ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 915/207/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2- дов. б/н від 13.02.2016, ОСОБА_3 - дов. від 11.04.2016,

представника відповідача: ОСОБА_4 - дов.№23 від 05.10.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області

(54039, м.Миколаїв, вул.Привільна, 136-Б),

до відповідача: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-А),

про: стягнення заборгованості за надані послуги з аварійно-рятувального обслуговування в сумі 42848,5 грн. та зобовязання ОКП Миколаївоблтеплоенерго підписати та повернути позивачу акт №59 за лютий 2015 року та акт №161 за березень 2015 року і квітень 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з аварійно-рятувального обслуговування в сумі 42848,5 грн. та зобовязання ОКП Миколаївоблтеплоенерго підписати та повернути позивачу акт №59 за лютий 2015 року та акт №161 за березень 2015 року і квітень 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №58 від 01.12.2014 на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій, відповідачем не були підписані та оплачені акти виконання умов договору №59 за лютий 2015 року та №161 за березень 2015 року і 13 днів квітня 2015 року. Акт за січень 2015 року відповідачем підписаний, але також не оплачений. У відповідні на направлену відповідачу претензію, останній повідомив про свою відмову підписувати акти та здійснювати їх оплату.

Відповідач у відзиві (а.с.58, 59) проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що п.4.1 Договору №58 від 01.12.2014 передбачає оплату за виконання аварійно-рятувальних робіт за фактичними витратами на їх виконання на підставі підтверджувальних документів (актів, відомостей обліку робочого часу тощо). Оплата проводиться у десятиденний термін з моменту підписання акту виконання умов договору або акту здавання-приймання робіт. На сьогоднішній день жодних актів не підписано, оскільки будь-яких робіт та послуг не надавалось. За весь час дії договору, позивачем не виконано жодних дій для рятування людей або ліквідації надзвичайної ситуації. Крім того, відповідач зазначає, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго є комунальним підприємством, яке знаходиться в дуже скрутному становищі, тому не має можливості, при своєчасній оплаті податків та зборів, ще й проводити оплати за послуги, які не надавались та необхідності в наданні яких не виникало.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях проти позову.

Відповідно до ст.77 ГПК України у судових засіданнях 05.04.2016 та 11.04.2016 оголошувались перерви.

У судовому засіданні 13.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

01.12.2014 між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області та Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго був укладений договір №58 на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій, предметом якого є організація та здійснення Аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування Обєкта ОКП Миколаївоблтеплоенерго, з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на Обєкті надзвичайної ситуації, рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій (надалі Договір №58) (а.с.7-8).

Умовами пункту 2.2 Договору №58 його учасники погодили, що для виконання покладених завдань Аварійно-рятувальна служба зобовязана забезпечувати функціонування своїх структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості одинадцять оперативних одиниць згідно з нормативом виїзду на Обєкт, що регламентується планами реагування на надзвичайні ситуації (планами ліквідації аварій, планами локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій).

У відповідності до п.4.1 Договору №58, вартість функціонування структурних підрозділів Аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 11 оперативних одиниць складає 12602,5 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 2100,42 грн. Ця вартість встановлена сторонами на основі розрахунку (калькуляції), який додається, і виконаний згідно з вимогами Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування обєктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами. При розрахунку вартості послуг береться до уваги можливе виникнення потенційної небезпеки на декількох ПНО, посилаючись на кількість котелень (додаток №1), а також урахування можливості одночасного здійснення аварійно-рятувального обслуговування (виконання робіт) на декількох обєктах із залученням 11 оперативних одиниць. Оплата за виконання безпосередньо аварійно-рятувальних робіт виконується за фактичними витратами на їх виконання на підставі підтверджувальних документів (актів, відомостей обліку робочого часу тощо).

Оплата проводиться у десятиденний термін з моменту підписання акту виконання умов договору або акту здавання-приймання робіт.

Згідно з п.4.2 Договору №58 плата за обслуговування Обєкта Аварійно-рятувальною службою здійснюється щомісячним перерахуванням коштів, у визначені строки, згідно з наданим рахунком та актом виконання умов договору.

Пунктом 4.3 Договору №58, сторони домовились встановити 5-денний термін для розгляду, підписання та повернення актів виконання умов договору або актів здавання-приймання робіт за цим договором.

Відповідно п.6.1 Договору №58, договір вступає в силу з 01.12.2014 та діє до кінця опалювального сезону у відповідності до розпорядження ММР.

На виконання умов договору Аварійно-рятувальною службою були надані відповідні послуги за період з грудня 2014 року по середину квітня 2015 року на загальну суму 42848,5 грн., що підтверджується копіями відповідних актів виконання умов договору: від 30.12.2014 №525 (за грудень 2014 року), від 31.01.2015 №22 (за січень 2015 року), без дати №59 (за лютий 2015 року) та без дати №161 (за березень 2015 року та 13 днів квітня 2015 року).

