ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2016 р.Справа № 5/112-Б-10
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» Від ПАТ «Імекс Банк» Від ПАТ «КБ «Надра» Богатиря К.В. Мишкіної М.А., Мирошниченка М.А. Герасименко Ю.С. Лойфер А.Е., довіреність № 197, дата видачі: 14.08.15 Мазурова А.О., довіреність № 207, дата видачі: 28.09.15 Овсепян А.А., довіреність № 130416, дата видачі: 13.04.16 Самотяга І.І., довіреність № 13-11-3720, дата видачі: 29.03.16
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»
на ухвалу господарського суду Херсонської області
від29.02.2016р.
у справі№ 5/112-Б-10
за заявою кредитора Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»
до боржника проМалого приватного підприємства «Таврія» банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду від 04.05.2012р. боржника - мале приватне підприємство «Таврія» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Білоусова О.А.

Ухвалою господарського суду від 17.01.2013р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Марченка С.О., якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру і подати до суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду від 22.01.2015р. у задоволенні скарг кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ПАТ «КБ «Приватбанк» на дії ліквідатора арбітражного керуючого Марченка С.О. та клопотання про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначення нового ліквідатора відмовлено, продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Марченка С.О.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р. апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, ухвалу господарського суду Херсонської області від 21.01.2015р. скасовано, скарги ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на дії і бездіяльність ліквідатора Марченка С.О. задоволено, клопотання ПАТ КБ «Приватбанк» про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора задоволено частково, усунуто арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора у справі № 5/112-Б-10 про банкрутство МПП «Таврія» та припинено повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі № 5/112-Б-10.

Ухвалою господарського суду від 10.11.2015р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Акопяна Г.Г., продовжено строк ліквідаційної процедури на шість місяців.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» подано до суду заяву про визнання результатів аукціону недійсними.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону недійсними повернуто без розгляду з підстав, передбачених ст. 63 ч. 1 п. 3 ГПК України (у заяві не вказано обставин, на яких ґрунтуються вимоги, доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини).

Ухвала господарського суду мотивована тим, що:

- заявником до заяви не додано даних щодо проведення оспорюваного аукціону, - протоколу аукціону з продажу майна банкрута, даних щодо результатів вказаного аукціону;

- заявником не конкретизовано заявлені вимоги щодо недійсності результатів аукціону та не визначено коло осіб, до яких пред'явлено вимоги, оскільки відповідно до поданої заяви за результатами аукціону продано дев'ятнадцять лотів (об'єктів нерухомості з обладнанням), тоді як відомості щодо переможців аукціону в заяві не вказано і документально не підтверджено.

Не погодившись з даною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. у справі № 5/112-Б-10 скасувати, справу № 5/112-Б-10 в частині заяви ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону від 12.12.2014р. недійсними повернути до господарського суду Херсонської області для розгляду.

Щодо права апелянта на подачу апеляційної скарги у даній справі колегія суддів визначає наступне:

У письмових поясненнях від 25.04.2016р. № 1888 апелянт вказує на те, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.06.2011р. затверджено реєстр вимог кредиторів, куди до першої черги включено вимоги ПАТ «Кредобанк» як забезпеченого кредитора на суму 29 566 723,37грн. та 125грн. судових витрат. В подальшому ПАТ «Кредобанк» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» всі права вимоги до МПП «Таврія», в тому числі й кредиторські вимоги по справі № 5/112-Б-10.

Провадження у справі № 5/112-Б-Ю про банкрутство МПП «Таврія» здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, що діяла до 19.01.2013 року (далі - Закон ).

У п. 51 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про банкрутство» від 18.12.2009 року № 5 зазначено, що статтею 512 ЦК України встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил Цивільного кодексу України, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абз. 22 ст, 1 Закону.

04.04.2012року ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулось до керуючого санацією МПП «Таврія» арбітражного керуючого Білоусова О.А. із заявою про заміну кредитора у справі № 5/112-Б-Ю (копія листа додається).

Листом від 18.04.2012 року (копія додається до пояснень) арбітражний керуючий Білоусов О.А. повідомив ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну кредитора у справі про банкрутство МПП «Таврія» із ПАТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Повноваження ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як кредитора у справі № 5/112-Б-Ю неодноразово досліджувались господарським судом Херсонської області, Одеським апеляційним господарським судом, Вищим господарським судом України тощо.

Зокрема в ухвалах господарського суду Херсонської області від 08.02.2016 року, 29.02.2016 року, 29.03.2016 року (копії додаються до пояснень) значиться, що ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є кредитором у справі № 5/112-Б-Ю про банкрутство МПП «Таврія». Аналогічний факт значиться в ухвалах Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року, 07.04.2016 року у справі № 5/112-Б-Ю (копії додаються до пояснень).

ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» неодноразово приймало участь у судових засіданнях в Вищому господарському суді України, користувався всіма правами кредитора, сторони у справі про банкрутство, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, статус ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як кредитора у справі № 5/112-Б-10 підтверджується численними зверненнями арбітражних керуючих у справі, зокрема звітами про виконану роботу (копії додаються до пояснень).

Станом на теперішній час ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є членом комітету кредиторів МПП «Таврія», що підтверджується протоколами зборів комітету кредиторів, повною інформаційною довідкою з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство (копії додаються до пояснень).

Крім того, ліквідатором МПП «Таврія» Марченко С.О. 16.02.2015 року проводились в межах ліквідаційної процедури розрахунки саме з ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» як заставним кредитором МПП «Таврія», що підтверджується банківською випискою з ліквідаційного рахунку МПП «Таврія» (копія додається до пояснень).

Таким чином, колегія суддів вважає доведеними обставини переходу прав та обов'язків кредитора по справі від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на наступне:

- ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» не є ані переможцем, ані замовником, ані організатором аукціону, а отже згідно з ч. 5 ст. 69 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не може володіти протоколом аукціону;

- оскільки процедура продажу майна банкрута є визначальною у ліквідаційній процедурі, звіт про продаж майна, включно з протоколами аукціону з продажу майна банкрута та даними щодо результатів аукціону, надається ліквідатором до господарського суду Херсонської області та всі ці документи наявні (мають бути наявними) в матеріалах справи № 5/112-Б-10;

- у заяві ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» наведено перелік порушень вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які були допущені під час організації та проведення аукціону із продажу майна МПП «Таврія», відомості про переможців аукціону та інших учасників провадження у справі №5/112-Б-10, та вимога - визнати недійсними результати аукціону від 12.12.2014року із продажу майна МПП «Таврія»;

- вищезазначене підтверджує, що господарський суд Херсонської області повернув заяву ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» без розгляду за відсутності підстав для такого повернення, що свідчить про необ'єктивність суду першої інстанції, а також про порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Господарського процесуального кодексу України, та має наслідком фактичне позбавлення ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» права на доступ до правосуддя та на судовий захист своїх законних інтересів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. № 2343-XII (в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи ту обставину, що постанова про визнання Малого приватного підприємства «Таврія» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури по справі № 5/112-Б-10 прийнята 04.05.2012р. і на цей час знаходиться на стадії ліквідації, до спірних правовідносин мають застосовуватися норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство) в редакції, яка була чинною до 19.01.2013р., окрім питань, які регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, до яких застосовуються норми Закону в його останній редакції.

Повноваження ліквідатора банкрута визначено статтею 41 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.). Зокрема з дня свого призначення ліквідатор приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (ч.2 ст.41).

За визначенням частин 1, 2 статті 43 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.) майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Продаж майна у судовій процедурі ліквідації урегульовано статтею 44 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.).

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника (ч.2 ст.44 Закону про банкрутство, в редакції чинній з 19.01.2013р.).

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами (ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство, в редакції чинній з 19.01.2013р.).

Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство (ч. 8 ст. 44).

Продаж майна у провадженні справ про банкрутство урегульовано розділом ІV (статті 49-76) Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.).

