ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 Справа №917/264/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", вул. Мечнікова, 3, м. Київ, 01601

до відповідача 1 - Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", с. Попівка, Миргородський район, Полтавська область

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", вул. Лучанська, 1-б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область

про визнання договору недійсним

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №592 від 15.10.2015

від відповідача 1: ОСОБА_3, довіреність №2 від 23.03.2016

від відповідача 2: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про визнання договору застави № 101214 від 10.12.2014 недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що договір застави № 101214 від 10.12.2014, укладений з порушенням норм чинного законодавства, а саме: ваги автомобільні тенд.31, які розташовані за адресою: Полтавська обл., Лохвицький р-н, с. Вирішальне, вул. Комарова, 1г, передані в заставу без згоди Заставодержателя (Банку), як того вимагає частина 2 статті 586 Цивільного кодексу України та частина 2 статті 17 закону України «Про заставу».

Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що спірний договір укладено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначає , що опис обтяженого майна у договорі №230410-3/1 від 23.04.2010, на який посилається ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" (позивач) у своїй позовній заяві, не містить ідентифікуючих ознак, тому це обтяження за змістом ст. 7 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є недійсним. Враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" про те, що у разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним, отже твердження позивача про те що наявні передбачені законом підстави для визнання договору застави №101214 від 10.12.2014 недійсним є необґрунтованими.

Також, 19.04.2016 відповідач подав клопотання про призначення товарознавчої експертизи (експертиза обладнання) для ідентифікації майна, яке є предметом застави за договором застави №230410-3/1 від 23.04.2010 та договором застави № 101214 від 10.12.2014.

Представник позивача проти зазначеного клопотання заперечив.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи за безпідставністю.

Таким чином, відповідач -1 вважає, що ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" необґрунтовано посилається у позові на ті обставини, що він мав належні права обтяжувача на спірне майно, оскільки його неможлива ідентифікувати на підставі договору застави №230410-3/1 від 23.04.2010.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

23.04.2010 Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" (надалі - позивач/ОСОБА_1/Позичальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (попередня назва ТОВ АМАРАНТ, надалі - відповідач 2/Позичальник/Боржник) уклали кредитний договір № 230410-КЛВ.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору (в редакції змін внесених договором про зміну від 28.11.2013) ОСОБА_1 відкриває Позичальнику мультивалютну не відновлювальну кредитну лінію строковий кредит з лімітом у сумі 12 253 600,00 доларів США, а позичальник зобов'язувався повернути кредити у строки встановлені графіком, але не пізніше 01.04.2016 та сплатити проценти за користування наданими кредитами.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальником за Кредитним договором, між Банком та відповідачем-2 укладено договір застави №230410-3/1 від 23.04.2010.

Згідно з п. 1.3. договору застави -1 предметом застави за цим договором є наступне майно: обладнання, яке описане в Додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору застави-1, предметом застави є:

№ п/пНайменування обладнанняКількістьФактичне місцезнаходження
1Ваги автомобільні тенд. 31;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
2Зерномет самохідний 31480 (ЗМ-60) 29;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
3Зерномет самохідний ЗМ-60 43;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
4Зерномет ЗМ-60-А 1;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
5Зерномет ЗМ-60-А 101;1 од.Полтавська обл.,Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
6Зерносушарка ЗСПГ-8 7;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
7Зерносушарка ЗСПГ-10 42;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
8Зерносушарка ЗСПГ-10 50;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
; 9Навантажувач КПШ-7 28;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
10Навантажувач КПШ-7 44;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
ПНавантажувач КПШ-7 75;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
12Норія Н-100 висота 12 м 52;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок їв.
I 13Норія Н-100 висота 12 м 52;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
14Норія Н-100 висота 16 м 53;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будино1 1г
15Норія стрічкова ковшова Н-100 97;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Жовтнева, будинок 1а
16Очисник ОВС-25 35;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
17Платформа (автомоб. ваги) 26;1 од.Полтавська обл.,Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
18Розвантажувач автомобільний ГУАР 15 з накопичувальним бункером 45;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок їв.
19Розвантажувач автомобільний У15-УРАГ 27;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок їв.
20Сепаратор попередньої очистки СПО-50 51;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
21Зерносушарка СЗМ-540 61;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок їв.
22Стрічковий транспортер ТА-10 32;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
23Стрічковий транспортер ТА-10 46;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
24Транспортер стрічковий ТЛ-6 33;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок їв.
25Шнековий транспортер ШТ-10 34;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
26Шнековий транспортер ШТ-10 47;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
27Шнековий транспортер ШТ-4 48;1 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
28Шнековий транспортер ШТ-4 481 од.Полтавська обл., Лохвицький р., с. Вирішальне, вулиця Комарова, будинок 1г.
У звязку з невиконанням умов Кредитного договору, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмети застави, в т.ч. за договором застави № 230410-3/1 від 23.04.2010.

Господарським судом Полтавської області за позовом Банку порушено провадження у справі №917/457/15.

Як зазначає позивач, 29.09.2015 у судовому засіданні, під час розгляду справи № 917/457/15, третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством Батьківщина, подано позовну заяву про визнання права власності на предмет застави за договором застави № 101214 від 10.12.2014, за яким, ТОВ Луксор - Утр передало у заставу ПОСП Батьківщина ваги автомобільні тенд 31, що розташовані за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Комарова, 1г (копія позову в матеріалах справи, а.с. 26-27).

