ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.16р. Справа № 910/2428/16

За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району міста Києва "

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 11 492 грн. 43 коп.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: ОСОБА_1 - дов. № 2857-К-О від 06.08.2014 року. .

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, просить господарський суд стягнути з філії „Київське головне регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк заборгованість за комунальні послуги за договором № К-132 у сумі 10710 грн. 62 коп., інфляційні втрати 711 грн. 49 коп., 3% річних 70 грн. 32 коп. та судовий збір.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання у якому просив господарський суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав відзив у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Наполягав, що заборгованість ним було сплачено до надходження позовної заяви до господарського суду. Наполягав, що рахунки на оплату від позивача він не отримував.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та відповідачем 02.04.2007р. було укладено Договір № К-132 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників (далі Договір).

Згідно предмету Договору сторона 1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною 2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеному у Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 3.1.1 Договору передбачено, що сторона 2 зобовязується в 3-х денний термін після надходження платіжного доручення , але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

Протягом часу розгляду справи сторонами не надано до господарського суду доказів направлення позивачем на адресу відповідача та отримання відповідачем платіжного доручення на сплату 10710 грн. 62 коп., що є підставою для проведення розрахунків у спірному періоді.

Також встановлено, що позивачем та відповідачем 05.11.2014р. було укладено додаткову угоду до Договору. Умовами додаткової угоди передбачено, що сторони домовились розірвати Договір.

Сторонами було складено ОСОБА_1 звірки розрахунків у якому зазначено, що станом на 01.11.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 10710 грн. 62 коп.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 05.11.2014р. за №1092/РД про необхідність сплатити заборгованість у сумі 10710 грн. 62 коп.

Відповідач платіжним дорученням від 09.12.2014р. сплатив на адресу позивача 10710 грн. 62 коп. У вказаному платіжному дорученні, в графі призначення платежу зазначено: оплата заборгованості згідно акту звірки в звязку з розірванням договору, згідно листа від 05.11.2014р. за № 1092/РД.

З огляду на встановлене позивач мав право зарахувати направлені грошові кошти у сумі 10710 грн. 62 коп. виключно по Договору № К-132 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників.

Таким чином, на час надходження позовної заяви до Господарського суду м. Києва, заборгованість у відповідачем перед позивачем була відсутня.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що позивачем на адресу відповідача не було направлено платіжне доручення на суму 10710 грн. 62 коп. та те, що на час надходження позовної заяви до господарського суду 10710 грн. 62 коп. вже було сплачено відповідачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 25.04.2016 року

Суддя ОСОБА_2