ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" квітня 2016 р.Справа № 5017/2976/2012

За позовом: Науково-дослідної установи „Український науковий центр екології моря

до відповідача: Приватного підприємства „Ремерцентр

про стягнення 33148,26 грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3 від 16.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 25.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст.119 ГПК України заява НДУ „Український науковий центр екології моря про відновлення строку предявлення до виконання наказу суду від 29.12.2012р. по справі №5017/2976/2012.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.12.2012р. позов позивача задоволено частково, стягнуто з ПП „Ремерцентр на користь Науково-дослідної установи „Український науковий центр екології моря 30000грн. заборгованості, 2299,90 грн. пені, 1568,31 грн. судового збору, відмовлено в решті частині заявлених позивачем позовних вимог.

29.12.2012р. на виконання рішення суду від 17.12.2012р. видано наказ.

19.04.2016р. за вх.№2-2098/16 до суду надійшла заява НДУ „Український науковий центр екології моря про відновлення строку предявлення до виконання наказу суду 29.12.2012р. Дану заяву обґрунтовано тим, що 22.07.2013р. державним виконавцем Другого Приморського ВДСВ Одеського МУЮ виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження шляхом надсилання його стягувачу, однак, оригінал наказу та відповідна постанова на адресу позивача так і не надійшли з підстав чого позивач вважав, що виконавче провадження триває.

ПП „Ремерцентр заперечує проти задоволення заяви позивача про відновлення строку пред`явлення до виконання наказу суду від 29.12.2012р., про що виклав у запереченнях від 25.04.2016р. за вх.№10371/16, де вказує, що заявником не подано доказів повернення виконавчого документа стягувачу та надсилання його ВДВС саме з повідомленням про вручення, як того вимагають положення ст.31 Закону України „Про виконавче провадження. Крім того, відповідач зауважує про пропуск заявником строку предявлення наказу до виконання, який обмежується роком у відповідності до п.2 ст.22 Закону України „Про виконавче провадження, без наведення та доведення позивачем поважних причин пропуску такого строку. Також, відповідач вказав на обізнаність позивача із тим, що виконавчий документ йому було повернуто, на що вказує лист органу ВДВС №33231 від 15.08.2013р., яким позивачу було повідомлено про стан виконавчого провадження.

Положення ч.ч.1, 2 ст.119 ГПК України визначають, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

На підтвердження втрати наказу органом державної виконавчої служби заявник подав довідку Приморського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області №2601 від 04.02.2016р.

Як свідчать листи Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №33231 від 15.08.2013р., №28991 від 26.07.2013р., постанова ВП №36121017 від 22.07.2013р., наказ суду від 29.12.2012р. по справі №5017/2976/2012 було повернуто стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження.

Одночасно, із листа Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №33231 від 15.08.2013р., який поданий самим позивачем до справи, містить його вхідний №330 від 14.10.2013р., вбачається обізнаність позивача про те, що йому виконавчий документ було повернуто органом ДВС. Звідси, на протязі більше двох років позивачем не вживались заходи щодо розшуку оригіналу наказу, не подавались заяви про отримання його дублікату у порядку ст.120 ГПК України.

Таким чином, на протязі майже двох років позивачем не вживались заходи щодо розшуку оригіналу наказу, не подавались заяви про отримання його дублікату у порядку ст.120 ГПК України та про відновлення строку пред`явлення наказу до виконання, що свідчить про недбале ставлення позивача до захисту своїх прав як стягувача.

В силу п.2 ч.1 статті 22 Закону України „Про виконавче провадження, яка передбачає, що рішення суду може бути предявлене до виконання протягом року, строк предявлення наказу суду від 29.12.2012р. сплив 23.07.2014р., з врахуванням перебування його на виконанні.

Отже, строк предявлення наказу суду від 29.12.2012р. до виконання сплив за відсутності відповідних дій позивача щодо збереження такого строку шляхом розшуку оригіналу наказу та/або подання заяви про видачу його дублікату, при цьому, позивач не навів суду обґрунтувань та не надав доказів поважності причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання, з підстав чого заява позивача про поновлення строку пред`явлення наказу суду від 29.12.2012р. до примусового виконання задоволенню судом не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 119 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити НДУ „Український науковий центр екології моря у задоволенні заяви від 19.04.2016р. за вх.№2-2098/16 про відновлення строку для предявлення до виконання наказу суду від 29.12.2012р.

Суддя І.А. Малярчук