РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/3075/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична»
до про 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА»; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» стягнення заборгованості у розмірі 274 797 грн. 61 коп.
Представники:

від Позивача: Кулачко Т.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача - 1: не з'явились;

від Відповідача - 2: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» (надалі також - «Відповідач - 1») та Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» (надалі також - «Відповідач - 2») про стягнення заборгованості у розмірі 274 797 грн. 61 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» (Покупець) було укладено Договір на постачання природного газу №Г01/07-1, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався надавати у власність Покупцю природний газ, а Покупець зобов'язався оплачувати вартість прийнятого обсягу газу на умовах цього Договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він поставив товар на загальну суму 2 974 111 грн. 91 коп., що підтверджується Актами приймання - передачі природного газу, проте Відповідач - 1 всупереч умовам Договору здійснював оплату товару з прострочкою платежу та не в повному розмірі. Крім того, 01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» (Поручитель) було укладено Договір часткової поруки (безоплатно), за умовами якого Поручитель частково у сумі 100 грн. 00 коп. поручився перед Кредитором за виконання обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» за Договором, передбаченим п.2.1 цього Договору. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем - 1 зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» в розмірі 115 961 грн. 96 коп. За таких підстав, Позивач просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» заборгованість у розмірі 100 грн. 00 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» заборгованість у розмірі 115 961 грн. 91 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем - 1 умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» 3% річних у розмірі 9 192 грн. 51 коп., пеню у розмірі 149 643 грн. 19 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/3075/16, судове засідання призначено на 16.03.2016 року.

16.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.02.2016 року.

16.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16.03.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.02.2016 року не виконали. Представник відповідача-1 про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача-2 про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача здійснити обґрунтований розрахунок пені та 3% річних із зазначенням періоду початку прострочки та закінчення такого нарахування за кожним актом окремо з урахуванням здійснення часткової оплати відповідно до вимог ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України та ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України.

2) Відповідача-1 надати докази на підтвердження сплати заборгованості в розмірі 115 961,91 грн.

3) Відповідача-2 надати докази на підтвердження сплати заборгованості в розмірі 100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2016 року відкладено розгляд справи на 30.03.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

29.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2016 року.

30.03.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, де також зазначив, що сплатив заборгованість в розмірі 115 961,96 грн.

30.03.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник відповідача-2 про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить Суд припинити провадження по справі в частині стягнення солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 суми основного боргу у розмірі 100,00 грн. та стягнення з Відповідача-1 суми основного боргу у розмірі 115 861, 91 грн. Крім того, стягнути з Відповідача-1 на користь Позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 154 539,72 грн., 3% від суми основного боргу у розмірі 9 446,49 грн. та судові витрати.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача-1 про відкладення розгляду справи, а щодо заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

В даному випадку заява Позивача від 30.03.2016 року фактично є заявою про припинення провадження у справі та збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати текст вимоги від 04.02.2016 року про сплату заборгованості та пені, яка була надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ- ЦЕГЛА";

- надати докази здійснення часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "АПБ- ЦЕГЛА" на суму в розмірі 324 349,95 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 року відкладено розгляд справи на 13.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

11.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення з Відповідача - 1 суми основного боргу, а також просив суд стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. саме з Відповідача - 1.

12.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

12.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла належним чином завірена копія вимоги від 04.02.2016 р.

13.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до прийняття до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» про визнання договору поруки недійсним.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представники Відповідачів не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року у справі № 910/3075/16.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» є 16400, Чернігівська обл., Борзнянський район, місто Борзна, ВУЛИЦЯ ПАРИЗЬКОЇ КОМУНИ, будинок 33, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» є 01021, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 34А, офіс 82.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/3075/16 направлялись на адресу Відповідачів, зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідачі про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши заяву Позивача від 11.04.2016 року про припинення провадження у справі в частині стягнення з Відповідача - 1 суми основного боргу, а також просив суд стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. саме з Відповідача - 1, приймає її до розгляду.

Що стосується Клопотання представника Відповідача - 1 про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статті 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане Відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи до прийняття до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» про визнання договору поруки недійсним, задоволенню не підлягає, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у справі, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Приймаючи до уваги, що Відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Відповідачів не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 квітня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» (Покупець) було укладено Договір на постачання природного газу №Г01/07-1, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався надавати у власність Покупцю природний газ, а Покупець зобов'язався оплачувати вартість прийнятого обсягу газу на умовах цього Договору.

Відповідно до п.3.2 Договору кількість газу, поставленого Покупцю, закріплюється щомісячними актами приймання - передачі газу, в яких визначається фактичний обсяг спожитого газу і які підписуються повноважними представниками Постачальника і Покупця.

