УХВАЛА

25.04.2016Справа № 910/5475/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ», 2) товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ГОЛД» про визнання договору недійсним,

за участю представників сторін:

від позивача - Сікорський Т.Г. (довіреність № б/н від 15.09.2015);

від відповідача 1 - Білічак Х.В. (в.о. керівника згідно виписки від 21.08.15);

від відповідача 2 - Лисак Ю.А. (довіреність № б/н від 21.02.2016);

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ» (далі по тексту - відповідач 1), та товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ГОЛД» (далі по тексту - відповідач 2) про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» та публічним акціонерним товариством «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (далі по тексту - банк) був укладений кредитний договір від 13.02.2004 № 97-04 (далі по тексту - кредитний договір) у відповідності до якого позивач є позичальником грошових коштів, а банк - кредитором.

Позивач отримав від банку лист від 10.09.2015 № 3389/08-1 в якому банк повідомив позичальника про відступлення банком права вимоги за кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ». В свою чергу, відповідач 1 підтвердив позивачеві даний правочин, направивши на його адресу копію договору про відступлення права вимоги від 04.09.2015 № 97-04 (далі по тексту - договір 1).

Не погоджуючись із вказаним правочином, вчиненим між банком та відповідачем 1, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 04.09.2015 № 97-04. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі № 910/29195/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Як зазначає позивач, в той же час, останнім було отримано лист від відповідача 1 від 11.02.2016 № 11/02/16-2, в якому відповідач 1 повідомив позивача про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ГОЛД» на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.02.2016 № 97-04-1 (далі по тексту - договір 2).

Крім того, позивач отримав від відповідача 2 лист, у якому відповідач 2, посилаючись на оскаржуваний договір, вимагає від позивача дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором на користь відповідача 2.

Не погоджуючись із таким правочином, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 11.02.2016 № 97-04-1, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ» та товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ГОЛД».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.04.2016.

У судове засідання, призначене на 21.03.2016 представники сторін з'явилися та надали суду пояснення по суті спору.

06.04.2016 від публічного акціонерного товариства «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» надійшло клопотання про залучення останнього до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у зв'язку з тим, що рішення у справі вплине на права, обов'язки та інтереси банку.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Дослідивши вказане клопотання банку, суд дійшов висновку про його задоволення.

Крім того, 25.04.2016 від відповідачів у справі надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 25.04.2016 суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали даної справи, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/29195/15.

Так, предметом спору справи № 910/29195/15 є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 04.09.2015 № 97-04, укладеного між публічним акціонерним товариством «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ».

Враховуючи, що в рамках справи № 910/29195/15 буде досліджуватись питання щодо правомірності виникнення права грошової вимоги у товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ» до товариства з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» за договором 1, який є фактичною підставою укладання договору 2, за яким товариство з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» передав належне йому право грошової вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ГОЛД», та беручи до уваги взаємопов'язаність договору 1 та договору 2 і неможливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/29195/15 про визнання недійсним договору 1, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/5475/16.

Відповідно до п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Згідно з п. 2.17. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до вирішення Київським апеляційним господарським судом справи № 910/29195/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ» до публічного акціонерного товариства «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР-КОМФОРТ» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 04.09.2015 № 97-04.

Керуючись ч. 1 ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В :

1. Зупинити провадження у справі № 910/5475/16 до вирішення Київським апеляційним господарським судом справи № 910/29195/15.

2. Зобов'язати сторін судового процесу у даній справі повідомити Господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення у справі № 910/5475/16, та надати суду відповідні докази.

Суддя Я.А. Карабань