РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/5069/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ-СПОРТ";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙЛІ СПОРТ";

про стягнення 450 000,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Косінова А.А., представник, довіреність № б/н від 10.03.2016 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 450 000,00 грн. заборгованості з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5069/16, розгляд справи призначено на 12.04.2016 року.

У судовому засіданні 12.04.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача. Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕНЕРАЛ-СПОРТ» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЙЛІ СПОРТ» (замовник) 01.10.2015 року було укладено договір про надання маркетингових послуг № 01-10-2015П (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати замовнику, інформаційні та маркетингові послуги, зі стимулювання збуту товарів замовника, по самостійно розробленому (без узгодження з замовником) графіку, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги, зокрема такі інформаційні тамаркетингові послуги, а також послуги зі стимулювання збуту товарів замовника: а саме проведення опитування покупців, аналіз споживчого попиту, надання консультаційних послуг з питань господарської діяльності, надання рекомендацій, щодо моніторингу споживчого попиту на товари замовника, що реалізуються на ринку України, надання рекомендацій щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, що постачаються замовником.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що надані послуги, які фактично будуть виконані виконавцем та їх вартість встановлюються та засвідчуються актом приймання - передачі наданих послуг, що підписується сторонами не пізніше 01 грудня 2015 року, включно.

Відповідно до п. 4.2. договору, за послуги, які виконавець надає замовникові згідно з цим договором, замовник сплачує виконавцеві загальну суму, що зазначається у акті приймання-передачі послуг, в термін до 01 січня 2016 року включно.

Позивач стверджує, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання, взятого на себе згідно з умовами договору, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 450 000,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами було підписано акт приймання-передачі наданих послуг № Дк00000001 від 01.12.2015 р. на загальну суму 450 000,00 грн.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг на загальну суму 450 000,00 грн., зокрема, підписаним актом приймання-передачі наданих послуг № Дк00000001 від 01.12.2015 р.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, вартість наданих послуг у визначений договором строк не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду справи, складає 450 000,00 грн. та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 12.03.2016 р.

Доказів здійснення оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 450 000,00 грн., суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за надані послуги суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 450 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙЛІ СПОРТ" (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 4-А, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНЕРАЛ-СПОРТ" (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Комінтерна, ) 450 000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 6 750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 18.04.2015 р.