Згідно з п.6.1 Договору оплата за газ проводиться Покупцем виключно грошовими коштами, в наступному порядку:

20% вартості газу - до 05 числа місяця постачання газу;

20% вартості газу - до 10 числа місяця постачання газу;

20% вартості газу - до 20 числа місяця постачання газу;

20% вартості газу - до 25 числа місяця постачання газу;

20% вартості газу - до 30числа місяця постачання газу.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.6.1 даного договору, Покупець на вимогу Постачальника сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу з моменту підписання по 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення. (п.11.1 Договору)

Крім того, 01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» (Поручитель) було укладено Договір часткової поруки (безоплатно), за умовами якого Поручитель частково у сумі 100 грн. 00 коп. поручився перед Кредитором за виконання обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» за Договором, передбаченим п.2.1 цього Договору.

Згідно з п.1.2 Договору Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за основним договором з оплати поставленого природного газу, сплати відповідних штрафних санкцій за основним договором, у тому числі, але не виключно сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що дорівнює 100 грн. 00 коп. Поручитель не несе відповідальність за виконання Боржником будь - яких зобов'язань за основним договором на суму, яка перевищує 100 грн. 00 коп.

Під основним договором в цьому Договорі розуміють Договір на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА». (п.2.1 Договору)

У п. 4.1 Договору визначено, що Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання зобов'язань за Основним договором. При цьому Поручитель несе часткову відповідальність перед Кредитором за основним договором, сума якої по будь - яким платежам не може перевищувати 100 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року Позивач передав, а Відповідач - 1 в свою чергу прийняв природний газ, що підтверджується Актами приймання - передачі природного газу №4 від 31.07.2015 р. на суму 1 448 124 грн. 61 коп., №20 від 31.08.2015 р. на суму 1 187 067 грн. 30 коп., №45 від 30.09.2015 р. на суму 338 920 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 2 974 111 грн. 91 коп., та здійснив часткову оплату за отриманий товар з прострочкою платежу, що підтверджується виписками по рахунку Позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що в результаті неналежного виконання Відповідачем - 1 зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» в розмірі 115 961 грн. 96 коп. Проте, у зв'язку зі сплатою Відповідачем - 1 боргу у повному обсязі після порушення провадження у даній справі, просить суд припинити провадження у справі №910/3075/16 в частині солідарного стягнення з Відповідачів суми основної заборгованості в розмірі 100 грн. 00 коп., в частині стягнення суми основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» у розмірі 115 961 грн. 91 коп. з урахуванням Заяв від 30.03.2016 року, від 11.04.2016 року, які прийняті Судом до розгляду. Також, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» 3% річних у розмірі 9 446 грн. 49 коп., пеню у розмірі 154 539 грн. 72 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2016 року та Заяви від 11.04.2016 року, які прийняті Судом до розгляду.

04.02.2016 року Позивач звернувся до Відповідача - 1 з вимогою про сплату заборгованості та пені за договором у розмірі 146 112 грн. 03 коп., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 04.02.2016 р. та фіскальним чеком від 04.02.2016 р., проте залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що підлягає припиненню провадження у даній справі в частині солідарного стягнення суми основної заборгованості в розмірі 100 грн. 00 коп., в частині стягнення суми основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» у розмірі 115 961 грн. 91 коп., інші позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року Позивач передав, а Відповідач - 1 в свою чергу прийняв природний газ, що підтверджується Актами приймання - передачі природного газу №4 від 31.07.2015 р. на суму 1 448 124 грн. 61 коп., №20 від 31.08.2015 р. на суму 1 187 067 грн. 30 коп., №45 від 30.09.2015 р. на суму 338 920 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 2 974 111 грн. 91 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, та здійснив часткову оплату за отриманий товар з прострочкою платежу, що підтверджується виписками по рахунку Позивача.

Як встановлено Судом, в якості забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» своїх зобов'язань за Договором на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року, 01.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» (Поручитель) було укладено Договір часткової поруки (безоплатно), за умовами якого Поручитель частково у сумі 100 грн. 00 коп. поручився перед Кредитором за виконання обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» за Договором, передбаченим п.2.1 цього Договору.

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 Цивільного кодексу України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Крім того, Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не встановлений обов'язок кредитора та поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов'язань перед кредитором, а волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки; виходячи із положень статей 553, 554, 626 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язання не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.08.2012 року у справі № 18/5005/11144/2011.

