ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 рокуСправа № 912/661/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/661/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Україна", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський", м. Кіровоград

про стягнення 28872,00 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2В , довіреність № 208 від 08.09.2015;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 01.12.2015.

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Україна" (надалі - ПАТ "ОСОБА_1 Україна") звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський" (надалі - ТОВ "Молочний комбінат "Соколівський") заборгованості за договором оренди №1629 А від 20.06.2012 в розмірі 28872,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою від 26.02.2016 господарським судом прийнято вказану позовну заяву до розгляду і порушено провадження у справі № 912/661/16; справу призначено до розгляду в судовому засіданні 22.03.2016, сторін зобов'язано надати докази, необхідні для розгляду даної справи.

Ухвалою від 22.03.2016 господарський суд відклав розгляд справи до 14:00 14.04.2016 та витребував від сторін необхідні для розгляду справи по суті докази.

За результатами судового засідання 14.04.2016 господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до 11:00 22.04.2016 в порядку, визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 22.04.2016 представник позивача позов підтримав та наполіг на його задоволенні в повному обсязі.

Відповідач у письмових поясненнях від 21.04.2016 зазначив про те, що між сторонами додаткової угоди щодо збільшення розміру орендної плати до 9624,00 грн в місяць з урахуванням ПДВ не було укладено. А тому, за висновком відповідача, вимога позивача щодо сплати саме такої орендної плати є неправомірною.

У судовому засіданні 22.04.2016 представник відповідача підтримав позицію останнього, яка викладена в письмових поясненнях.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, що наведені в обґрунтування підстав позову, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2012 між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 Україна" (надалі - ПАТ "ОСОБА_1 Україна", орендодавець) та Товариством з Обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський" (надалі - ТОВ "Молочний комбінат "Соколівський", орендар) укладено Договір оренди №1629А (надалі - Договір, а.с. 9-12).

Крім того, 20.06.2012 сторонами підписано протокол погодження розбіжностей до Договору оренди №1629 А від 20.06.2012 (а.с.13-16).

За умовами укладеного Договору (з урахуванням протоколу погодження розбіжностей), орендодавець по даному договору зобов'язався придбати і передати орендарю в строкове платне користування, наступне майно вказане в специфікації №1, яка є невідємною частиною Договору для здійснення орендарем господарської діяльності. Орендар надає орендодавцю повне безвідкличне право продавця (постачальника) вищевказаного обладнання. Орендодавець має право надавати в оренду майно, яке вже є у нього в наявності (пункт 1.1. Договору).

В специфікації №1 (а.с. 17) зазначене наступне майно, яке є предметом оренди: місткість для зберігання рідкого азоту (Т18V60), повітряний випарник для азоту (130 м3/ч), танк компютер КТ 09.

Відповідно до пункту 2.1. Договору розмір орендної плати за користування обладнанням на момент укладення цього договору становить 6600,00 грн, крім того ПДВ 20% - 1320,00 грн, а всього 7920,00 грн в місяць. Орендодавець має право індексувати орендну плату один раз в рік.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що орендар зобов'язується оплачувати орендну плату після закінчення двох тижнів з дати підписання сторонами ОСОБА_3 готовності обладнання до експлуатації. Оплата орендної плати здійснюється орендарем в строк не пізніше 20-го числа наступного місяця за попередній місяць шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі виставленого рахунку. Датою оплати є дата надходження грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок орендодавця.

В пункті 3.1. Договору сторони погодили, що строк оренди обладнання, що передається в користування по даному договору орендарю, складає 8 років і обчислюється з дати передачі обладнання від орендодавця орендарю по акту готовності обладнання до експлуатації.

На підтвердження передачі визначеного Договором обладнання в оренду позивачем та відповідачем 04.12.2012 були підписані: ОСОБА_3 до договору оренди №1629 А від 20 червня 2012 приймання-передачі обладнання та ОСОБА_3 до договору оренди №1629 А від 20 червня 2012 готовності обладнання до експлуатації (а.с. 18,19).