Тобто, ПОСП Батьківщина звернулося з позовом про звернення стягнення на майно, яке ще 23.04.2010 було передано у заставу Банку за договором застави № 230410-3/1 від 23.04.2010.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору застави № 101214 від 10.12.2014, що укладений між ПОСП Батьківщина та ТОВ Луксор-Утр недійсним з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 договору застави № 101214 від 10.12.2014 Заставодавець з метою забезпечення виконання зобовязання, передає в заставу, а Заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених у цьому договорі, майно, яке є власністю Заставодавця після укладення договору застави, а саме: ваги автомобільні тенд.31, які розташовані за адресою: Полтавська обл., Лохвицький р-н, с. Вирішальне, вул. Комарова, 1г.

Згідно з Додатковою угодою №1 до договору застави №101214 від 10.12.2014, укладеної ПОСП Батьківщина та ТОВ Луксор-Утр 23.09.2015 п. 1. ст. 1 договору застави викладено в наступній редакції: Заставодавець з метою забезпечення виконання зобовязання, передає в заставу, а Заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених у цьому договорі, майно, яке є власністю Заставодавця після укладення договору застави, а саме: ваги автомобільні тенд.(інв.31), ДСТУ EN 45501:2007, які розташовані за адресою: Полтавська обл., Лохвицький р-н, с. Вирішальне, вул. Комарова, 1г.

Як вбачається з п. 2.1.3. договору застави № 230410-3/1 від 23.04.2010 Заставодавець зобовязується не надавати предмет застави (або будь-яку його частину) у наступну заставу будь-якій третій особі без попередньої письмової згоди Заставодержателя на таке надання.

Позивач стверджує, що ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" не надавало письмової згоди ТОВ Луксор-Утр на передання у заставу ПОСП Батьківщина вагів автомобільних тенд 31, які розташовані за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с Вирішальне, вул. Комарова, 1г, які є предметом застави за договором застави № 230410-3/1 від 23.04.2010.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, у зв'язку з тим, що вважає порушеними свої права, як Заставодержателя рухомого майна, за договором Застави № 230410-3/1 від 23.04.2010.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним.

За змістом частин 1, 3 ст. 215 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про заставу" заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

У зв'язку з цим закон прямо покладає на Заставодавця обов'язок отримати згоду Заставодержателя на розпорядження, обтяженим майном, йому кореспондує право заставодержателя на судовий захист шляхом визнання правочину недійсним у разі відчуження майна без його згоди.

Згідно частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 2 статті 586 Цивільного кодексу України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 17 закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

У матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу письмової згоди Банку на передання у заставу ПОСП «Батьківщина» вагів аавтомобільних тенд 31.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що зміст договору застави № 101214 від 10.12.2014 суперечить вимогам частини 2 статті 586 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 17 закону України «Про заставу», оскільки укладено без письмової згоди ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", а тому підлягає визнанню недійсним.

Суд відхиляє доводи відповідача-1, що викладені ним у відзиві на позов, оскільки вони не спростовують факт відсутності згоди Заставодержателя на укладення зазначеного договору.

Твердження відповідача проте, що предмет застави неможливо ідентифікувати також відхиляється судом, оскільки відповідно до частини 2 ст. 7 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо предметом обтяження є окремий об'єкт, його опис надається за індивідуальними ознаками. Якщо предметом обтяження є сукупність об'єктів рухомого майна, його опис також може надаватися за родовими ознаками.

У Додатку №1 до договору застави № 230410-3/1 від 23.04.2010 зазначено 28 обєктів рухомого майна, прийнятого Банком у заставу, тому його опис може надаватися за родовими ознаками.

Крім того, доказами того, що ваги автомобільні тенд 31 були у власності ТОВ Луксо- Утр у кількості 1 одиниці є наступні документи: виписки з балансу ТОВ «Амарант» станом на 23.04.2010, інвентаризаційний опис основних засобів ТОВ "Луксор-УТР" від 27.05.2015, в якому зазначено, що спірне майно перебуває у заставі ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" (номер 5), перелік майна, що перебуває в заставі, або обтяжений в інший спосіб, що складений головою ліквідаційної комісії у 2015 році, який залучено до матеріалів справи №917/1177/15 (номер 168), перелік кредиторів, вимоги яких забезпечені майном ТОВ "Луксор-УТР", який залучено до матеріалів справи №917/1177/15. Вказаному переліку забезпечений кредитор ПОСП "Батьківщина" відсутній.

Бухгалтерська довідка ТОВ "Луксор Утр" про те, що станом на 23.09.2015 на його балансі обліковуються: ваги автомобільні у кількості 8 шт., не береться судом до уваги, у зв'язку з тим, що майно у договорах застави має інші родові ознаки.

Беззаперечних доказів наявності інших автомобільних вагів тенд 31 у власності ТОВ "Луксор-УТР" станом на момент укладення спірного договору застави суду не надано.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір застави № 101214 від 10.12.2014, укладений між ТОВ Амарант(теперішня назва ТОВ Луксор - Утр) та ПОСП Батьківщина.

Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", с. Попівка, Миргородський район, Полтавська область, () на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", вул. Мечнікова, 3, м. Київ, 01601, () 689,00 грн судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", вул. Лучанська, 1-б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область, () на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Дніпро", вул. Мечнікова, 3, м. Київ, 01601, () 689,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.04.2016

Суддя Д.М. Сірош