ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.Справа № 922/456/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 підприємство "Юридичне агентство "Легіон", м. Харків, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2
до Публічне акціонерне товариство "АКБ "Базис", м. Дніпропетровськ , Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіста", м. Київ 3-я особа , Відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби міністерства юстиції України, м. Київ
про визнання права власності та знаття арешту
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, за дов. № б/н від 03.03.2016 року

третьої особи - не з'явився

першого відповідача - ОСОБА_4, за дов. № б/н від 01.02.2016 року

другого відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 підприємство "Юридичне агентство "Легіон", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до першого відповідача, Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис", другого відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста", про визнання за позивачем права власності на нежитлові приміщення 7-го поверху № № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-16", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А та зняття арешту (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження № 5083751), накладеного на нежитлові приміщення 7-го поверху № № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-16", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 41062207 від 21 березня 2014 року.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що нежитлові приміщення 7-го поверху № № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м. в літ "А-16", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, належать позивачу на праві власності за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 вересня 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2 09 вересня 2013 року і зареєстровано в реєстрі за № 181. Водночас, накладений державним виконавцем арешт на вище вказані нежитлові приміщення є незаконним з огляду на те, що на момент винесення відповідної постанови приміщення є власністю позивача, а не другого відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 лютого 2016 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/456/16; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, справу призначено до слухання у судовому засіданні на 09 березня 2016 року.

09 березня 2016 року ухвалою господарського суду Харківської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкладено розгляд даної справи до 21 березня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 березня 2016 року відкладено розгляд даної справи до 13 квітня 2016 року.

11 квітня 2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 11833 від 11 квітня 2016 року) про долучення до матеріалів справи пакету документів, дані документи судом долучено до матеріалів справи.

13 квітня 2016 року через канцелярію суду від теретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів надійшла заява (вх. № 12287 від 13 квітня 2016 року) про долучення до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження № 41062207, даний пакет документів судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 13 квітня 2016 року з'явився представник позивача та представник першого відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник першого відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справ письмові пояснення до позовної заяви, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 12448 від 13 квітня 2016 року.

Другий відповідач та треті особи своїх уповноважених представників в судове засідання не направили, про час дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими про вручення поштового відправлення, поштовими повідомленнями з відміткою поштової установи "за закінченим терміном зберігання", відзивом другого відповідача на позовну заяву та наданими документами (36-37, 42-47, 66, 75-81, 82, 83-87).

Судом перевірено адресу другого відповідача: згідно ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців, місцезнаходження другого відповідача - 02091, місто Київ, шосе Харківське, будинок 144 -Б, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява із додатками. Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не зявилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що учасники судового процесу повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але другий відповідач та треті особи не зявилися у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення усіх учасників судового процесу про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_5 з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції.

ОСОБА_5 ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявна в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року представник позивача та представник першого відповідача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09 вересня 2013 року між позивачем (покупець) та другим відповідачем (продавець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який посвідчено ОСОБА_1 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 09 вересня 2013 року.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, продавець продає та передає покупцю, а покупець купує та приймає від продавця нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-16", розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Клочківська, будинок 111-А. Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" (другого відповідача по справі) на спірні приміщення підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30 серпня 2013 року за Індексним номером № 8680630.

ОСОБА_5 за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09 вересня 2013 року власником нежитлових приміщень 7-го поверху № 10, 14, 19 загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-16" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіста". ОСОБА_5 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави та відповідно до ОСОБА_5 за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкт нерухомого майна порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" відомості щодо перебування спірних приміщень в іпотеці, під арештом, іншою забороною на його відчуження відсутні.

09 вересня 2013 року ОСОБА_1 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 09 вересня 2013 року та заяви ОСОБА_1 підприємства "Юридичне агентство "Легіон" про державну реєстрацію права власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перехід права власності на нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19 в літ. "А-16", за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" до ОСОБА_1 підприємства "Юридичне агентство "Легіон".

Як вбачається з ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27 січня 2016 року, 21 березня 2014 року на спірні приміщення Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було накладено арешт в рамках виконавчого провадження № 41062207, відкритого на підставі наказу (дублікату), виданого господарським судом Харківської області 08 травня 2013 року по справі № 922/985/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" (першого відповідача по справі) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" (другий відповідач по справі) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15/10 від 28 травня 2010 року.

Відповідно до постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 березня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України ОСОБА_6 було накладено арешт, зокрема на нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м., в літ. "А-16"; в даній постанові державним виконавцем зазначено, що арешт накладається на майно, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Авіста" (другий відповідач по справі).

Як стверджує позивач у позовні заві та не заперечують і відповідачі у своїх відзивах на позовну заяву, такі дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 щодо накладення в рамках виконавчого провадження ВП № 41062207 арешту на нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19 загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-1", м. Харків, вул. Клочківська, 111-А є незаконним та такими, що суперечать правам та інтересам позивача, що й стало підставою для звернення позивач з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Приписами ст. 331 ЦК України, встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

ОСОБА_5 ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Як зазначено вище в рішенні суду, договір купівлі продажу нежитлових приміщень укладений між ТОВ "Авіста" (другий відповідач по справі) та ПП "ЮА "Легіон" (позивач по справі) було нотаріально посвідчено ОСОБА_1 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 09 вересня 2013 року за реєстраційним номером № 181.

Приписами ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" надав наступні роз'яснення: вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи вище викладене в сукупності, а саме з огляду на те, що 09 вересня 2013 року на підставі ноторіально посвідченого договору купівлі-продажу нежитлових приміщень (договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, реєстровий за № 181) позивач набув у власність нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19 загальною площею 127,7 кв.м. в літ. "А-16", м. Харків, вул. Клочківська, 111-А; матеріали ноторіальної справи за вказаним правочином від 09.09.2013 р. та матеріали виконавчого провадження № 41062207 з яких вбачається відсутність обмежень (заборон) щодо відчуження спірного приміщення, яке є предметом провадження у даній справі, та наявність постанови державного виконавця від 21.03.2014 р., яка винесена після набуття ОСОБА_1 підприємством "Юридичне агентство "Легіон" спірного майна, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, доведеними матеріалами справи та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподіленню відповідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 182, 316, 328, 331, 334 Цивільного кодексу України, ст. ст. 11, 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 22, 29, 33, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 підприємством "Юридичне агентство "Легіон" (61141, АДРЕСА_1, ) право власності на нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19, загальною площею 127,7 кв.м., в літ. "А-16", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А.

Зняти арешт (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження № 5083751), накладений на нежитлові приміщення 7-го поверху № 10, 14, 19 загальною площею 127,7 кв.м., в літ. "А-16", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 41062207 від 21 березня 2014 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКБ "Базис" (49083, місто Дніпропетровськ, вулиця Кожем'яки, будинок № 3, ) на користь ОСОБА_1 підприємства "Юридичне агентство "Легіон" (61141, АДРЕСА_1, ) 3 349,00 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста" (01091, місто Київ, Харківське шосе, будинок 144 Б, ) на користь ОСОБА_1 підприємства "Юридичне агентство "Легіон" (61141, АДРЕСА_1, ) 3 349,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 18.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_7

справа № 922/456/16