ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Справа № 925/357/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

Дніпрокомпресордеталь, м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства Азот, м. Черкаси

про стягнення 36 203 грн. 33 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Дніпрокомпресордеталь до публічного акціонерного товариства Азот про стягнення заборгованості, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1222-411 від 13 листопада 2015 року в розмірі 36 203 грн. 33 коп., а саме: 31 001 грн. 14 коп. сума боргу за поставлений товар, 308 грн. 31 коп. 3% річних, 4 521 грн. 91 коп. пеня та 371 грн. 97 коп. інфляційні втрати (з урахуванням клопотання від 26 квітня 2016 року).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 квітня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26 квітня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 25 квітня 2016 року та просив суд у задоволенні позову в частині стягнення пені відмовити, оскільки договір не містить умов щодо стягнення пені за порушення грошового зобовязання.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 квітня 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/357/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 13 листопада 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю Дніпрокомпресордеталь (продавець) та публічним акціонерним товариством Азот (покупець) було укладено договір за №1222-411.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору продавець зобовязався передати у власність покупця, а останній зобовязався прийняти і оплатити на умовах DDР м. Черкаси (Інкотермс 2010): запасні частини для компресора, тип ВП 50/8 в подальшому товар, згідно наведеної в п. 1.1. специфікації.

Позивач свої зобовязання за договором купівлі-продажу виконав та поставив відповідачу товар на суму 38 753 грн. 14 коп., що підтверджується копією видаткової накладної від 01 грудня 2015 року за №ДК-0000203.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи у видатковій накладній.

Однак відповідач обовязок щодо оплати поставленого товару виконав частково, в звязку з чим станом на 05 квітня 2016 року борг складає 31 001 грн. 14 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 4.1. договору купівлі-продажу покупець здійснює оплату в сумі 38 753 грн. 14 коп. з урахуванням ПДВ 6 458 грн. 86 коп. протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару.

Отже, з урахуванням умов п. 4.1. договору поставки строк оплати поставленого товару настав 08 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином сума боргу в розмірі 31 001 грн. 14 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 4 521 грн. 91 коп. пені нарахованої за період з 07 грудня 2015 року по 05 квітня 2016 року.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, встановленому за згодою сторін.

Водночас умовами договору не передбачено розміру пені за несвоєчасну сплату вартості поставленого товару.

Умовами п. 6.1. договору, на який посилався позивач у своїй заяві, встановлено розмір пені за несвоєчасну поставку товару, а п. 6.2. за затримку заміни товару.

В звязку з вищенаведеним, підстав для стягнення з відповідача неустойки в сумі 4 521 грн. 91 коп. за порушення грошового зобовязання з оплати товару немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 371 грн. 97 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції нарахованого за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року та 308 грн. 31 коп. 3% річних нарахованих за період з 07 грудня 2015 року по 05 квітня 2016 року.

Водночас слід зазначити, що при нарахуванні 3% річних позивачем не вірно було визначено початок нарахування річних, оскільки, як вказувалося вище, строк оплати настав 08 грудня 2015 року.

Таким чином розмір 3% річних нарахованих за період з 09 грудня 2015 року по 05 квітня 2016 року складає 303 грн. 22 коп.

Враховуючи вищенаведений розрахунок, з відповідача підлягає стягненню 303 грн. 22 коп. 3% річних, в решті стягнення 5 грн. 09 коп. річних слід відмовити у звязку з необґрунтованим розрахунком.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.2.1. судом встановлено, що інфляційні нараховані в меншому розмірі.

Однак позивач самостійно визначив суму нарахування інфляційних втрат, а тому заявлені до стягнення інфляційні підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Азот, вул. Первомайська, 72, м. Черкаси, ідентифікаційний код 00203826, п/р НОМЕР_1 в АБ Кліринговий дім, МФО 300647 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Дніпрокомпресордеталь, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34657024, п/р 1936 в ПАТ КБ ПриватБанк, МФО 305299 31 001 грн. 14 коп. основного боргу, 371 грн. 97 коп. інфляційних втрат, 303 грн. 22 коп. 3% річних та 1 164 грн. 41 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 27 квітня 2016 року.

Суддя А.В.Васянович