Згідно частини 3 статті 55 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.) результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Але слід звернути увагу на те, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній з 19.01.2013р.) не встановлено будь-яких вимог до змісту, які повинна містити заява про визнання результатів аукціону недійсними, та необхідних умов до переліку документів, які повинні бути додані до такої заяви.

Стаття 63 ГПК України, на підставі якої повернуто без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону недійсними, містить підстави для повернення позовної заяви.

Перелік підстав для повернення позовної заяви без розгляду, наведений у статті 63 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, частиною першою пунктом третім цієї статті передбачено, що суд повертає позовну заяву без розгляду , якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Отже, суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на статтю 63 ГПК. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребує ці докази від позивача чи відповідача.

Застосувавши при поверненні позовної заяви п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції вказав, що заявником не додано даних щодо проведення оспорюваного аукціону, протоколу аукціону з продажу майна банкрута, даних щодо результатів вказаного аукціону.

При цьому, місцевий господарський суд при виникненні у нього сумнівів по факту проведення оспорюваного аукціону не був позбавлений можливості прийняти до розгляду заяву та зобов'язати заявника надати необхідні документи.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до вимог статті 49 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.) продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону (ч. 1). Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники (ч. 4 означеної статті).

Відповідно до ч. 5 ст. 69 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.) протокол надається переможцю аукціону негайно після його складення та у той же день надсилається (вручається) замовнику аукціону. Один примірник протоколу залишається в організатора аукціону.

Як зазначено самим апелянтом, ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» не є ані переможцем, ані замовником, ані організатором аукціону, а отже згідно з ч. 5 ст. 69 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не володіє протоколом аукціону. При цьому, як вже було зазначено вище саме ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута, та відповідно до норм ч. 5 ст. 69 Закону повинен мати даний протокол аукціону.

Також, відповідно до вимог ч. 10 ст. 41 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013р.) господарський суд має право витребувати від ліквідатора необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедур, у тому числі які стосуються питання продажу майна боржника.

06.04.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного господарського суду надано оригінал заяви про визнання результатів аукціону недійсними з усіма додатками.

Розглянувши оригінал заяви про визнання результатів аукціону недійсними (з відміткою канцелярії господарського суду Херсонської області про отримання) колегією суддів було встановлено, що:

- дана заява у вступній частині містить перелік (найменування та адресат) переможців аукціону, організатора аукціону, замовника аукціону, ліквідатора, банкрута та кредиторів;

- в резолютивній частині заявник просить визнати недійсними результати аукціону від 12.12.2014р. із продажу майна МПП «Таврія».

- із змісту вказаної заяви вбачається, що вона містить чисельні посилання на докази та матеріали справи про банкрутство, конкретні норми матеріального права, якими заявник обґрунтовує свої вимоги про визнання результатів аукціону недійсними;

- у заяві вказано про продаж на аукціоні 19 лотів (об'єкти нерухомості із обладнанням), які забезпечували кредиторські вимоги заявника до боржника у справі про банкрутство, та законність продажу яких на аукціоні заперечує заявник.

Таким чином, можливо дійти висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» містить перелік осіб, які приймали участь при проведенні даного аукціону, містить вказівку на усі інші необхідні для її розгляду по суті обставини та докази, а в резолютивній частині зазначено конкретну вимогу: визнати недійсними результати аукціону від 12.12.2014р. із продажу майна МПП «Таврія». При цьому слід зазначити, що судом першої інстанції в ухвалі від 29.02.2016р. не вказано, якої саме конкретики потребує резолютивна частина заяви ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону недійсними, та яким нормативним актом така конкретика передбачена.

Таким чином, на думку колегії суддів неправильне застосування господарським судом норм процесуального права привело до винесення неправильної ухвали, яка порушує законні права апелянта як кредитора по справі.

Згідно ст. 104 ГПК України неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою скасування рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про повернення позовної заяви без розгляду або залишення заяв у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. про повернення заяви без розгляду - скасуванню з направленням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону недійсними на розгляд господарському суду Херсонської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 29.02.2016р. по справі № 5/112-Б-10 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання результатів аукціону недійсними передати на розгляд господарському суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: М.А. Мишкіна

М.А. Мирошниченко