Згідно додаткової угоди №1 до Договору сторони внесли зміни до пункту 2.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: "розмір орендної плати за користування обладнанням складає 7250,00 грн, крім того ПДВ 1310,00 грн, всього 8700,00 грн в місяць, з них: оренда місткості для зберігання рідкого азоту 6м3 5500,00 грн без ПДВ/місяць, оренда випарника для азоту 1650,00 грн без ПДВ/місяць, оренда танк компютера КТ 09 100,00 грн без ПДВ/місяць.

За твердженням позивача відповідач до червня 2015 року виконував свої зобовязання за Договором та сплачував орендну плату.

Згідно доводів позивача відповідач не здійснив орендну плату за липень-вересень 2015 за актами здачі-приймання наданих послуг оренди:

- №000488047 від 31.07.2015 на суму 9624,00 грн (а.с.20);

- № від 31.08.2015 на суму 9624,00 грн (а.с. 21);

- № від 29.09.2015 на суму 9624,00 грн (а.с. 22).

З огляду на викладене у відповідача виникла заборгованість 28872,00 грн

За відсутності сплати орендної плати за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості в розмірі 28872,00 грн (23-28).

Однак, вищевказана претензія залишена відповідачем без розгляду, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушено права.

Вирішуючи спір у даній справі господарський суд враховує наступне.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування об'єкт оренди (обладнання) на певний строк та за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача орендну плату в розмірі 28872,00 грн за період з липня по вересень 2015, в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість зі сплати вказаної суми.

Господарський суд враховує, що відповідно до пункту 2.4. Договору оплата орендної плати здійснюється орендарем в строк не пізніше 20-го числа наступного місяця за попередній місяць шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі виставленого рахунку.

Тобто, згідно з умовами укладеного між сторонами договору відповідач зобовязався проводити оплату вартості наданих позивачем послуг в чітко визначений термін.

При цьому, оплата послуг наданих відповідно до укладеного сторонами договору не обумовлюється підписанням актів виконання умов договору.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що сторонами підписувалися акти здачі-приймання наданих послуг оренди: зокрема, це акти здачі-приймання наданих послуг оренди №000488047 від 31.07.2015 на суму 9624,00 грн за липень та № від 31.08.2015 на суму 9624,00 грн за серпень.

Крім того, позивачем надано акти здачі-приймання наданих послуг оренди: №000469956 від 27.02.2015 на суму 9624,00 грн, №000476757 від 30.04.2015 на суму 9624,00 грн, №000480160 від 29.05.2015 на суму 9624,00 грн, №000483912 від 30.06.2015 на суму 9624,00 грн, які підписані обома сторонами.

Згідно пояснень позивача за всі ці місяці позивачем сплачувалась орендна плата в сумі 9624,00 грн в місяць.

Зокрема, акт здачі-приймання наданих послуг оренди №000483912 від 30.06.2015 на суму 9624,00 грн за червень 2015 року (а.с. 72), виставлений на його сплату рахунок №1629А/000483912 від 30.06.2015 (а.с.74) та меморіальні ордери №@2PL352716 від 18.08.2015 та №@2PL352716 від 20.08.2015 підтверджують погодження відповідачем та сплату орендної плати за червень в розмірі 9624,00 грн.

Підписання сторонами актів здачі-приймання наданих послуг оренди із зазначенням місячної орендної плати в сумі 9624,00 грн, виставлення позивачем відповідачеві рахунків на сплату місячної орендної плати в сумі 9624,00 грн та здійснення останнім сплати орендної плати в сумі 9624,00 грн в місяць свідчить про те, що сторонами в порядку визначеному статтями 641, 642 Цивільного кодексу України погоджено цей розмір місячної орендної плати, що в свою чергу спростовує доводи відповідача щодо неправомірності нарахування розміру орендної плати в сумі 9624,00 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 28872,00 грн - суми орендної плати за обладнання за Договором оренди №1629А від 20.06.2012, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню господарським судом.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочний комбінат "Соколівський" (25006, Кіровоградська область,м. Кіровоград, вул. Ельворті, 5, офіс, 520, ідентифікаційний код 37628106) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Україна" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Киснева,1, ідентифікаційний код 05761850) - 28872,00 грн заборгованості та 1378,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 27.04.2016.

Суддя О.Б. Шевчук