РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016Справа №910/22716/14

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
ДоКомунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама"
Простягнення 7 893 479,42 грн.
Головуючий суддя: Яковенко А.В.
Судді: Підченко Ю.О.
Чеберяк П.П.
Представники сторін:
від позивача Кучкова Ю.В.
від відповідачаЛєгостаєв І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" про стягнення з останньої заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі у розмірі 7 893 479,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вимог договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 520696 від 01.01.2008 р. позивач поставив відповідачу теплову енергію, проте відповідач грошові зобов'язання по оплаті поставленої енергії виконав не в повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6 233 753,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 1 190 616,30 грн. та 3% річних у розмірі 469 109,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 порушено провадження у справі №910/22716/14 та призначено розгляд справи на 12.11.2014.

В судовому засіданні 12.11.2014 оголошувалася перерва до 03.12.2014 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 03.12.2014 оголошувалася перерва до 17.12.2014 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 задоволено клопотання Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" про зупинення провадження у справі №910/22716/14; зупинено провадження у справі №910/22716/14 до вирішення Господарським судом міста Києва справи №910/26333/14.

До Господарського суду міста Києва від ПАТ "Київенерго" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв'язку із усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Із поданого клопотання вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 у справі №910/26333/14 залишено без розгляду позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 21.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 вирішено розгляд справи №910/22716/14 здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

29.12.2015 після проведення автоматичного розподілу справи № 910/22716/14, вказана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: Яковенко А.В. (головуючий), суддя Підченко Ю.О., суддя Чеберяк П.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2015 справу №910/22716/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Яковенко А.В. (головуючий), суддя Підченко Ю.О., суддя Чеберяк П.П. та призначено до розгляду на 08.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2016 продовжено процесуальний розгляд справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 14.03.2016.

В судове засідання 14.03.2016 представник позивача з'явився, надав пояснення по справі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 14.03.2016 з'явився, надав пояснення по суті спору, заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2008 р. між АЕК «Київенерго» (постачальник) та КП по утриманню житлового господарства «Печерська брама» (споживач) було укладено договір № 520696 на постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі - «Договір»).

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору постачальник зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

Абонент, відповідно до пункту 2.3.1 Договору, зобов'язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку №1, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку № 2.

Пунктом 2 додатку № 2 до Договору визначено, що у разі встановлення у споживача будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії - кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається відповідно до показників цих приладів, встановлених на межі балансової належності (додатки 3,4).

Згідно з пунктом 3 додатку № 2 до Договору у разі встановлення будинкових приладів обліку теплової енергії споживача не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначених цими приладами обліку, споживачем додаються теплові витрати на дільниці тепломережі з межі поділу балансової належності до місця встановлення приладів обліку згідно з пунктом 1.3. додатку 1.

Відповідно до пунктів 4 та 5 додатку № 2 до Договору, дата зняття споживачем показників будинкових приладів обліку - по 25 число поточного місяця; споживач, що має будинкові прилади обліку, щомісячно надає постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в МВРТ-5, вул. Товарна, 1 - не пізніше 28 числа поточного місяця.

У випадку підключення декількох споживачів без будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії до центрального теплового пункту (ЦТП) - від загального споживання теплової енергії, визначеної за комерційними приладами обліку встановленими на ЦТП, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені по будинкових комерційних приладах обліку споживачів, а залишок обсягу спожитої теплової енергії розподіляється між споживачами без будинкових комерційних приладів обліку теплової енергії пропорційно до їх договірних навантажень (пунктом 7 додатку № 2 до Договору).

Пунктом 8 додатку № 2 до Договору визначено, що у разі відсутності у споживача будинкових комерційних приладів обліку, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається:

- на опалення - як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія;

- на гаряче водопостачання - як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Відповідно до пункту 9 додатку №2 до Договору, споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує в МВРТ-5 за адресою: м. Київ, вул. Товарна, буд. 1, оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці, табуляграму фактичного споживання за попередній період; акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Пунктом 10 додатку № 2 до Договору передбачено, що споживач щомісячно: забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Відповідно до п. 4.1., 4.3 Договору, даний Договір, набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2008 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Договір № 520696 на постачання теплової енергії у гарячій воді є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за період з 01.10.2011 р. по 01.10.2014 р. у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.10.2014 р. становить 6 233 753,40 грн., що підтверджується відомостями обліку спожитої теплової енергії, обліковими картками (табуляграмами) та довідкою про надходження коштів.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором по сплаті спожитої теплової енергії у розмірі 6 233 753,40 грн.

В той же час, відповідач заперечує проти наявності в нього наведеної заборгованості вказуючи на те, що у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удасконаленняя розрахунків за енергоносії» Договір припинив свою дію.

У статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Згідно ст. 24 Житлового кодексу України, для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку.

Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території. Жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією.

Як зазначалося раніше, п. 4.3. Договору передбачається, що він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією з сторін про його припинення.

Матеріали справи не містять доказів звернення КП по утриманню житлового господарства «Печерська брама» до ПАТ «Київенерго» про розірвання Договору, а тому, відповідачем не було виконано умови щодо завчасного повідомлення про розірвання Договору, що свідчить про його автоматичну пролонгації відповідно до п. 4.3. Договору.

За таких обставин, заперечення відповідача щодо неправомірного нарахування оплати за надані послуги з травня по вересень 2014 року також судом до уваги приймаються.

В той же час, відповідач заперечує проти наявності в нього наведеної заборгованості вказуючи не невірне визначення позивачем обсягу спожитого відповідачем гарячого водопостачання у зв'язку із неврахуванням при розрахунку обсягу теплової енергії, яка не могла бути спожита кінцевим споживачами, у зв'язку із втратами в теплових мережах.

Згідно із п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до положень п. 8 додатку №2 до Договору у разі відсутності у споживача будинкових комерційних приладів обліку, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається: - на опалення як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія; на гаряче водопостачання - як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

З наведених положень вбачається, що при здійсненні нарахування обсягу спожитої теплової енергії (в т.ч. у вигляді гарячого водопостачання) має враховуватися середньомісячна розрахункова температура теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації.

При цьому, відповідно до п. 24 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198, у разі коли обсяг постачання теплової енергії на межі продажу менший, ніж зазначений в договорі, теплопостачальна організація повинна зменшити плату шляхом проведення перерахунку за фактично спожиту теплову енергію відповідно до договору. У разі відхилення параметрів теплоносія в бік зменшення від затвердженого температурного графіка, передбаченого договором, споживачеві проводиться відповідний перерахунок.

Саме на неврахування позивачем наведених обставин необхідності здійснення перерахунку за фактично спожиту теплову енергію в частині гарячого водопостачання і вказує відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач враховує при здійсненні спірних розрахунків спожитого гарячого водопостачання та відображає у відповідних табуляграмах відповідний коефіцієнт - співвідношення фактично спожитої теплової енергії на потреби гарячого водопостачання до розрахункової (за договірними навантаженнями), а саме: в опалювальний сезон у розмірі, що дорівнює одиниці; в неопалювальний сезон - обраховується за методикою, визначеною Тимчасовими правилами обліку відпускання і споживання теплової енергії, затвердженими спільним наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству та Міністерства енергетики та електрифікації України від 01.07.1996 р. №57/112, оскільки офіційно затвердженої методики щодо застосування пунктів 23, 24 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198, у спірний період не було прийнято.

Проте, відповідач заперечує щодо застосування такої методики у зв'язку із скасуванням наказу №57/112 від 01.07.1996 р.

Суд відзначає, що правомірність застосування позивачем визначеної Тимчасовими правилами обліку відпускання і споживання теплової енергії, затвердженими спільним наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству та Міністерства енергетики та електрифікації України від 01.07.1996 р. №57/112, методики перерахунку фактично спожитої теплової енергії підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.02.2014 р. №К/9991/21304/11 у справі за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" до Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, що в силу положень ст. 124 Конституції України та ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не може бути поставлена під сумнів.

Крім того, відповідачем в своїх заперечення необґрунтовано ототожнюється температура навколишнього середовища з температурою теплоносія в теплових мережах, що відображується в коефіцієнті, складові якого вимірюються в Гігакалоріях, а з наданих документів судом було встановлено, що при визначенні загального обсягу теплової енергії, яка виготовляється котельнею, та формуванні розрахунку спожитої теплової енергії для відповідача, позивачем враховується різниця теплової енергії труби від теплової магістралі, яка піде до споживача (будинок за адресою: вул. Товарна, 1), та теплової енергії труби, по якій вода повертається до котельні, що здійснюється за допомогою контрольно-вимірювальних приладів типу КСД-2, КСМ, що вимірюють та реєструють показники витрат мережної води та температури у подавальному та зворотному трубопроводах теплової магістралі та температуру холодної води на вході в котельню. Тобто, відповідає встановленому в п. 8 додатку №2 до Договору порядку визначення кількості спожитої теплової енергії.

Наведене знайшло своє відображення у застосованих позивачем при розрахунку спожитого відповідачем гарячого водопостачання у спірний період коефіцієнтах, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про нарахування за теплову енергію по Договору, з яких в свою чергу вбачається, що відповідний коефіцієнт в опалювальний сезон становив одиницю, а у неопалювальний - вираховувався у відповідності до наведеного порядку.

Таким чином, матеріалами справами належним чином підтверджується правомірне здійснення позивачем розрахунку спожитої відповідачем у період з 01.10.2011 р. по 01.10.2014 р. за Договором теплової енергії, вартість якої за вказаний період становить 6 233 753,40 грн.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, додатку №2 до Договору, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті спожитої за Договором теплової енергії на моменту розгляду справи настав.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту теплову енергію у розмірі 6 233 753,40 грн. за спірний період.

Заборгованість КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама» перед ПАТ «Київенерго» у розмірі 6 233 753,40 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення заборгованості відповідачем не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 6 233 753,40 грн. правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 469 109,72 грн. та інфляційні у розмірі 1 190 616,30 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама» 469 109,72 грн. та інфляційні у розмірі 1 190 616,30 грн. Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама» (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, 3; ідентифікаційний код 34239762) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 6 233 753,40 грн., 3% річних у розмірі 469 109,72 грн., інфляційні у розмірі 1 190 616,30 грн. та судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6. Дата складання повного тексту рішення 11.04.2016 р.

Головуючий суддя А.В. Яковенко

Судді: Ю.О. Підченко

П.П. Чеберяк