УХВАЛА

18.04.2016Справа № 18/113-53/81

За скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №18/113-53/81

за позовом Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення 154268280,35 грн.

Головуючий суддя: Грєхова О.А.

Судді: Пукшин Л.Г.

Ярмак О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Жовтий С.О. (посв. № 029481 від 02.10.2014);

від скаржника: Свириданко І.А., Майданович Д.В. - представники за довіреністю;

від стягувача: не з'явилися;

від ДВС: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь ЗАТ СУАП з ІІ "Укрелектроват" 2562101,36 грн. основного боргу, 1207585,52 грн. курсової різниці при зміні валютних курсів, 118209236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором №1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди №1 від 02.03.1998 та угоди №1 від 19.05.1998, 1283659,85 грн. 3% річних від простроченої суми, 4020411,84 грн. комісійної винагороди згідно з договором доручення №1348А від 02.03.1998 і угодою №1 від 19.05.1998, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 у справі №18/113-53/81 залишено без змін.

08.02.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2011 видано наказ №18/113-53/81.

01.04.2016 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду надійшла скарга №4799/10 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу у справі №18/113-53/81, згідно з якою заявник просить суд:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 25.03.2016 про арешт коштів боржника ВП №34029225;

- визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.03.2016 про арешт коштів боржника ВП №34029225 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2016 вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Грєхова О.А. (головуючий), Ярмак О.М. та Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2016 скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії органу державної виконавчої служби прийнято до розгляду та призначено на 18.04.2016.

Представник боржника в судовому засіданні 18.04.2016 підтримав подану ним скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" також підтримав.

Стягувач та Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в засідання господарського суду 18.04.2016 своїх представників не направили, втім їх неявка відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши подану ДП "НАЕК "Енергоатом" скаргу, заслухавши пояснення представників скаржника та прокуратури, дослідивши подані документи та матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 28.08.2012 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №18/113-53/81, виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва.

05.08.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Бойком О.М. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу №18/113-53/81 до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливо-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014 у справі №761/21069/14-к (провадження №1-кс/761/8248/2014) слідчому СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві капітану міліції Коломійцю О.О. надано тимчасовий доступ до документів виконавчого провадження №34029225, що перебувають у володінні Державної виконавчої служби України з можливістю їх вилучення.

14.08.2014 оперативним уповноваженим ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві Бондаренком Д.В., складено протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді та вилучено оригінал виконавчого провадження №34029225.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бойком О.М. від 04.01.2016 поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу №18/113-53/81, виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва.

Вказана постанова мотивована тим, що відповідно до п. 3.4. статті 34 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01 вересня 2015 року, крім Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 01 січня 2016 року.

25.03.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. при примусовому виконанні наказу №18/113-53/81 виданого 08.02.2012 Господарським судом міста Києва винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку №3768 в ПАТ «Сбербанк», МФО 320627, та належать відокремленому підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", у межах суми: 102407405,95 грн.

Звертаючись до господарського суду з даною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначає, що постанова про арешт коштів боржника від 25.03.2016 ВП №34029225 є незаконною, оскільки матеріали виконавчого провадження були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2014, а ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.04.2015 у справі №760/7180/15-к старшому слідчому з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників Гузенку Р.В. надано тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у виконавчому провадженні №34029225. З огляду на наведене скаржник вважає, що у державного виконавця були відсутні правові підстави вчиняти будь-які дії з поновлення виконавчого провадження, а також накладати арешт на рахунки боржника. Крім того, заявник наголошує на тому, що законодавство не допускає блокування всіх рахунків боржника, оскільки у останнього можуть бути інші зобов'язання, зокрема виплата заробітної плати, підтримання безпечної експлуатації АЕС, тощо.

Відповідно до статті 142 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", що визначено у статті 115 ГПК України.

Як закріплено в §1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції (справа "Горнсбі проти Греції", рішення від 19.03.1997 року, п. 40). Таким чином, усі ті гарантії, які передбачені в §1 статті 6 Конвенції, повинні застосовуватися і на стадії виконання рішення.

Однією з таких гарантій є встановлення розумного строку провадження, а отже, і розумного строку виконання рішення суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець зобов'язаний надати доступ до документів виконавчого провадження на виконання ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. У разі якщо в ухвалі слідчого судді, суду міститься розпорядження про надання можливості вилучення документів, державний виконавець зобов'язаний додати до документів виконавчого провадження копію документа, засвідчену в порядку, встановленому частиною першою цієї статті, після чого видати оригінал документа. Копія ухвали слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів, опис документів, які були вилучені на її виконання, додаються до документів виконавчого провадження (ч. 3 ст. 88 Закону).

За приписами ч. 7 ст. 83 Закону забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Виїмка документа виконавчого провадження здійснюється виключно за рішенням суду. При проведенні виїмки оригіналу виконавчого документа чи виконавчого провадження суд у своєму рішенні зазначає про зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського суду м. Києва від 18.07.2014 у справі №761/21069/14-к (провадження №1-кс/761/8248/2014) слідчому СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві капітану міліції Коломійцю О.О. надано тимчасовий доступ до документів виконавчого провадження №34029225, що перебувають у володінні Державної виконавчої служби України з можливістю їх вилучення. При цьому про зупинення даного виконавчого провадження Шевченківський суд м. Києва у своєму рішенні не зазначав.

Разом з тим, статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для обов'язкового зупинення державним виконавцем виконавчого провадження.

Зокрема, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; визнання стягувача або боржника недієздатним; проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; зупинення судом реалізації арештованого майна; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника; сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати; звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення; внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації; надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Крім того, статтею 38 Закону передбачено підстави, які надають право (а не обов'язок) державному виконавцю зупинити виконавче провадження, зокрема: у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання; прохання боржника, який проводить строкову службу Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі; у разі перебування боржника на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі, якщо рішення неможливо виконати без його участі; у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини; за заявою стягувача у разі його перебування у відпустці за межами населеного пункту, де він проживає.

Отже, нормами чинного законодавства України не передбачено таку підставу для зупинення виконавчого провадження, як виїмка оригіналів документів з матеріалів виконавчого провадження, а у постанові Шевченківського районного суду міста Києва від 18.07.2014 у справі №761/21069/14-к виконавче провадження №34029225 зупинене не було.

Крім того, в ухвалі Солом'янського районного суду м. Києва від 09.04.2015 у справі №760/180/15-к (провадження №1-кс/760/1689/15) ані про надання дозволу на проведення виїмки оригіналу виконавчого документа чи виконавчого провадження, ані про зупинення виконавчого провадження №34029225 не значиться.

Як передбачено в пункті 3.7. статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015 року, крім державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 1 січня 2016 року (п. 3.4. ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»).

З урахуванням наведеного, у зв'язку із закінченням 01.01.2016 строку дії процедури погашення заборгованості, визначеного п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відділ примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби України правомірно поновив виконавче провадження №34029225 з виконання наказу №18/113-53/81 від 08.02.2012, виданого Господарським судом міста Києва.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

За приписами ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Згідно з ч. 4, 5 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти: що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки"; що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

Разом з тим, у пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Принцип змагальності означає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, а також звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Крім того, даний принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, під доказуванням в судочинстві слід розуміти діяльність осіб, які беруть участь у справі, і суду, що здійснюється у передбаченій процесуальним законодавством формі, по встановленню юридично значущих фактів.

Заявник під час розгляду скарги не надав суду жодних доказів які б свідчили про те, що рахунок №3768 відкритий в ПАТ «Сбербанк», є спеціальним, або рахунком для виплати заробітної плати працівникам боржника.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, господарський суд визнає неправомірними доводи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" щодо незаконності дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 25.03.2016 про арешт коштів боржника ВП №34029225 та визнання її недійсною, у зв'язку з чим суд скаргу відхиляє.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

Скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відхилити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя Грєхова О.А.

Судді Пукшин Л.Г.

Ярмак О.М.