ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.16р. Справа № 904/10988/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 група "ТАС", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", с.Любимівка, Дніпропетровська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд", м. Ковель

про стягнення 50 000,00 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_2

Судді: Рудовська І.А.

ОСОБА_3

Представники:

від позивача: ОСОБА_4, представник за довіреністю № ГО-15/188 від 10.12.15р.

від відповідача: ОСОБА_5, представник за довіреністю № б/н від 12.02.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 24.12.15р. порушено провадження у справі № 904/10988/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 група "ТАС" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (далі - відповідач) про стягнення 50 000,00 грн. Справу призначено до розгляду в засіданні на 26.01.16р.

Ухвалою господарського суду від 26.01.16р. відкладено розгляд справи на 18.02.16р.

Ухвалою господарського суду від 18.02.16р. призначено колегіальний розгляд справи, матеріали справи передано для визначення складу колегії.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.02.16р. визначено колегію у складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Рудовська І.А., Мілєва І.В.

Ухвалою господарського суду від 22.02.16р. прийнято справу № 904/10988/15 до розгляду колегією суддів в складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Рудовська І.А., Мілєва І.В.; призначено розгляд справи на 17.03.16р.

Ухвалою господарського суду від 17.03.16р. відкладено розгляд справи на 19.04.16р. та задоволено клопотання позивача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05.04.16р. до суду від позивача надійшли пояснення по суті заявлених позовних вимог та судова практика у подібних спорах.

15.04.16р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.04.16р. судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі.

Повноважний представник третьої особи у судове засідання не з'явився, заперечення на позовну заяву та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. В матеріалах справи знаходиться конверт з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.16р., який направлявся на адресу третьої особи та був повернутий поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Колегія суддів вважає, що третя особа про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки судом було належним чином виконано вимоги ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника третьої особи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.04.16р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази та заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.11р. ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" застрахувало належний останньому транспортний засіб "ГАЗ", д/н НОМЕР_1, у ПАТ "ОСОБА_1 група "ТАС", що підтверджує поліс АА № 4451831.

11.05.12р. у м. Дніпропетровськ відбулася ДТП за участю транспортних засобів "Богдан", д/н 047-63АА, яким керував ОСОБА_6, та "ГАЗ", д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.12р. по справі № 401/5937/12 (3/401/2294/12), вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу "ГАЗ", д/н НОМЕР_1, тобто ОСОБА_7, внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Позивач зауважує, що згідно з умовами Договору, на підставі ОСОБА_1 акту № 29661 В/05/2012 від 12.11.12р. та зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 73518 від 09.01.13р.

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України ПАТ "ОСОБА_1 група "ТАС" зазначає про те, що до нього у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до особи винної у скоєнні ДТП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як зазначає відповідач, на момент ДТП, між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р., за яким позивач застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб лише діями тих осіб, які перебувають у трудових відносинах зі страхувальником та/або залучаються страхувальником (для виконання своїх професійних послуг) на підставі цивільно-правових договорів. На підтвердження укладення даного договору, відповідачу видано поліс АА № 4451831.

Відповідач звертає увагу на те, що ОСОБА_7 з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, не перебуває у трудових відносинах з відповідачем та ніколи не перебував.

Крім того, між відповідачем та третьою особою було укладено договір оренди № 397 від 30.03.12р. про надання в орендне користування автотранспорту, в тому числі автомобіль НОМЕР_2. На підставі вказаного договору оренди автомобіль НОМЕР_2 було передано відповідачем в оренду третій особі, що підтверджує акт приймання-передачі техніки від 03.05.12р.

Наведене також підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи документами: наказом № 01 від 08.01.08р. про прийняття на роботу ОСОБА_7С; наказом № 16-А від 02.04.12р. про закріплення автомобіля за ОСОБА_7

Таким чином, як зазначає відповідач, в період дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р., автомобілем НОМЕР_2 користувався орендар, тобто третя особа. ОСОБА_7С, за яким було закріплено вказаний автомобіль та з вини якого сталася ДТП, є працівником третьої особи, що підтверджується матеріалами справи.

Посилаючись на п. 3.1.3., п. 5.1 Договору оренди, ст.ст. 803, 804, 1172, 1191 Цивільного кодексу України відповідач зазначає про те, що саме третя особа (орендар) була зобов'язана забезпечити належний технічний стан орендованого автомобіля, та відповідність його технічного стану (в т.ч. справність гальмової системи) вимогам чинних правил дорожнього руху. У випадку невідповідності такого стану, саме третя особа (орендар) була зобов'язана здійснити відповідний ремонт автомобіля чи вжити інших необхідних заходів при забезпеченні належного технічного стану та понести передбачену законодавством відповідальність за шкоду, завдану внаслідок неналежного технічного стану автомобіля. З урахуванням викладеного, у позивача не було будь-яких підстав для виплати АТ СК АХА Страхування грошових коштів в сумі 50 000,00 грн. У зв'язку з тим, що грошові кошти було отримано АТ СК АХА Страхування за відсутності правових підстав, до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що у позивача відсутнє право регресу до відповідача у розмірі 50 000,00 грн., оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника третьої особи, цивільно-правова відповідальність якого за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб не є предметом договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

За змістом положень норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови:

1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим.

2. Регрес має місце після припинення зобов'язання з відшкодування шкоди.

За приписами ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до підпункту 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди; далі - ДТП) учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, Моторного (транспортного) страхового бюро України про настання ДТП.

Підпунктом 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961. Тобто ця стаття передбачає наявність у страховика права на пред'явлення регресного позову, а не відсутність цього права.

Статтею 989 Цивільного кодексу України також передбачено, що страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

За змістом наведених норм у разі неповідомлення у встановлений строк страховика про настання ДТП в останнього виникає право на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки:

- Відповідно до ч. 1 ст. 981 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування" факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Отже, страховий поліс АА № 4451831 є належним доказом укладання між позивачем та відповідачем договору страхування.

- Розмір матеріальних збитків підтверджується відповідним звітом від 25.05.12р., ОСОБА_1 від 12.11.12р. та розрахунком суми страхового відшкодування.

- Виплату страхового відшкодування згідно регресної вимоги підтверджує платіжне доручення № 73518 від 09.01.13р.

- Відповідач є не тільки страхувальником, а й власником транспортного засобу, тому саме він відповідальний за завдані збитки.

Приймаючи вищевказаний висновок колегія суддів виходила також з аналогічної правової позиції викладеної у постановах Верховного суду України від 07.10.14р. у справі № 3-135гс14 та Вищого господарського суду від 10.06.14р. у справі № 914/3831/13, та Висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 ГПК України, за II півріччя 2014 р.

Доводи відповідача викладені у відзиві колегія суддів не бере до уваги, оскільки:

По-перше, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що страховий поліс АА № 4451831 є припиненим та не розповсюджує свою дію на транспортний засіб "ГАЗ", д/н НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві приватної власності.

По-друге, Договором оренди № 397 від 30.03.12р. не передбачено обов'язка третьої особи здійснювати обов'язкове страхування переданого в оренду транспортного засобу та відшкодовувати збитки в наслідок ДТП.

По-третє, відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідним позовом до третьої особи про стягнення понесених витрат під час відшкодування шкоди в порядку регресу.

Викладене є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 981, 989, 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 18, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 32-34, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (52042, Дніпропетровська обл., с. Любимівка, вул. Томська, буд. 283-б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 група "ТАС" (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, ) відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.04.16р.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_3