ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 925/1613/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

ГоловуючогоГончарука П.А. (доповідача),
СуддівКондратової І.Д.,
Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" та Смілянської міської ради Черкаської області на рішення господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2016 року у справі №925/1613/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" до комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Смілянська міська рада Черкаської області про визнання права користування майновим комплексом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" звернулось до господарського суду Черкаської області із позовом до комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" про визнання права користування майновим комплексом відповідача в межах договору про спільну діяльність №47-2V від 5 травня 2010 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року у справі №925/1613/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2016 року, позов задоволено. Визнано право користування позивача майновим комплексом відповідача в межах договору про спільну діяльність №47-2V від 5 травня 2010 року та додаткової угоди до нього від 13 серпня 2013 року за вартістю, визначеною "Звітом про незалежну оцінку вартості права користування майновим комплексом КП "Смілакомунтеплоенерго" (строком до 5 травня 2030 року) станом на 30 червня 2013 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №495 від 7 листопада 2013 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 218 грн. судового збору.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судами попередніх інстанцій всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не належне дослідження доказів у справі та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на ті ж підстави, просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу Смілянської міської ради позивач, вказуючи на безпідставність, викладених в ній доводів, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг та заперечення проти них, суд вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судами попередніх інстанцій встановлено, що 5 травня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест", комунальним підприємством "ВодГео", комунальним підприємством "Смілакомунтеплоенерго", державним підприємством "Агентство розвитку житлово-комунального господарства" укладено договір №47/2V про спільну діяльність, яка, згідно п. 1.2, здійснюється шляхом використання майна та устаткування, майнові права (право користування) на яке передається сторонами для ведення спільної діяльності, а також шляхом використання матеріалів, сировини, товарно-матеріальних цінностей, професійних та інших знань, навичок і вмінь, фінансових, людських ресурсів, ділової репутації та ділових зв'язків сторін цього договору.

Розміри, строк внесення та склад внесків кожної із сторін визначається цим договором та додатками до нього.

Зміст договору про спільну діяльність шляхом укладення додаткових угод, які є його невід'ємною частиною, неодноразово доповнювався та змінювався.

Так, на підставі додаткової угоди №19 від 28 лютого 2013 року та протокольного рішення №01/03-2013 від 1 березня 2013 років зборів учасників договору про спільну діяльність за цим договором припинено правовідносини з КП "ВодГео" і ДП "Агентство розвитку ЖКГ", у зв'язку з чим позивач і відповідач уклали додаткову угоду №01-03/2013 до основного договору, п. 1 якого присвоїли йому номер рішення Смілянської міської ради, яким надано дозвіл на укладення та підписання цього договору, а саме №47-2V.

Враховуючи зміни укладеного сторонами договору про спільну діяльність, встановлені додатковими угодами та договорами, сторони погодили, що відповідач, як внесок до спільної діяльності, з дозволу власника - Смілянської міської ради, передає право користування майновим комплексом, на узгоджену з позивачем частину основних засобів, згідно погоджених сторонами та затверджених власником актів, які підписуються сторонами протягом п'яти календарних днів з моменту проведення незалежним суб'єктом оціночної діяльності оцінки вартості користування майном та отримання дозволу на концентрацію від Антимонопольного комітету України (п. 2.2, п. 2.3, п.п. 5.8.5., п.п. 5.8.6. п. 5.8.).

Рішенням Антимонопольного комітету України №206-р від 4 травня 2011 року, за заявами сторін, ТОВ "Сміла Енергоінвест" було надано дозвіл на концентрацію, що полягає у набутті ТОВ "Сміла Енергоінвест" права користування активами у вигляді цілісного майнового комплексу КП "Смілакомунтеплоенерго", а за зверненням позивача, незалежним суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Стандарт-оцінка" було здійснено оцінку вартості права користування цим майновим комплексом, в частині основних засобів і майна, за результатами якої складено звіт про те, що станом на 30 серпня 2013 року, ринкова вартість такого права користування становила 6 000 000 грн.

Звіт про незалежну оцінку вартості права користування майном майнового комплексу КП "Смілакомунтеплоенерго", який є внеском учасника договору про спільну діяльність №47-2V від 5 травня 2010 року затверджено рішенням Виконавчого комітету Смілянської міської ради №495 від 7 листопада 2013 року.

Рішенням Смілянської міської ради №46-17/VI від 20 грудня 2013 року на термін дії договору про спільну діяльність директору КП "Смілакомунтеплоенерго" надано право підписання акту прийому-передачі права користування майном у п'ятиденний термін після затвердження оцінки права користування майном та отримання дозволу на концентрацію в Антимонопольному комітеті України.

10 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача з листом №3240/1 з пропозицією підписати акт прийому-передачі права користування цілісним майновим комплексом КП "Смілакомунтеплоенерго" в якості внеску у спільну діяльність згідно з переліком майна і за вартістю, визначеною "Звітом про незалежну оцінку вартості права користування майновим комплексом КП "Смілакомунтеплоенерго" станом на 30 серпня 2013 року до 5 травня 2030 року.