Проте, як встановлено Судом, після звернення Позивача до суду з вказаним позовом 18.02.2016 року, що підтвердження відміткою на поштовому конверті, та порушення провадження у справі №910/3075/16 Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» заборгованість у загальному розмірі 115 961 грн. 91 коп. за Договором на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою по рахунку Позивача за період з 01.06.2015 р. по 16.03.2016 р.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» 115 961 грн. 91 коп. на виконання умов Договору на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року після звернення Позивача до суду з вказаним позовом 18.02.2016 року та порушення провадження у даній справі, Суд приходить до висновку щодо припинення провадження у справі №910/3075/16 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» суми основної заборгованості у розмірі 115 961 грн. 91 коп. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

При цьому, Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, Суд приходить до висновку щодо припинення провадження у справі №910/3075/16 в частині солідарного стягнення з Відповідачів суми основної заборгованості у розмірі 100 грн. 00 коп. у зв'язку з припиненням основного зобов'язання та відсутністю предмету спору між сторонами.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача - 1 на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.07.2015 р. по 17.02.2016 р. у розмірі 9 446 грн. 49 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати за Договором на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року за загальний період прострочки з 05.07.2015 р. по 17.02.2016 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами у розмірі 9 329 грн. 20 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 07.07.2015 року по 17.02.2016 року.

Крім того, з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача - 1 на його користь пеню за загальний період прострочки з 05.07.2015 р. по 17.02.2016 р. у розмірі 154 539 грн. 72 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.6.1 даного договору, Покупець на вимогу Постачальника сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача. Так, при здійсненні розрахунку пені Позивач не врахував, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

За таких підстав, до стягнення з Відповідача - 1 на користь Позивача підлягає пеня в розмірі 152 294 грн. 39 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 07.07.2015 року по 17.02.2016 року.

Позивачем також заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп. з урахуванням Заяви від 11.04.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. (п.6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2016 року між Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (Клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги №10/02/16-1, за змістом якого Бюро зобов»язалось надавати Клієнту правову допомогу (послуги) стосовно представництва інтересів Клієнта у відповідних відділах Державної виконавчої служби України, у господарських судах усіх інстанцій, а також у Верховному суді України у справі про стягнення на користь Клієнта заборгованості, а також відповідних штрафних санкцій (пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних від простроченої суми боргу) за Договором на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року, укладеного між Клієнтом та ТОВ «АПБ - ЦЕГЛА».

Суд зазначає про те, що хоч зазначеним договором сторонами врегульовано надання Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери», як виконавцем послуг, правової допомоги (юридичних послуг) у справі про стягнення на користь Клієнта заборгованості, а також відповідних штрафних санкцій (пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних від простроченої суми боргу) за Договором на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015 року, укладеного між Клієнтом та ТОВ «АПБ - ЦЕГЛА», однак з зазначеного договору не вбачається того, що саме у справі №910/3075/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НІМЕЦЬКО-УКРАЇНСЬКА ПРАВОВА ГРУПА «СТРІКС» про стягнення заборгованості у розмірі 274 797 грн. 61 коп.

За таких підстав, Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ- ЦЕГЛА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 9 329 грн. 20 коп. та пеня у розмірі 152 294 грн. 39 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Крім того, Суд зазначає, що у зв'язку з прийняттям до розгляду Заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог від 30.03.2016 року, яка фактично є заявою про припинення провадження у справі та збільшенням розміру позовних вимог, до якої не було надано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі (з урахуванням такого збільшення), то несплачені в установленому порядку та розмірі суми судового збору за результатами розгляду справи підлягають розподілу на підставі статті 49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі № 910/3075/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» в частині солідарного стягнення суми основної заборгованості у розмірі 100 грн. 00 коп. та в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» суми основної заборгованості у розмірі 115 961 грн. 91 коп. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» - задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» (16400, Чернігівська обл., Борзнянський район, місто Борзна, ВУЛИЦЯ ПАРИЗЬКОЇ КОМУНИ, будинок 33, Ідентифікаційний код юридичної особи 03588301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ'ЯНСЬКА, будинок 5, офіс 604/03, Ідентифікаційний код юридичної особи 38639040) 3% річних у розмірі 9 329 (дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 20 (двадцять) коп., пеню у розмірі 152 294 (сто п'ятдесят дві тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 39 (тридцять дев'ять) коп. та судовий збір у розмірі 4 121 (чотири тисячі сто двадцять одна) грн. 97 (дев'яносто сім) коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ - ЦЕГЛА» (16400, Чернігівська обл., Борзнянський район, місто Борзна, ВУЛИЦЯ ПАРИЗЬКОЇ КОМУНИ, будинок 33, Ідентифікаційний код юридичної особи 03588301) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 40 (сорок) грн. 31 (тридцять одна) коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ'ЯНСЬКА, будинок 5, офіс 604/03, Ідентифікаційний код юридичної особи 38639040) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 35 (тридцять п'ять) грн. 44 (сорок чотири) коп.

7. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

8. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 квітня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин