") - 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, б. 76 - куди і направлялась ухвала суду.

Ухвалою господарського суду від 29.10.15р. розгляд справи відкладено на 17.11.15р. на 12 год. 00 хв.

17 листопада 2015 року публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало до господарського суду клопотання, в якому просить суд продовжити строк розгляду спору по справі № 904/8979/15 на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.15р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/8979/15 з 10.12.15р. по 24.12.15р. включно.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 17.11.15р. надав клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі № 904/8979/15 до вирішення справи № 922/6059/15 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків" про тлумачення умов договору № 13-16/425-КП від 27.11.13р., яка розглядається господарським судом Харківської області.

17 листопада 2015 року у судовому засіданні оголошено перерву до 03.12.15р. о 12 год. 00 хв.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" 30.11.15р. надало клопотання № 2655 від 26.11.15р., яким долучає документи до матеріалів справи, а саме: копію ухвали господарського суду Харківської області від 18.11.15р. у справі № 922/6059/15, якою порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні та копію клопотання № 2654 від 26.11.15р. про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.15р. зупинено провадження у справі № 904/8979/15 до вирішення справи № 922/6059/15, що перебуває в провадженні господарського суду Харківської області, а також, зобов'язано сторін повідомити суд про результат розгляду справи № 922/6059/15 та про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі № 904/8979/15.

01 березня 2016 року Приватне акціонерне товариство "Манометр-Харків" надіслало до господарського суду супровідний лист № ВСЗ-02Х/313/3юр від 25.02.16р., яким долучає до матеріалів справи копію рішення господарського суду Харківської області від 16.12.15р. по справі № 922/6059/15 та копію постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.16р. по справі № 922/6059/15 та зазначає, що на виконання вимог ухвали від 03.12.15р. надає інформацію щодо результату розгляду справи № 922/6059/15, а саме, відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.16р. по справі № 922/6059/15 рішення господарського суду Харківської області від 16.12.15р. по справі № 922/6059/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Манометр-Харків" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення 32 358,94 грн. - скасовано в частині розтлумачення п. 4.4 договору №13-16/425-КП від 27.11.2015, щодо якого було визначено, що датою поставки вважається дата фактичної передачі товару покупцю, яку визначено датою товаросупровідних документів (видаткової накладної), або, у випадку коли її дата не збігається з датою фактичної поставки - датою приймання товару, вказаною представником покупця на видатковій накладній. І, відповідно, що зобов'язання по сплаті отриманого товару настає з моменту фактичної передачі продукції в розпорядження покупця. В частині відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі - залишено без змін.

Враховуючи викладене, позивач просить суд поновити провадження у справі № 904/8979/15 у зв'язку з усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення, а саме набрання законної сили постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.16р. по справі № 922/6059/15 та набрання законної сили рішення господарського суду Харківської області від 16.12.15р. по справі № 922/6059/15.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.16р. поновлено провадження у справі № 904/8979/15 з 22.03.16р. та призначено до розгляду в засіданні на 22.03.15р. о 12 год. 30 хв., у зв'язку з тим, що підстави, що зумовили зупинення провадження у даній справі усунуті.

З матеріалів справи вбачається, що при друкуванні ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.16р. по справі № 904/8979/15 було допущено описку, в резолютивній частині ухвали в пункті 2, а саме, помилково було призначено справу до розгляду в засіданні на 22.03.15р. о 12:30 год., замість - 22.03.16р. о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.16р. виправлено та викладено п. 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.16 року та розгляд справи призначено на 22.03.16р. о 12:30 год.

Представником відповідача у судовому засіданні надано клопотання про витребування документів, яким зазначає, що позивач не додав до позовної заяви копії документів, які підтверджують повноваження генерального директора, у зв'язку з чим, просить суд витребувати у ПАТ "Манометр-Харків" документи, які підтверджують повноваження генерального директора ОСОБА_2 на право підпису позовних заяв.

Представником відповідача у судовому засіданні надано клопотання від 22.03.16р., в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити строк розгляду спору по справі № 904/8979/15 по 11.04.16р. включно.

Ухвалою господарського суду від 22.03.16р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/8979/15 по 11.04.16р. включно.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.03.16р. по 05.04.16р.

