РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016Справа №910/211/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" 2) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
простягнення 508480,00 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКозюк О.М. - представник
від відповідача-1Климкович Ю.Б. - представник
від відповідача-2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" збитків у розмірі 508480,00 грн., що складає еквівалент 22400,00 доларів США. Також, позивач просив стягнути з відповідача №1 50000,00 грн. витрат на юридичну допомогу та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання укладеного між позивачем та відповідачем №1 договору про фінансовий лізинг №00007801 від 05.07.2013 позивачем було сплачено відповідачу №1 авансовий платіж у розмірі 508480,00 грн., що дорівнює еквівалент 22400,00 доларів США, на відшкодування частини вартості отриманого у лізинг автомобіля Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб було викрадено, у зв'язку з чим 04.10.2014 водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" ОСОБА_3 звернувся до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із відповідною заявою; автомобіль оголошено у розшук. Позивач вказує на те, що з відповіді відповідача №2 від 10.09.2015 за вих. №03/6181 йому стало відомо, що 05.12.2014 автомобіль Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1 знятий з розшуку та повернутий власникові - відповідачу №1. Також позивачу стало відомо, що автомобіль Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1 був перереєстрований на нового власника 07.03.2015 за довідкою-рахунком ВРЕР №7 м. Києва, та видано державні номерні знаки НОМЕР_2. Тобто, як стверджує позивач, відповідач №1 продав вищевказаний об'єкт лізингу третім особам, чим наніс позивачу збитки у вигляді сплаченого на виконання договору лізингу авансового платежу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/211/16 та розгляд справи призначено на 04.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2016 судом відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про уточнення позовних вимог та у зв'язку з заявленими відповідачами клопотаннями про відкладення розгляду справи та неподанням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 18.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення авансового платежу на суму 581078,40 грн., за клопотанням представників сторін продовжено строк розгляду спору у справі № 910/211/16 на 15 днів та у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача №2, необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи відкладено на 14.03.2016.

14.03.2016 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016, у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 06.04.2016.

06.04.2016 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 15.04.2016 з'явився, позов підтримав в повному обсязі з урахуванням прийнятої до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення авансового платежу на суму 581078,40 грн.

Представник відповідача №1 в судове засідання з'явився. Відповідач№1 проти задоволення позову заперечив та зазначив, що позивач не довів фактів повернення об'єкту лізингу саме відповідачу №1 та здійснення продажу об'єкту лізингу третім особам і перереєстрації транспортного засобу безпосередньо за участю відповідача №1. Відповідач №1 у відзиві на позов наголосив на тому, що з моменту придбання об'єкту лізингу жодних дій щодо переходу права власності, продажу, перереєстрації, зняття з обліку та проведення будь - яких інших реєстраційних дій відносно транспортного засобі Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1 не вчиняв, а також не видавав третім особам будь-яких документів для оформлення будь-яких реєстраційних дій відносно об'єкта лізингу, зокрема, наказів та відповідних доручень. Крім цього, відповідач №1 зазначив, що жодних доказів завдання позивачу збитків шляхом неналежного виконання відповідачем №1 умов укладеного між сторонами договору фінансового лізингу позивачем не надано, а відповідно до умов цього договору та фактичних обставин справи відсутні будь-які підстави для повернення позивачу сплаченого ним авансового платежу, що зокрема випливає з п. 6.11 договору лізингу.

Представник відповідача №2 в судове засідання 15.04.2016 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. 14.03.2016 відповідач №2 через канцелярію суду надав відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на відсутність у позовній заяві будь - яких майнових та/або немайнових вимог до відповідача №2. Відповідач №2 вважає себе неналежним відповідачем у справі та зазначає, що страхова компанія не є особою, яка має відповідати за договором про фінансовий лізинг №00007801 від 05.07.2013. Крім цього, відповідач №2 вказав на те, що 19.07.2013 між ним та відповідачем №1 було укладено додаток до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157/13/0487, за яким застраховано транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, номер кузова/шасі НОМЕР_3, лізингоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг", а вигодонабувачем при цьому є страхувальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (лізингодавець, відповідач №1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" (лізингоодержувач, позивач) було укладено договір про фінансовий лізинг № 00007801 (договір), відповідно до умов якого об'єктом лізингу виступав транспортний засіб типу Volkswagen Tiguan FL 1.4 TSI, рік виробництва 2013, шасі НОМЕР_3, двигун №САХD77030, лізингоодержувач придбаває об'єкт лізингу після завершення погодженого строку лізингу за купівельною ціною, визначеною лізингодавцем, вартість об'єкту лізингу склала еквівалент 32000,00 доларів США, авансовий платіж еквівалент 22400,00 доларів США, обсяг фінансування еквівалент 9600,00 доларів США, залишкова вартість еквівалент 0,00 доларів США, кількість лізингових платежів: 36, строк лізингу (місяців): 36, лізинговий платіж еквівалент 491,08 доларів США, адміністративний платіж еквівалент 480,00 доларів США, процентна ставка змінна відповідно до п.6.4.2 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу.

Додатком до договору про фінансовий лізинг №00007801 від 05.07.2013 (додаток) визначено Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу.

Пунктом 2 цього додатку визначено поняття авансового платежу, а саме: авансовий платіж - це платіж, що складає частину від вартості об'єкта лізингу, розмір якого визначається Порше Лізинг Україна та відображається в контракті, такий платіж підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь Порше Лізинг Україна до моменту доставки та передачі лізингоодержувачу об'єкта лізингу відповідно до умов контракту, авансовий платіж за будь-яких умов поверненню не підлягає та на нього не нараховуються будь-які проценти, якщо тільки контрактом не передбачено інше та поняття першочергового платежу, а саме: першочерговий платіж - платіж, що складається з авансового платежу, реєстраційного платежу, адміністративного платежу, першого лізингового платежу відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), першочерговий платіж сплачується відповідно до умов контракту лізингоодержувачем на користь Порше Лізинг Україна та за будь-яких обставин поверненню лізингоодержувачу не підлягає, якщо інше не передбачено контрактом

Відповідно до п.3.1 додатку предметом лізингу за цим контрактом є транспортний засіб, зазначений у контракті, об'єкт лізингу був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір дилера - продавця, у якого Порше Лізинг Україна придбало об'єкт лізингу.

Порше Лізинг Україна придбаває об'єкт лізингу (отримує право власності на об'єкт лізингу) та передає лізингоодержувачу об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього контракту (п.3.2 додатку).

Лізингоодержувач користується об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного українського законодавства та забезпечує експлуатацію об'єкта лізингу у відповідності до цього контракту (п.3.3 додатку).

Відповідно до п. 4.1 додатку Порше Лізінг Україна зберігає за собою право власності за собою на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та вимагати повернення об'єкта лізингу, як зазначено в цьому контракті).

Згідно п.4.8 додатку лізингоодержувач несе відповідальність за всі ризики, пов'язані із пошкодженням, втратою або виведенням із ладу об'єкта лізингу, включно з форс-мажорними обставинами та/або випадками, коли такі ризики не покриваються страхуванням об'єкта лізингу, або страхове відшкодування не підлягає виплаті.

За змістом п. 6.3 додатку визначено, що сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання контракту суми на основі діючого курсу обміну Євро/долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ "КІБ Креді Агріколь" або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку (ПАТ "КІБ Креді Агріколь" або іншого банку) з купівлі та продажу Євро/доларів США до української гривні (надалі - "обмінний курс"), як буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим контрактом, розраховуються в євро/доларах США (як обумовлено сторонами в Контракті) на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку.

Пунктом 6.11 додатку визначено, що першочерговий платіж у будь-якому разі не підлягає поверненню лізингоодержувачу; на суму першочергового платежу не нараховуються будь-які відсотки/проценти (окрім випадків, коли лізингоодержувач розриває контракт на тій підставі, що лізингоодержувач не отримав об'єкт лізингу, як зазначено в пункті 12.12. цього контракту - в даному випадку Порше Лізинг Україна повертає лізингоодержувачу лише авансовий платіж та перший лізинговий платіж). Сплачені лізингоодержувачем платежі, здійснені лізингоодержувачем не підлягають поверненню лізингоодержувачу, в тому числі у випадках дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до пункту 12, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту.

Згідно з п. 6.17 додатку, будь-які сплачені лізингоодержувачем платежі за контрактом поверненню лізингоодержувачу не підлягають, якщо інше не встановлено в контракті.