Акти №525 від 30.12.2014 (за грудень 2014 року) та №22 від 31.01.2015 (за січень 2015 року) підписані директором ОКП Миколаївоблтеплоенерго без зауважень та заперечень. Інші акти два акти №59 (за лютий 2015 року) та №161 (за березень квітень 2015 року) були направлені відповідачу разом з рахунками, однак, у визначені договором строки, не були повернуті та оплачені відповідачем.

З метою врегулювання даного спору, позивач направив відповідачу претензію №230/543 від 06.05.2015 з вимогою оплати заборгованості за надані послуги згідно із договором №58 про надання «Аварійно-рятувальною службою» аварійно-рятувального обслуговування від 01.12.2014 у сумі 43208,5 грн.(а.с.28).

Згідно відмітки на претензії, вона була отримана відповідачем 06.05.2015.

Відповідач у відповіді на претензію №4868/юр від 15.06.2015 не погодився з вартістю наданих позивачем послуг аварійно-рятувального обслуговування та відмовився підписувати акти виконання умов договору, які надсилались на його адресу без належного підтвердження виконаних робіт за договором (а.с.29).

13.08.2015 відповідач направив відповідь на претензію, в якій визнає заборгованість перед позивачем у сумі 42848,5 грн., але у звязку із скрутним становищем, в якому знаходиться підприємство просить не звертатися до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості (а.с.30).

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків..

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.4.3 Договору №58 сторони встановили 5-денний термін для розгляду, підписання та повернення актів виконання умов договору або актів здавання-приймання робіт за цим договором.

Факт отримання спірних актів підтверджений відповідачем у відповіді на претензію №4868/юр від 15.06.2015.

Таким чином, не підписуючи акти, які є підставою для розрахунків сторін, замовник тим самим не виконує своє зобовязання по договору, отже порушує ст.526 ЦК України.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами щодо підписання актів за лютий 2015 року, березень та 13 днів квітня 2015 року мають бути застосовані приписи ч.3 ст.212 ЦК України, згідно якої, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Згідно ч.7 ст.4 ГПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Норми глави 63 ЦК України не визначають порядку приймання-передачі послуг, тому суд вважає зо можливе застосувати до законодавчо неврегульованих відносин ті норми права, які регулюють подібні за змістом цивільні відносини, а саме ч.4 ст.882 ЦК України, яка регулює порядок приймання-передачі будівельних робіт.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України, у разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Надані позивачем акти надання послуг: за січень 2015 року підписаний обома сторонами; акти №59 (за лютий 2015 року) та №161 (за березень 2015 року та 13 днів квітня 2015 року) підписані представником Аварійно-рятувального загону.

Загальна вартість зафіксованих у вказаних актах послуг становить 42848,50 грн.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обовязок відповідача з оплати актів мав бути виконаний останнім протягом 10 днів з моменту їх підписання (п.4.1 Договору №58).

На думку суду, обовязок по оплаті послуг наданих за січень, лютий, березень 2015 року та 13 днів квітня 2015 року, виник у відповідача після отримання претензії №230/543 від 06.05.2015, в якій позивач запропонував здійснити оплату протягом 30-ти календарних днів, тобто до 06.06.2015, оскільки інших доказів направлення на адресу відповідача актів та рахунків позивачем суду не надано.

У запропонований у претензії строк відповідач розрахунок за надані послуги не здійснив.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення залишку заборгованості.

У звязку з викладеним, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у сумі 42848,50 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги про зобовязання ОКП Миколаївоблтеплоенерго підписати та повернути позивачу акт №59 за лютий 2015 року та акт №161 за березень 2015 року і квітень 2015 року суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки звернення з ними позивача є неналежним способом захисту його порушеного права у даних правовідносинах.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення 42848,50 грн. боргу, у відповідності до ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Оскільки позивачем у позовній заяві було заявлено дві позовні вимоги (майнового та немайнового характеру), а судовий збір сплачено лише за одну вимогу, то судовий збір за розгляд вимоги зобовязального характеру, в задоволенні якої позивачу відмовлено, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-А (р/р 2801 у ПАТ Енергобанк у м.Києві, МФО 300272, свідоцтво №200113105, ІПН 15, ) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, 54039, м.Миколаїв, вул.Привільна, 136-Б (р/р 2478 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ЗКПО 386013, ІПН 35, свідоцтво №200137664, ) заборгованість за надані послуги по Договору №58 від 01.12.2014 в сумі 42848,5 грн. та 1378,0 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, 54039, м.Миколаїв, вул.Привільна, 136-Б (р/р 2478 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ЗКПО 386013, ІПН 35, свідоцтво №200137664, ) в дохід Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, банк отримувача ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013; код платежу 22030101, призначення платежу судовий збір, ) судовий збір у сумі 1378,0 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 18 квітня 2016 року.

Суддя М.В.Мавродієва