РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/1535/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Енергетичний завод «Енергетик»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ватек»

Про стягнення 278 261,83 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

від позивача: Горобчишин І.О. представник за довіреністю № 47 від 08.02.16.

від відповідача: Горбайчук Л.В. представник за довіреністю № б/н від 01.03.16.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Енергетичний завод «Енергетик» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ватек» про стягнення 277 996,23 грн., а саме: 253 598,45 грн. - основного боргу, 19 749,84 грн. - 3% річних, 4 647,94 грн. - інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на невиконання відповідачем умов Договору оренди № 445 від 01.02.08.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.16. порушено провадження у справі № 910/1535/16 та призначено її до розгляду на 18.02.16.

11.02.16. та 15.02.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Крім того, 15.02.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано «заяву про застосування позовної давності», яка є письмовими поясненнями по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.16. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 01.03.16.

В судовому засіданні 01.03.16. позивачем було подано письмові пояснення щодо здійсненого ним розрахунку інфляційних втрат.

В судовому засіданні 01.03.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 17.03.16.

04.03.16. через відділ діловодства суду та в судовому засіданні 17.03.16. позивачем було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.03.16. відповідачем було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що його заборгованість перед позивачем становить 253 868,90 грн., розмір 3% річних за перерахунком відповідача становить 19 749,84 грн., а розмір інфляційних втрат за перерахунком відповідача становить 4 647,70 грн.

В судовому засіданні 17.03.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 12.04.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.16. на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 12.04.16. позивачем підтримано подану ним 06.04.16. через відділ діловодства суду заяву про збільшення на підставі ст. 22 ГПК України розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 278 261,83 грн., з яких: 253 864,29 грн. основного боргу, 4 647,70 грн. інфляційних втрат, 19 749,84 грн. 3% річних.

Розглянувши в судовому засіданні 12.04.16. заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вказану заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом, отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Вказане також викладено в п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

В судовому засіданні 12.04.16. відповідачем заявлено усне клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Позивач заперечував проти оголошення перерви.

З огляду на те, що позивач проти оголошення перерви в судовому засіданні заперечував та з огляду на те, що суд обмежений строками вирішення спору по суті, встановленими приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про оголошення в судовому засіданні 12.04.16. перерви.

В судовому засіданні 12.04.16. позивачем підтримано свої позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення.

Відповідач в судовому засіданні 12.04.16. визнав позовні вимоги в усній формі.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/1535/16.

В судовому засіданні 12.04.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.08. між позивачем (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) було укладено Договір оренди № 445 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Договором регулюються правовідносини пов'язані з передачею Орендодавцем Орендареві в строкове платне користування приміщень, що належать позивачу на праві власності, та знаходяться за адресою: м. Київ, вул. бориспільська, 9, а саме: виробниче приміщення площею 127,25 кв.м та частина допоміжної площі 36,0 кв.м (далі - Об'єкт).

Актом приймання-передачі приміщення від 01.02.08. позивач передав, а відповідач прийняв Об'єкт за Договором.

Строк оренди становить один рік з дати приймання Об'єкту за актом передачі-приймання. Якщо жодна сторона у строк одного місяця до закінчення строк дії Договору не заявить про намір припинити його дію, він автоматично пролонгується на тих самих умовах на наступний календарний рік. (п. п. 4.1, 4.2 Договору).

Доказів припинення дії Договору сторонами до матеріалів справи не подано.

Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір орендної плати складає за 1 метр квадратний виробничої площі 40,00 грн. з ПДВ, за один метр квадратний частини допоміжної площі 10,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 5.2 Договору загальний розмір орендної плати за Об'єкт становить 5 450,00 грн. на місяць з ПДВ.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.08. до Договору сторони погодили, що загальний розмір орендної плати за Договором становить 5 630,70 грн. за місяць з ПДВ.

Угодою № 2 від 01.07.09. до Договору сторони погодили, що загальний розмір орендної плати за Договором становить 6 065,89 грн. за місяць з ПДВ.

Додатковою угодою № 4 від 29.06.10. до Договору визначено, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування приміщення: виробниче приміщення площею 51,60 кв.м, виробниче приміщення площею 25,80 кв.м, частину допоміжної площі 11,00 кв.м. Загальний розмір орендної плати за Договором становить 3 980,00 грн. за місяць з ПДВ.

Вказане додатково підтверджується актом приймання-передачі від 29.06.10.

Відповідно до Додаткової угоди № 6 від 0102.11. до Договору, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування виробниче приміщення площею 25,8 кв.м, та допоміжну площу 11,00 кв.м, розмір орендної плати за які становить 1 431,22 грн. на місяць з ПДВ.

Додатковою угодою № 8 від 01.07.11. до Договору визначено, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування приміщення: виробниче приміщення площею 127,25 кв.м, виробниче приміщення площею 25,80 кв.м, частину допоміжної площі 11,00 кв.м, частину допоміжної площу 36,00 кв.м. Загальний розмір орендної плати за Договором становить 7 030,70 грн. за місяць з ПДВ.

Вказане додатково підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.11.

Додатковою угодою № 9 від 01.01.12. до Договору сторони погодили, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування приміщення: виробниче приміщення площею 127,25 кв.м, виробниче приміщення площею 25,80 кв.м, частину допоміжної площі 11,00 кв.м, частину допоміжної площу 36,00 кв.м. Загальний розмір орендної плати за Договором становить 7 052,52 грн. за місяць з ПДВ.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті орендної плати за період: весь 2012 рік, весь 2013 рік та одинадцять місяців 2014 року (загалом 35 місяців).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

За своє правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач повинен сплатити позивачу 253 864,29 грн. орендної плати за період: весь 2012 рік, весь 2013 рік та одинадцять місяців 2014 року (загалом 35 місяців).

Зазначене відповідачем не заперечується.

Вказане додатково підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.11. по 22.03.16., який підписаний сторонами, скріплений їх печатками, та оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Крім того, матеріали справи містять підписані сторонами та скріплені їх печатками акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором по оренді Об'єкту за весь спірний період.

Судом встановлено, що відповідач свій обов'язок по сплаті орендної плати в терміни, визначені Договором, не виконав, доказів повної оплати заборгованості за період заявлений в позовній заяві до матеріалів справи не надав.

За наявними матеріалами справи суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 253 864,29 грн. орендної плати, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 4 647,70 грн. інфляційних втрат, 19 749,84 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Судом здійснено перерахунок та встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 647,70 грн. інфляційних втрат, 19 749,84 грн. 3% річних, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

При цьому, відповідачем визнано розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, сума яких пред'явлена до стягнення позивачем.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ватек» (02222, м. Київ, вул. Пухівська, б. 1-А; ідентифікаційний код 34634997) на користь Приватного акціонерного товариства «Енергетичний завод «Енергетик» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9; ідентифікаційний код 24742491) 253 864 (двісті п'ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 29 коп. - основного боргу, 19 749 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок дев'ять) грн. 84 коп. - 3% річних, 4 647 (чотири тисячі шістсот сорок сім) грн. 70 коп. - інфляційних втрат, 4 173 (чотири тисячі сто сімдесят три) грн. 93 коп. - судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.16.

Суддя Т.М. Ващенко