Пунктом 9.8 додатку визначено, що у випадку втрати або пошкодження ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (об'єкта лізингу) або інших атрибутів об'єктів, пов'язаних з об'єктом лізингу, лізингоодержувач зобов'язаний невідкладно проінформувати про це компетентні органи та Порше Лізинг Україна.

Згідно з п. 9.9.1 додатку, лізингоодержувач зобов'язаний зокрема забезпечувати належний догляд за об'єктом лізингу, оберігати об'єкт лізингу від будь-якої шкоди, втрати, включаючи викрадення, не завдавати жодної шкоди об'єкту лізингу.

За умовами п. 11.1 додатку, Порше Лізинг Україна забезпечує та підтримує страхування об'єкту лізингу від страхових випадків, вказаних в п.11.3, а також обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів протягом усього строку дії контракту. За попереднім погодженням з лізингоодержувачем Порше Лізинг Україна забезпечує та підтримує страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу протягом усього строку дії контракту. Умови страхування визначає Порше Лізинг Україна на власний розсуд.

У випадку викрадення або суттєвого пошкодження об'єкту лізингу Порше Лізинг Україна отримує від страхової компанії відшкодування у відповідності до Загальних умов страхування Каско, з якого будуть вирахувані непокрита частка, визначена в інформації про страхування, решта страхових премій до кінця лізингового року, а також вартість пошкодження (п. 11.7 додатку).

Строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плані відшкодування). Строк лізингу починається з дати підписання акта приймання - передачі лізингоодержувачем об'єкта лізингу (п.п.12.1, 12.2 додатку).

Якщо інше прямо не передбачено контрактом, всі повідомлення сторони відправляють за адресою, вказаною у контракті у письмовій формі особисто, кур'єром або поштою. При цьому факт відправлення буде вважатися підтвердженим у випадку наявності підпису адресата на копії повідомлення (у випадку передачі повідомлення особисто), квитанції про оплату відправлення або опису вкладеного з відповідною відміткою УДППЗ "Укрпошта" або кур'єрської служби (у випадку відправлення повідомлення поштою або кур'єром). Факт отримання адресатом повідомлення буде вважатися підтвердженим у випадку наявності підпису адресата на копії повідомлення (у випадку передачі повідомлення особисто), наявності повідомлення про вручення адресату поштового відправлення/відмови адресата від прийняття з відповідною відміткою УДППЗ "Укрпошта", кур'єрської служби (у випадку відправлення повідомлення кур'єром або поштою) (п.20.5 додатку).

11.07.2013 позивачем сплачено відповідачу №1 авансовий платіж у розмірі 191506,95 грн., що склав еквівалент 22400,00 доларів США, відповідно до платіжного доручення №166.

19.07.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик, відповідач №2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (страхувальник, відповідач №1) було укладено додаток до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157/13/0487, за яким застраховано транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, рік випуску 2013, номер кузова/шасі НОМЕР_3, лізингоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг", а вигодонабувачем є страхувальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг", в свою чергу, прийняло предмет лізингу - транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, рік випуску 2013, номер кузова/шасі НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 260992,00 грн., авансовий платіж 182694,40 грн., що підтверджується актом прийому - передачі від 22.07.2013.

Як зазначає позивач, отриманий у лізинг автомобіль було викрадено; 04.10.2014 водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" ОСОБА_3 звернувся до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою про вжиття заходів, передбачених чинним законодавством України, направлених на встановлення місцезнаходження невідомих осіб, які незаконно заволоділи службовим автомобілем марки Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1.

Також, як стверджує позивач, листом від 04.10.2014 за вих. № 04-10/1 останній повідомив відповідача №1 про події, що сталися 03.10.2014 щодо об'єкту лізингу, а листом від 14.10.2014 № 14-10/3 про необхідність звернення до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з відповідною заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1, як безпосереднього власника зазначеного транспортного засобу.

07.10.2014 відповідач №1 згідно заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування повідомив відповідача №2 про настання страхового випадку із транспортним засобом Volkswagen Tiguan FL, рік випуску 2013, номер кузова/шасі НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до відповіді Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за вих.№31/17-К-1264 від 01.04. 2015 на адресу відповідача №2, останнього повідомлено про те, що в провадженні Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області знаходиться кримінальна справа №0010758 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України за заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом від 04.12.2014.

