ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.16р. Справа № 904/3190/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління №57", м. Запоріжжя

до відповідача-1: Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Держана акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Колективного підприємства "Альянс", м. Сімферополь

про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р.

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Держане акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління №57", м. Запоріжжя

відповідача-2: Колективного підприємства "Альянс", м. Сімферополь

про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 20.03.2012р. №20/03-7 та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом): не з'явився;

від відповідача-1 (позивача за зустрічним позовом): не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсною додаткову угоду №1 до договору поставки № 627 від 27.05.2010р., укладену 24.06.2010р. між Дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Держана акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Колективним підприємством "Альянс".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2012р. між Комунальним підприємством "Альянс" та позивачем укладено договір відступлення права вимоги № 20/03-7, відповідно до якого відповідач-2 відступає право вимоги грошових коштів у сумі 99 662 грн. 40 коп. за договором поставки № 627 від 27.05.2010р., укладеним між відповідачами. Про оскаржувану додаткову угоду № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р., яка забороняє відповідачу-2 відступати право вимоги, позивачу стало відомо лише 06.04.2015р. та вказана угода була надана відповідачем майже через рік після початку судового розгляду справи про примусове стягнення з відповідача-1 заборгованості за вказаним вище договором поставки, право вимоги за яким позивач отримав на підставі договору відступлення права вимоги № 20/03-7 від 20.03.2012р. в редакції додаткової угоди від 05.04.2012р. Позивач вважає, що оскаржувана додаткова угода сфальсифікована відповідачем-1 та стверджує, що відповідач-2 зазначеної додаткової угоди не укладав, у зв'язку з чим, посилаючись на статті 203, 215 Цивільного кодексу України, просить визнати додаткову угоду № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 857 від 14.06.2010р. недійсною.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що спірна додаткова угода повністю відповідає вимогам діючого законодавства, в тому числі ст. 203 ЦК України, оскільки вчинена у формі встановленій законом; спрямована на реальне настання правових наслідків; з обох сторін підписана уповноваженими особами, що мали повний обсяг цивільної дієздатності; спірний правочин був вільним волевиявленням сторін та відповідав їх внутрішній волі, оскільки забезпечував інтереси відповідача в частині поставлення відповідальності постачальника за ненадання документів, що підтверджують якість матеріалів, та забезпечував інтереси КП „Альянс щодо подальшої співпраці, в тому числі за іншими укладеними договорами тощо. Вказує, що порушення відповідачем-2 умов додаткової угоди до договору поставки та необізнаність позивача стосовно наявності обмежень щодо відступлення права вимоги за договором поставки не є правовою підставою для визнання додаткової угоди до договору поставки недійсною. Просив в позові відмовити.

Відповідач-2 у письмових поясненнях за підписом заступника директора ОСОБА_1 з позовними вимогами погоджується та просить задовольнити їх повністю. Посилаючись на усну інформацію, отриману від колишнього директора КП Альянс ОСОБА_2, зазначає, що ніяких додаткових угод до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. не укладалось.

В порядку ст. 60 ГПК України 13.05.2015р. Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до господарського суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 20.03.2012р. №20/03-7 та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р., укладених між Колективним підприємством "Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління", відповідно до умов якого КП "Альянс" відступив на користь ТОВ "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" права вимоги до ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за договором поставки № 627 від 27.05.2010р.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний договір з додатковою угодою суперечить договору поставки від 27.05.2010р. № 627 в редакції додаткової угоди до нього від 24.06.2010р. № 1, а також порушує норми ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України, яка забороняє заміну кредитора у зобовязанні, якщо це встановлено договором.

Ухвалою господарського суду від 18.05.2015р. зустрічний позов Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом.

09.06.2015р. позивачем за первісним позовом подано клопотання № 92 від 08.06.2015р. про призначення судової технічної експертизи з метою дослідження оспорюваної ним додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. на предмет визначення відносної дати підписання досліджуваного документу начальником філії "Синельниківський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" ОСОБА_3, та надано перелік питань до експерта.

Крім того, представник позивача за первісним позовом 18.06.2015р. подав до суду уточнене клопотання № б/н від 18.06.2015р., в якому просив суд призначити у справі судову технічну експертизу щодо давності виготовлення додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. та доручити її проведення експертам Харківської науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України. Також просив на вирішення експертам поставити питання чи відповідає дата складання документа, вказана на ньому, істинному віку документа?