Представником відповідача 04.04.2016 року подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву від 22.03.16р., який мотивований наступним, на видатковій накладній № РН-0000163 від 18.07.14р. відсутня дата, вказана представником покупця, у разі відсутності цієї дати, неможливо визначити певний період у часі та неможливо стверджувати, що відповідач не виконав зобов'язання по оплаті продукції в строк передбачений договором. У зв'язку з чим, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Також, представником відповідача у судовому засіданні надано доповнення до відзиву на позовну заяву від 05.04.16р., в якому зазначено, що позивач звернувся з позовом про стягнення пені 08.10.15р., тобто після спливу позовної давності. У зв'язку з чим, вимоги останнього про стягнення неустойки вважає такими, що не підлягають задоволенню. Також, відповідач зазначає, що в додатку № 1 до позовної заяви (розрахунок штрафних санкцій) ПрАТ "Манометр-Харків" нараховує ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" пеню за 365 календарних днів. Однак, у позовній заяві нараховує штрафні санкції за 369 календарних днів.

В судовому засіданні, яке відбулось 05.04.16р. оголошено перерву до 11.04.16р. о 11 год. 15 хв.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але 05.04.16р. подав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, у зв'язку з неможливістю явки останнього в судове засідання.

За таких обставин господарський суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", як покупець, та Приватним акціонерним товариством "Манометр-Харків", як постачальник, був укладений договір № 13-16/425-КП.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли згоди, що в разі належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, термін дії Договору встановлюється до 31.12.2014р. включно. У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов'язань за цим договором, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов'язань (п. 8.1. договору)

Згідно п. 1.1. договору, в порядку та на умовах передбачених цим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію і / або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору встановлено, покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1. договору передбачено, поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Під партією Продукції сторони розуміють будь-яку кількість Продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яке супроводжується одним документом про якість, і одним з товаросупровідними документом.

У відповідності до п. 4.2. договору, умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2000". Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних торговельних термінах "Інкотермс-2000", з урахуванням погоджених сторонами застережень і умов поставок у відповідних специфікаціях.

На доказ поставки постачальник зобов'язаний подати покупцеві наступні товаросупровідні документи:

- Рахунок-фактуру;

- Податкову накладну;

відповідні товаросупровідні накладні: видаткову накладну,

товаротранспортну накладну;

- сертифікат якості (в разі якщо даний документ передбачений до даного виду продукції) та / або паспорт чи інша технічна документація, передбачена до даного виду продукції (необхідність надання обумовити в специфікації);

- сертифікат відповідності (в разі, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації (необхідність надання обумовити в специфікації).

- інструкцію (керівництво) з експлуатації (у разі, якщо даний документ передбачений).

- технічну документацію, передбачену п.2.3. справжньої угоди.

У разі надходження продукції без товаросопроводительной документації, що спричинить неможливість здійснити приймання за кількістю і / або якості та / або комплектності, покупець має право відмовитися від приймання надійшла партії і, на свій розсуд, повернути продукцію постачальнику або прийняти її на зберігання. Постачальник зобов'язаний відшкодувати покупцю витрати, пов'язані зі зберіганням партії продукції або продукції протягом 5 (п'яти) банківських днів, наступних за днем отримання рахунку (п. 4.3. договору).

Пунктом 5.2. договору передбачено, ціни на продукцію, що поставляється постачальником продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору.

Загальна вартість кожної партії продукції, що поставляється постачальником за цим договором Продукції зазначається у відповідних специфікаціях до договору.

У разі невиконання або неналежного виконання будь-якої зі сторін прийнятих на себе за цим договором зобов'язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі, відшкодовує збитки, сплачує штрафні санкції (п. 6.1. договору).

У відповідності до Специфікації від 05.06.2014 року, що є додатком до вищезазначеного договору передбачена поставка продукції, а саме, датчики тиску САФИР МВН-5430-02-УХЛ3.1*(+5..+50)-0,25-6,3 кРа-25-v05-Н37-И у кількості 2 штук на загальну суму 16 380,00 грн.

На підставі видаткової накладної № РН-0000163 від 18.07.2014р. постачальник відвантажив покупцю продукцію у відповідній кількості згідно специфікації на загальну суму 16 380,00 грн., а покупець відповідно до довіреності № 219234/п від 17.07.2014 року прийняв продукцію.

Згідно п. 4.4. договору, датою поставки вважається дата зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником, про приймання продукції.

Пунктом 5.3. договору встановлюється, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шістдесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. У разі якщо термін оплати припадає на вихідний / неплатіжними день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Пунктом 2 Специфікації від 05.06.14р. до договору встановлюється, що розрахунок здійснюється на 60 (шістдесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

Позивач зазначає, що відповідач повинен був розрахуватись за поставлену продукцію 16 вересня 2014 року, але до цього часу оплату не провів. Заборгованість по Специфікації від 05.06.2014р. на підставі видаткової накладної РН-0000163 від 18.07.2014р. складає у сумі 16 380,00 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає у загальному розмірі 16 380,00 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену продукцію у загальному розмірі 16 380,00 грн.