Згідно з витягу з кримінального провадження №0005628 08.06.2015 відповідач №1 повідомив про те, що невстановлені досудовим слідством особи заволоділи транспортним засобом Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 та без відповідних доказів, можливо використовуючи підробні документи, здійснили перереєстрацію вказаного транспортного засобу на нового власника.

Відповідно до відповіді Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області за вих. № 7/вх.3562 від 16.07.2015 на запит відповідача №2 різні бази даних містять суперечливу інформацію щодо транспортного засобу Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1, зокрема щодо його повернення власнику, зняття розшуку тощо.

Листом за вих.№45/4507 від 20.08.2015 Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем МВС України на запит відповідача №2 повідомив про неможливість надання достовірних відомостей щодо постановки/зняття з обліку транспортного засобу Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1, оскільки така інформація до бази даних була внесена некоректно.

Листом за вих.№03/6181 від 10.09.2015 на запити позивача про надання інформації, відповідач №2 повідомив про те, що станом на 10.09.2015 позивач та відповідач №1 не надали відповідачу №2 оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу тощо, згідно висновку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області по матеріалам ЄО №42907 факт викрадення транспортного засобу Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження, у зв'язку з чим розгляд матеріалів ЄО №42907 було закінчено. Також, у вказаному листі відповідач №2 зазначив про те, що згідно листа Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області від 16.07.2015 його було повідомлено про те, що транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 був викрадений 03.12.2014, заява до територіального підрозділу ОВС надійшла 04.12.2014, 05.12.2014 автомобіль був повернутий власникові, розшук знятий 05.12.2014, вказано про неналежне виконання своїх обов'язків співробітником УДАІ ГУМВС в Одеській області, а також про неодноразову перереєстрацію транспортного засобу на нових власників після зняття з розшуку.

Згідно страхового акту відповідача №2 від 29.12.2015 №ПСКА - 4588 було визначено розмір страхового відшкодування відповідачу №1 за договором страхування №28-0199-0157/13/0487 у сумі 372960,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №23594 від 29.12.2015 відповідачем №2 було сплачено страхове відшкодування відповідачу №1 на суму 372960,00 грн.

Отже, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що автомобіль Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1 був повернутий власнику - відповідачу №1 05.12.2014 та перереєстрований на нового власника 07.03.2015 за довідкою-рахунком ВРЕР №7 м. Києва, видано державні номерні знаки НОМЕР_2. Як стверджує позивач, відповідач №1 продав вищевказаний об'єкт лізингу третім особам, чим наніс Товариству з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" збитки у вигляді сплаченого позивачем авансового платежу у розмірі 581078,40 грн., що складає еквівалент 22400,00 доларів США.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору про фінансовий лізинг №00007801 від 05.07.2013 між позивачем та відповідачем №1 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до аб. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідач №1 передав, а позивач в свою чергу прийняв предмет лізингу - транспортний засіб транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, рік випуску 2013, номер кузова/шасі НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 260992,00 грн., авансовий платіж 182694,40 грн., що підтверджується актом прийому - передачі від 22.07.2013, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

В подальшому, за твердженнями позивача, 04.10.2014 співробітник Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Юг" ОСОБА_3 звернувся до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою про вжиття заходів, передбачених чинним законодавством України, направлених на встановлення місцезнаходження невідомих осіб, які незаконно заволоділи службовим автомобілем марки Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1, однак згідно висновку Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області по матеріалам ЄО №42907 факт викрадення транспортного засобу Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження, у зв'язку з чим розгляд матеріалів ЄО №42907 було закінчено. Крім цього, в матеріалах справи наявна інформація про те, що транспортний засіб Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 був викрадений 03.12.2014, заява до територіального підрозділу ОВС надійшла 04.12.2014, 05.12.2014 автомобіль був повернутий власникові, розшук знятий 05.12.2014, а також про те, що здійснювалася неодноразова перереєстрація вказаного транспортного засобу на нових власників після зняття з розшуку. Вказана інформація наведена в листах, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