Відповідач-1 (позивач за зустрічним позовом) проти призначення та проведення судової експертизи заперечував з підстав недоцільності з огляду на підстави первісного позову, які, на його думку, не потребують експертного дослідження віку складання документа та визначення справжності підпису особи, що його підписала з боку облавтодору, а потребують з'ясування волевиявлення сторін на укладення спірної угоди.

Водночас, 16.06.2015р. відповідачем-1 (позивачем за зустрічним позовом) також подано клопотання про призначення судової технічної експертизи від 16.06.2015р. № 01-14/694. У своєму клопотанні відповідач просить суд призначити у справі судову технічну експертизу документів на предмет зясування фактичної дати укладання договору відступлення права вимоги № 20/03-7 від 20.03.2012р. та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р., та надає перелік питань до експерта. Також у своєму клопотанні про призначення судової технічної експертизи відповідач-1 (позивач за зустрічним позовом) просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" надати вільні зразки для проведення експертизи згідно Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012р.) та доручити проведення судової технічної експертизи документів фахівцям Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

16.06.2015р. відповідачем-1 (позивачем за зустрічним позовом) подане клопотання № 01-14/690 від 16.06.2015р., в якому просить суд витребувати від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів копію протоколу допиту ОСОБА_4 від 16.05.2012р., складеного в рамках розслідування кримінальної справи № 69-0146, що містяться в матеріалах документальної позапланової перевірки Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", за результатами якої складено акт від 19.11.2012р. № 521/24-01/31950828 "Про результати документальної позапланової перевірки Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість, при здійсненні фінансово-господарських операцій з Колективним підприємством "Альянс" за період з 01.05.2009 року по 31.10.2010 року".

Того ж дня відповідачем-1 (позивачем за зустрічним позовом) подане клопотання № 01-14/693 від 16.06.2015рю про витребування від Бабушкінського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області оригіналів договору про відступлення права вимоги № 20/03-7 від 20.03.2012р. та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2015р. за клопотанням позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом) по справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та провадження по справі зупинено. Справа направлена для проведення судової експертизи до експертної установи.

10.08.2015р. на адресу господарського суду надійшли матеріали справи разом із клопотанням експертів про надання необхідних матеріалів для проведення судово-технічної експертизи, а саме: досліджуваного документу оригіналу додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору № 627 датованого 27.05.2010р. За умови надання досліджуваного документу експерти зазначили також про необхідність надати: для встановлення відносного часу нанесення відтисків печатки від імені колективного підприємства Альянс та від імені філії "Синельниківський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України", які містяться у досліджуваному документі, необхідно надати достатню кількість порівняльних зразків відтисків цих печаток, що містяться на достовірно датованих документах за період, починаючи з місяця датування досліджуваного документу (червень 2010 року) та завершуючи датою, яка визначається із обставин конкретної справи, наприклад датою фактичної появи копії досліджуваного документу у суді чи правоохоронних органах.

Ухвалою господарського суду від 14.08.2015р. провадження у справі поновлене, клопотання експертів задоволено, зобовязано сторони надати необхідні експертам документи.

На виконання зазначеної ухвали суду відповідач-1 за первісним позовом листом від 23.09.2015р. № 01-14/1027 повідомив суд, що з підстав, зазначених ним раніше у його листі від 03.08.2015р. № 01-14/868, наданого на адресу господарського суду 03.08.2015р., оригінал додаткової угоди від 24.06.2010р. № 1 до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. надати можливості немає. Що стосується порівняльних зразків відтисків печатки філії "Синельниківський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України", то у звязку зі спливом терміну зберігання документів за 2010 рік документи у філії не збереглися, а тому запитувані зразки надати суду також неможливо.

Раніше листом від 03.08.2015р. № 01-14/868 відповідач-1 за первісним позовом пояснив суду, що оригінал додаткової угоди від 24.06.2010р. № 1 до договору поставки від 27.05.2010р. № 627 вилучено слідчим CB Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, на підтвердження чого відповідачем-1 за первісним позовом надано суду: ухвалу слідчого cудді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. від 16.07.2015р. про надання слідчому CB Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_5 тимчасового доступу до належним чином завірених копій документів, які перебувають у володінні ДП Дніпропетровський облавтодор; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.07.2015р. з описом вилучених речей і документів, у тому числі додаткової угоди № 1 до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. При цьому відповідачем-1 за первісним позовом також надано суду копію листа від 30.07.2015р. № 01-14/862 на адресу слідчого CB Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з повідомленням про знищення оригіналу договору поставки від 27.05.2010 року № 627 у звязку із закінченням терміну зберігання.