Доказів виконання по оплаті на загальну суму 16 380,00 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 16 380,00 грн.

Згідно п. 6.6. договору, у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості, не оплаченої продукції.

На підставі п. 6.6. договору позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 7 533,82 грн., згідно розрахунків, який вказаний у позовні заяві (а.с. 13).

Відповідач звернувся до господарського суду з відзивом, в якому зазначає, що вимоги викладені в позовній заяві щодо оплати за поставлену продукцію відповідно до п. 5.3. договору, здійснюються на 60-й (шістдесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. Однак, на видатковій накладній № РН-0000163 від 18.07.14р. відсутня дата, вказана представником покупця, у разі відсутності цієї дати, неможливо визначити певний період у часі та неможливо стверджувати, що відповідач не виконав зобов'язання по оплаті продукції в строк передбачений договором.

Крім того, представником відповідача надано до господарського суду доповнення до відзиву на позовну заяву від 05.04.16р., яком зазначає, що позивач звернувся з позовом про стягнення пені 08.10.15р., тобто після спливу позовної давності. Вимоги останнього про стягнення неустойки вважає такими, що не підлягають задоволенню. Також, відповідач зазначає, що в додатку № 1 до позовної заяви (розрахунок штрафних санкцій) ПрАТ "Манометр-Харків" нараховує ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" пеню за 365 календарних днів. Однак, у позовній заяві нараховує штрафні санкції за 369 календарних днів. Оскільки позивачем порушено строк позовної давності, визначений статтею 258 Цивільного кодексу України, згідно до якої до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік

За видатковою накладною № РН-0000163 від 18.07.14р. товар було отримано відповідачем на підставі довіреності № 219234/П від 17.07.14р., про, що є відповідна відмітка та підпис уповноваженої особи на видатковій накладній.

Довіреність № 219234/П від 17.07.14р. оформлена належним чином та має строк дійсності до 27.07.14р.

Враховуючи, що на порушення вимог п. 4.4. договору, на видатковій накладній № РН-0000163 від 18.07.14р. не вказано представником покупця (відповідача) дати отримання товару, суд вбачає за можливе визначити такою датою останній день строку дійсності довіреності і здійснити розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, виходячи з цієї дати.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Якщо у передбачених законом випадках із позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання причин пропущення позовної давності поважними може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Як передбачено статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до Пленуму Вищого господарського суду України № 10 - 2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", надано роз'яснення у відповідності до яких Законом не встановлено вимоги щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання: господарський суд може також запропонувати відповідачеві викласти таку заяву в письмовій формі та долучити її до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунок позивача судом встановлено, що він не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, розрахунок пені виконаний без врахування річного терміну строку позовної давності та шестимісячного строку нарахування пені встановлений п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Отже до стягнення підлягає сума пеня у розмірі 2 579,96 грн. за період з 05.10.2014р. по 26.03.2015р.

Згідно п. 6.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання будь-якої зі сторін прийнятих на себе за цим договором зобов'язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі, відшкодовує збитки, сплачує штрафні санкції.

На підставі п. 6.1. договору та ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 17.09.14р. по 21.09.15р. у сумі 498,13 грн., відповідно до розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 13).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, судом встановлено, що період за який нараховується 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання є з 26.09.14р. по 21.09.15р.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 486,01 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з допущеними арифметичними помилками при розрахунку.

На підставі статті 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 7 946,99 грн., відповідно до розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 13).

Згідно постанови № 14 від 17.12.13р. Пленуму Вищого господарського суду України, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становить менше одиниці (тобто мала місце дефіляція).

З огляду на викладене вимога позивача щодо стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню частково в сумі 7 944,30 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з допущеними арифметичними помилками при розрахунку, а саме, у зв'язку з невірним визначенням періоду нарахування заборгованості щодо розрахунку інфляційних втрат.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову.

Судові витрати по справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача пропорційно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 256, 261, 267, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 232 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 76; ) на користь Приватного акціонерне товариство "Манометр-Харків" (юридична адреса: 62473, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Революції, буд. 1; поштова адреса: 61052, м. Харків, пров. Чайкіної Лізи, 17; ) - 16 380 (шістнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 2 579 (дві тисячі п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 96 коп. пені, 7 944 (сім тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 30 коп. інфляційних втрат, 486 (чотириста вісімдесят шість) грн. 01 коп. 3% річних, 1 030 (одна тисяча тридцять) грн. 97 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.04.16р.

Суддя ОСОБА_3