23 вересня 2015 року відповідач листом №164 відмовився від підписання акту, посилаючись на пропуск позивачем, встановленого умовами договору, 5-и денного терміну на його підписання, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, посилаючись на ст.ст. 11, 15, 16, ч.ч. 1-3 ст. 92,ч.ч. 1, 3 ст. 237, ч.ч. 1, 3 ст. 238, ч. 1 ст. 509, ч. 3 ст. 510, ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 1130, ч.ч. 1, 2 ст. 1131 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 144, ч. 1 ст. 173, ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України, дійшов висновку стосовно обґрунтованості позову про визнання права позивача користуватись спірним майновим комплексом КП "Смілакомунтеплоенерго" на підставі договору про спільну діяльність №47-2V від 5 травня 2010 року.

При цьому, судами зазначено, що позивачем виконано всі умови договору про спільну діяльність та додаткових угод до неї в частині отримання всіх необхідних документів та дозволів для належного оформлення акту передачі в користування майнового комплексу відповідача, а саме: отримано дозвіл на концентрацію (4 травня 2011 року), проведено незалежну оцінку вартості права, вказана оцінка затверджена відповідним рішенням власника майна (7 листопада 2013 року), а рішенням Смілянської міської ради надано право відповідачу на підписання акту прийому-передачі права користування майновим комплексом (20 грудня 2013 року), а тому зазначений договір підлягає виконанню і сторони мають підписати акт прийому-передачі права користування цілісним майновим комплексом КП "Смілакомунтеплоенерго" в якості внеску у спільну діяльність.

З такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що склались між сторонами у справі, виникли на підставі договору про спільну діяльність.

Частиною 1 ст. 1130, ч.ч. 1, 2 ст. 1131 ЦК України встановлено, що: за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові; договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі; умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Встановлено, що виконання умов договору про спільну діяльність та набуття позивачем права користування активами у вигляді цілісного майнового комплексу відповідача, потребує дозволу Антимонопольного комітету України на узгоджені дії, концентрацію суб'єктів господарювання. Такий дозвіл надано 4 травня 2011 року (Т.1 а.с. 31).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгоджені дії, концентрація мають бути здійснені протягом року з дня прийняття рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, якщо більший строк не визначено у рішенні. Якщо узгоджені дії, концентрація у цей строк не здійснені, учасники узгоджених дій, концентрації мають подати нову заяву про отримання дозволу органів Антимонопольного комітету України на узгоджені дії, концентрацію.

На вказані обставини та норми цього Закону попередні судові інстанції не звернули належної уваги та не застосували цей Закон при вирішенні спору.

Попередні судові інстанції, встановивши, що майно передано позивачу відповідачем на підставі додатку №3 від 1 серпня 2010 року, який фактично є актом передачі права користування майном, а тому він набув права користування ним, не дали цьому належної правової оцінки з огляду на те, що це майно передано в той час без дозволу Антимонопольного комітету України на узгоджені дії, концентрацію, без дозволу власника майна, його оцінка не була визначена відповідною особою та не затверджена власником, як не затверджено власником і самий акт.

Встановлено, що спірне майно відноситься до комунальної форми власності, а повноваження власника здійснює Смілянська міська рада.

Умовами договору про спільну діяльність та додаткових угод до нього передбачено участь Смілянської міської ради щодо передачі права користування майном, яка полягає у наданні дозволу на передачу майна, затвердженням акту оцінки майна та акту передачі права користування, надання дозволу на підписання актів.

Ці умови договору та додаткових угод попередніми судовими інстанціями, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, належним чином не досліджені, а обставинам, пов'язаним з цими умовами, не дано належної правової оцінки.

Апеляційним господарським судом ухвалою від 28 січня 2016 року Смілянську міську раду залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Фактично апеляційним господарським судом визнано, що рішення суду першої інстанції стосується прав і обов'язків осіб третьої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 104 ГПК України, прийняття господарським судом рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд на це не звернув уваги, залишив рішення місцевого господарського суду без змін, всупереч вказаної норми процесуального права.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення не можна визнати законними, обґрунтованими, прийнятими відповідно до норм матеріального та процесуального права, фактичних обставин та наявних матеріалів справи, а тому вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки він, як і апеляційний господарський суд, допустив порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та впливають на правильність застосування норм матеріального права.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід урахувати наведене, встановити фактичні обставини справи, з'ясувати дійсні права та обов'язки учасників судового процесу у справі і, залежно від встановленого та вимог закону, прийняти відповідне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго" та Смілянської міської ради Черкаської області задовольнити.

Рішення господарського суду Черкаської області від 27 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2016 року у справі №925/1613/15 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

ГоловуючийП.А. Гончарук
СуддіІ.Д. Кондратова
Л.В. Стратієнко