Листами від 14.08.2015р., від 28.09.2015р. суд звертався до Бабушкінського районного відділу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з вимогою надати до суду оригінал додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. Відповіді на вказані звернення до господарського суду не надходило.

22.09.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом) від 21.09.2015р. № 30 про надання письмового погодження суду на вирізання фрагменту одного підпису від імені ОСОБА_2 і печатки КП "Альянс" та фрагменту одного підпису від імені ОСОБА_3, печатки філії "Синельниківський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" з додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. в порядку п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, що дозволить провести повторні та додаткові експертизи, яке залишене судом без вирішення до надання письмових пояснень відповідачем-1 (позивачем за зустрічним позовом) з цього приводу.

Водночас, у зазначеному клопотанні позивач (відповідач-1 за зустрічним позовом) повідомив суд про зміну назви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління №57" та надав підтверджуючи документи.

Крім того, позивач (відповідач-1 за зустрічним позовом) зазначив про неможливість надати додаткові матеріали для проведення експертизи, оскільки документи фінансово-господарської діяльності КП "Альянс" за період 2009-2012р.р. знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 69-146, що перебувала у провадженні Київського районного суду міста Сімферополя. Кримінальна справа була порушена у відношенні кола осіб за ухилення від сплати податків в бюджет України, однак за отриманою від вказаного суду інформацією за вих. № 1-12/2015 від 05.02.2015р. після окупації Криму Російською Федерацією обвинувачення у цій справі не підтримувалось. Визначити місцезнаходження матеріалів цієї справи на цей час є неможливим.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2015р. здійснено заміну найменування позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління №57".

Ухвалою господарського суду від 30.09.2015р. провадження у справі зупинене та матеріали справи №904/3190/15 повернуті на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

08.12.2015р. на адресу суду надійшло повідомлення експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 01.12.2015р. № 12117-12120/15-34 про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів, у звязку з ненаданням у розпорядження експертів оригіналу додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. та порівняльних зразків документів, в якому також зазначено, що 09.10.2015р. до інституту надійшла лише ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015р., матеріали справи № 904/3190/15 до інституту не повернулись.

29.03.2016р. на виконання листа господарського суду від 01.03.2016р. Київським науково - дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України повернуто справу № 904/3190/15 на адресу господарського суду.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2016р. провадження у справі поновлено з призначенням судового засідання на 12.04.2016р.

Листом від 31.03.2016р. суд звернувся до Бабушкінського відділення поліції Дніпропетровського міського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з вимогою в строк до 12.04.2016р. надати до суду інформацію щодо направлення оригіналу додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. власнику (ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"), а саме: вихідний номер та дату поштового відправлення, а також відповідний документ, засвідчений належним чином, на підтвердження зазначеного відправлення. Відповіді на вказане звернення до господарського суду не надходило.

У судове засідання 12.04.2016р. представники позивача та відповідача-1 за первісним позовом не зявились. Відповідач-1 витребувані судом документи не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, поштове повідомлення про вручення позивачу за первісним позовом ухвали про поновлення провадження у справі від 31.03.2016р. або поштовий конверт з вказаною ухвалою на адресу господарського суду не поверталися.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На підтвердження направлення на адресу відповідача ухвали господарського суду від 31.03.2016р. до матеріалів справи долучена належним чином засвідчена копія реєстру на відправку рекомендованої пошти з повідомленням по Україні від 04.04.2016р. № 23.

12.04.2016р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача-1 за первісним позовом про відкладення розгляду справи, у звязку із неможливістю прибуття представника у призначене судове засідання. Водночас, відповідач-1 зазначив, що вилучений Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області оригінал додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. до відповідача-1 правоохоронними органами не повернуто, у звязку із чим надати його до суду не представляється можливим.

Враховуючи закінчення встановленого законом строку розгляду справи; повідомлення судом належним чином сторін про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується наявними у справі доказами; достатність матеріалів справи для винесення рішення у справі; можливість уповноваження відповідачем-1 іншого представника для представлення інтересів в суді, господарський суд вважає за необхідне клопотання відповідача-1 відхилити та розглянути справу за відсутністю представників сторін.

У призначені судові засідання відповідача-2 явку свого повноваженого представника не забезпечив.

Місцезнаходженням відповідача-2 є наступна адреса: вул. Глінки /ОСОБА_6, 57/2 у м. Сімферополь АР Крим, тобто тимчасово окупована територія України, а тому, зважаючи на те, що відділеннями звязку УДППЗ "Укрпошта" з 27.03.2014р. тимчасово призупинено приймання та пересилання поштових відправлень, адресованих одержувачам населених пунктів АР Крим та м. Севастополь, ця особа як сторона у даній справі повідомлялась судом про час і місце вирішення даного спору шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі Судова влада України.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ :

27.05.2010р. між Колективним підприємством Альянс (постачальник) та Дочірнім підприємством Дніпропетровський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі начальника філії "Синельниківський райавтодор" (покупець) укладено договір поставки № 627 (надалі договір поставки), відповідно до умов якого постачальник зобовязується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець зобовязується купити (прийняти та оплатити) емаль ПФ-115 білц, емаль ПФ-115 чорну (далі товар). Одержувачем товару є філія покупця (п. 1.1, 1.2 договору поставки).

Пунктом 2.1 договору поставки визначено кількість та ціну з урахуванням ПДВ на товар: емаль ПФ-115 біла (кількість 3 100 кг, вартість з ПДВ - 21,96грн./кг(з ПДВ); емаль ПФ-115 чорна (кількість 1 640 кг, вартість з ПДВ - 19,26 грн./кг).

Згідно з пунктом 2.2 договору загальна вартість договору становить 99 662 грн. 40 коп.

За змістом пункту 2.4 договору поставки зміна ціни оформлюється відповідною додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктами 3.1 - 3.5 розділу 3 договору сторони передбачили, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари за цим договором протягом двох днів з часу подання відповідної заявки покупцем. Безпосереднім одержувачем товару є філія покупця, представники якої діють на підставі довіреності та Положення про філію.

Постачальнику за погодженням з покупцем надається право дострокової поставки товару, причому покупець зобов`язаний прийняти товар і своєчасно оплатити його вартість на умовах цього договору.

Поставка товару здійснюється шляхом самовивозу філією покупця, представники якої діють на підставі довіреності та Положення про філію. Датою поставки вважається дата отримання товару філією покупця.

На товари, що поставляються, постачальник зобов`язаний надати наступні товаросупроводжувальні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, сертифікат якості виробника продукції, податкову накладну, товарно-транспортну накладну.

Відповідно до пункту 9.1 договору поставки сторони передбачили, що договір діє з моменту підписання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Додатковою угодою № 1 від 24.06.2010р., укладеною між Колективним підприємством Альянс в особі директора ОСОБА_2 та Дочірнім підприємством Дніпропетровський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі начальника філії Синельниківський райавтодор ОСОБА_3, до договору поставки внесені зміни. Зокрема, серед іншого, пункт 10.3 договору поставки доповнено реченням наступного змісту: У зобовязаннях, що виникають за даним договором не допускається заміна боржника або кредитора та передача прав і обовязків за даним договором третім особам.

20.03.2012р. між Колективним підприємством Альянс в особі директора ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління в особі директора ОСОБА_7 укладено договір № 20/03-7 про відступлення права вимоги (далі договір відступлення права вимоги).

За цим договором Колективне підприємство Альянс (первісний кредитор) відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління (новий кредитор) набув право вимоги з боржника грошових коштів у сумі 99 662 грн. 40 коп., належне первісному кредиторові за договором поставки № 627 від 27.05.2010р., укладеним між первісним кредитором та ДП Дніпропетровський облавтодор в особі філії Синельниківський райавтодор (боржник) (п.п. 1.1, 1.2 договору відступлення права вимоги).

Додатковою угодою від 05.04.2012р. до вказаного договору відступлення права вимоги сторони передбачили, що право вимоги, належне первісному кредиторові за договором поставки № 627 від 27.05.2010р., переходить до нового кредитора з 01.01.2014р. за умови несплати боржником суми боргу первісному кредиторові, а первісний кредитор зобовязаний передати новому кредиторові документи (оригінали чи копії), що підтверджують право вимоги до боржника в термін до 01.01.2014р.

Позивач за первісним позовом вважає додаткову угоду № 1 від 24.06.2010р. до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. сфальсифікованою, з чим не погоджується позивач за зустрічним позовом, стверджуючи, у свою чергу, про недійсність договору про відступлення права вимоги, з підстав порушення Колективним підприємством Альянс вимог ст. 512 Цивільного кодексу України щодо заборони здійснювати відступлення права вимоги за договором у разі передбаченої таким договором заборони, що і є причиною виникнення спору між сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частин першої пятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина третя статті 215 Цивільного кодексу України визначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтерсеована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приймаючи до уваги підстави первісного позову, можна дійти висновку, що правовим обґрунтуванням вимоги є частина третя статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пояснення заступника керівника Колективного підприємства Альянс ОСОБА_1 про те, що додаткова угода № 1 від 24.06.2010 року до договору поставки № 627 від 27.05.2010р. не підписувалась директором ОСОБА_2, не є належним і допустимим доказом недійсності спірної додаткової угоди. Участі у її підписанні він не приймав.

Таким доказом могли б бути висновки судової експертизи, яка не була проведена з причин невиконання сторонами, у тому числі й Колективним підприємством Альянс витребуваних експертами документів для дослідження. Серед ненаданих сторонами документів - оригінал додаткової угоди № 1 від 24.06.2010р., який було досліджено безпосередньо судом у судовому засіданні 09.06.2015р.

Інших доказів на підтвердження недійсності оспорюваної додаткової угоди позивач за первісним позовом суду не надав.

При цьому, правило належності доказів, закріплене ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, наданими позивачем за первісним позовом до матеріалів справи доказами не був доведений факт фальсифікації спірної додаткової угоди, як не доведено належними та допустимими доказами недійсність додаткової угоди № 1 до договору № 627 від 27.05.2010р., оскільки, як встановлено судом, у відповідності до вимог статті 203 Цивільного кодексу України зміст спірної додаткової угоди не суперечить приписам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства; особи, які підписали цю додаткову угоду, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників додаткової угоди було вільним і відповідало їх внутрішній волі; додаткову угоду вчинено у формі, встановленій законом; спірна додаткова угода спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею.

За вказаних підстав, господарський суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління №57" необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, окрім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 516 цього Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобовязанні, якщо обовязковість такої згоди передбачена договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам частини першої статті 516 цього Кодексу.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі №910/6098/14.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вбачає підстави для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 20.03.2012р. №20/03-7 та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р., які укладені між Колективним підприємством Альянс та Товариством з обмеженою відповідальністю Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління.

За встановлених обставин, клопотання позивача за зустрічним позовом про призначення судової експертизи у справі та витребування для цього від Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області оригіналів договору про відступлення права вимоги від 20.03.2012р. № 20/03-5 та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р. задоволенню не підлягають з підстав недоцільності призначення судової експертизи.

Водночас, господарський суд не вбачає підстав й для задоволення клопотання представника позивача за зустрічним позовом про витребування від Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів копії протоколу допиту ОСОБА_4 керівника Колективного підприємства Альянс, складеного в рамках кримінальної справи № 69-0146.

Так, згідно зі статтею 30 Господарського процесуального кодексу України належним і допустимим доказом у господарському судочинстві можуть бути безпосередні пояснення посадових осіб та інших працівників підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Клопотання в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України про виклик у судове засідання ОСОБА_4 представник позивача за зустрічним позовом не заявляв.

З урахуванням положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за первісним позовом у сумі 1 218 грн. 00 коп. покладаються на позивача за первісним позовом, а витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом - на відповідачів за зустрічним позовом порівну.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У первісному позові відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсними договір про відступлення права вимоги від 20.03.2012р. №20/03-7 та додаткової угоди до нього від 05.04.2012р., укладені між Колективним підприємством "Альянс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахчисарайське дорожньо-будівельне управління".

Стягнути з Колективного підприємства "Альянс" (95022, Автономна Республіка Крим, м. Сімферопіль, вул. Глінки/ОСОБА_6, буд. 57В/2А, ) на користь Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд. 24, ) 609 грн. 00 коп. (шістсот девять грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельне управління № 57" (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15, ) на користь Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд. 24, ) 609 грн. 00 коп. (шістсот девять грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 18.04.16р.