РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/3990/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 14776,78 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Карась В.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 14776,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.08.2014, по вул. Братів Трофімових, 279 у н/п Ленінському, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Seat», д.н.з.НОМЕР_1 ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Renault» - Товариством з обмеженою відповідальністю «Технобум» (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/004446 від 20.05.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 15776,78 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Seat», д.н.з.НОМЕР_1 було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування з урахуванням франшизи, в розмірі 14776,78 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технобум» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/004446, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9419519, 02.08.2014, по вул. Братів Трофімових, 279 у н/п Ленінському, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Seat», д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 в результаті якої пошкоджено вказані транспортні засоби.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2014, у справі №199/6894/14-п, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/004446 від 20.05.2014, на підставі страхового акту №28691к/п від 11.06.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Renault» в розмірі 15776,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням №84712 від 18.08.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку-фактури СТО, Приватного підприємства «Сінгл-Сервіс» № П2064л від 07.10.2014, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 19970,60 грн., включно з ПДВ.

Крім того, на замовлення позивача, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, як суб'єктом оціночної діяльності, проведено автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого автомобіля, результати якого викладено у звіті №61/08/15 від 14.08.2015.

Так, згідно з результатами дослідження, вартість майнової шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу, складає 21017,74 грн., коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Seat», д.н.з.НОМЕР_1 застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2994904 у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», чинного на момент скоєння ДТП (02.08.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/004446 від 20.05.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Renault», д.н.з.НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою від 06.11.2015 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 15776,78 грн., однак відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 14776,78 грн. виплаченого страхового відшкодування (15776,78 грн. - 1000 грн. франшизи).

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9; ідентифікаційний код 20113829) страхове відшкодування в сумі 14776,78 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 15.04.2016

Суддя Я.В. Маринченко