З відповіді Головного сервісного центру МВС України за вих.№31/3695 від 04.04.2016 на запит суду, слідує, що відповідно до реєстраційної картки Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1, вказаний транспортний засіб був зареєстрований 19.07.2013, власник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, 07.03.2015 за заявою громадянина ОСОБА_4 на підставі довідки - рахунку серії ААЕ№019420 від 07.03.2015, виданої ПП "Галичина Авто" вказаний транспортний засіб було перереєстровано на нового власника - ОСОБА_4, довідка - рахунок серії ААЕ№019420 від 07.03.2015 не була передана до загальнодержавної бази даних НАІС, при цьому, у громадянина ОСОБА_4 був наявний оригінал свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4, 11.03.2015 за довідкою-рахунком серії ВІА №949520 від 11.03.2015, виданою ТОВ "Автоскай" Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1 був перереєстрований на нового власника - громадянку ОСОБА_5, а 05.05.2015 зазначений транспортний засіб був знятий з обліку для реалізації, 14.05.2015 перереєстрований за довідкою-рахунком серії ААЕ №127320 від 05.05.2015, виданою ТОВ "Захід - Авто-Ленд" на нового власника - ОСОБА_6.

В базі обліку Угон УІАЗ ГУМВС України в Одеській області містяться дані про те, що об'єкт лізингу - Volkswagen Tiguan FL, державний номерний знак НОМЕР_1 був повернутий власникові, однак згідно однієї бази транспортний засіб був повернутий власнику 05.12.2014, а згідно іншої 05.12.2014 також знятий розшук транспортного засобу, при цьому, як зазначено у листі УДАІ ГУМВС України у Одеській області від 16.07.2015, картка введена 08.05.2015, відкоригована 13.05.2015 та вказано про вказано про неналежне виконання своїх обов'язків співробітником УДАІ ГУМВС в Одеській області.

Жодного належного та допустимого доказу того, що об'єкт лізингу було повернуто саме відповідачу №1 у справі, позивач суду не надав. Листи відповідача №2 та УДАІ ГУМВС України у Одеській області, на які посилається позивач у позовній заяві, жодним чином не підтверджують факту повернення об'єкту лізингу саме відповідачу №1, а також не доводять здійснення перереєстрації транспортного засобу безпосередньо за участю відповідача №1 з огляду на наявність у громадянина ОСОБА_4 станом на 07.03.2015 оригіналу свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4, який до моменту викрадення транспортного засобу знаходився у позивача.

Також матеріалами справи не підтверджується здійснення відповідачем №1 з моменту передачі об'єкту лізингу позивачу жодних дій щодо переходу права власності, продажу, перереєстрації, зняття з обліку та проведення будь - яких інших реєстраційних дій, оформлення, видачі третім особам будь-яких документів для переходу права власності, продажу, перереєстрації, зняття з обліку та проведення будь-яких інших реєстраційних дій відносно об'єкта лізингу - Volkswagen Tiguan FL, д/з НОМЕР_1, як то зокрема, наказів та відповідних доручень.

Крім цього, позивачем не надано суду доказів завдання йому збитків шляхом неналежного виконання відповідачем №1 умов укладеного між сторонами договору фінансового лізингу, а отже, відповідно до умов цього договору та фактичних обставин справи відсутні будь-які підстави для повернення позивачу сплаченого ним авансового платежу, а твердження про зворотне є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать як нормам законодавства, так і положенням договору, зокрема п.п. 4.8, 6.11, 6.17 додатку до договору.

Враховуючи викладене, суд відзначає, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача №1 та збитками і вини відповідача №1, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача№1 збитків є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Також відсутні підстави для задоволення позову по відношенню і до відповідача №2. Вимоги до відповідача №2 позивачем у позовній заяві не обґрунтовані, а у заяві від 18.02.2016, якою визначено остаточний розмір позовних вимог, - взагалі відсутні.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати (8716,18 грн. судового збору з урахуванням прийнятої до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення авансового платежу, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (28.12.2015)) покладаються на позивача.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату юридичних послуг у розмірі 50000,00 грн. за договором про надання юридичних послуг від 21.09.2015, господарський суд відзначає також, що в контексті норми ст. 44 Господарського процесуального кодексу України відшкодуванню як судові витрати підлягають саме витрати на оплату послуг адвоката, а не будь-які юридичні послуги, отримання яких не є обов'язковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права, виходячи з того, що кожна особа здатна бути позивачем та відповідачем у суді.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.04.2016

Суддя Ю.М.Смирнова