ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 911/5214/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/5214/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест»,

м Буча

2. Комунального підприємства «Центр обслуговування

споживачів Шевченківського району», м. Київ

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», м. Київ

4. Комунального підприємства «Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Шевченківського району

м. Києва», м. Київ

про стягнення 45 423,60 грн.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність від 29.01.2016;

від відповідача 1: ОСОБА_3 - довіреність від 29.01.2016;

від відповідача 2: ОСОБА_4 довіреність № 40-Д від 04.03.2016;

від відповідача 3: не з`явився;

від відповідача 4: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» (надалі відповідач 1), 2. Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради», 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс» (надалі відповідач 3) про стягнення з відповідачів солідарно 45 423,60 грн. збитків, нанесених позивачу у зв`язку із залиттям приміщення, яке орендує позивач.

Ухвалою суду від 08.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5214/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні 13.01.2016.

Через канцелярію суду (вх. № 199/16 від 06.01.2016) від позивача надійшли уточнення до позовної заяви, в якій позивач просить замінити відповідача 2 Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради» на Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Через канцелярію суду (вх. № 200/16 від 06.01.2016) відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, в якому позов визнає та просить стягнути суму збитків солідарно з відповідачів 1, 2 та 3.

Через канцелярію суду (вх. № 336/16 від 11.01.2016) Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» надало письмові пояснення вих. № 3250 від 05.01.2016 по справі та витребувані судом документи. У своїх письмових поясненнях Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» зазначило, що воно вчиняє дії тільки стосовно обліку, нарахування, збору платежів власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень, відповідачу 2 не доручалось вчиняти дії стосовно утримання та обслуговування будинку та прибудинкових територій, а тому вимоги про відшкодування збитків мають безпосереднє відношення до балансоутримувача, яким є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Судове засідання 13.01.2016 не відбулось у зв`язку із хворобою судді Христенко О.О., тому ухвалою суду від 18.01.2016 розгляд справи було призначено на 01.02.2016 о 10 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 01.02.2016 задоволено клопотання позивача та замінено первісного відповідача 2 Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради» на належного відповідача 2 Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району». Розгляд справи відкладено на 17.02.2016 об 11 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 3539/16 від 17.02.2016) відповідач 1 надав письмові пояснення по справі, в яких вважає вимоги позивача про солідарне стягнення збитків з відповідачів 1, 2 саме Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та відповідача 3, обґрунтованими.

Через канцелярію суду (вх. № 3519/16 від 17.02.2016) відповідач 2 Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» надав відзив вих. № 183юр від 16.02.2016 на позовну заяву, в якому відповідач 2 проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що відповідач 2 не здійснює утримання внутрішньобудинкових мереж з водопостачання, а належним відповідачем повинно бути Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», яке і просить залучити до участі у справі № 911 5214/15.

Ухвалою суду від 17.02.2016 залучено до участі у справі № 911/5214/15 відповідачем 4 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Розгляд справи відкладено на 02.03.2016 о 10 год. 50 хв.

В судовому засіданні 02.03.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 02.03.2016 визнав позовні вимоги та просив задовольнити позов в частині солідарного стягнення з відповідачів 1, 2 та 3 збитків, завданих позивачу залиттям приміщення, яке позивач орендує у відповідача 1.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 02.03.2016 проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях та у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 02.03.2016 представник відповідача 4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» надав відзив вих. 46юр від 02.03.2016 на позов, в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що будинок № 40 на вул. Січових Стрільців (Артема) належить до комунальної власності громади м. Києва та закріплений за відповідачем 4 на праві господарського відання, в 2015 році виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території, утримання та обслуговування внутрішніх інженерних мереж для будинку № 40 на вул. Січових Стрільців (Артема) було залучено відповідача 3 ТОВ «Кийградсервіс» на підставі Договору № 471 від 02.03.2015 про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках.

Ухвалою суду від 02.03.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 16.03.2016 о 10 год. 15 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 4960/16 від 09.03.2016) позивач надав додаткові пояснення з приводу суті змісту позовних вимог, в яких просить стягнути збитки солідарно з чотирьох відповідачів.

Через канцелярію суду (вх. № 5513/16 від 15.03.2016) відповідач 1 надав письмові пояснення вих. № 03/03 від 15.03.2016, в яких визнає позовні вимоги та просить суд стягнути збитки в сумі 45 423,60 грн. солідарно з відповідачів 1 та 4.

Ухвалою суду від 16.03.2016 розгляд справи відкладено на 04.04.2016 об 11 год 30 хв.

Представник відповідача 3 жодного разу в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав, відзив на позовну заяву не надав, хоча про час та дату судових засідань був повідомлений належним чином ухвалами суду від 08.12.2015, 18.01.2016, 01.02.2016, 17.02.2016, 02.03.2016, 16.03.2016, які направлялися на адресу відповідача 3 зазначену в позовній заяві та Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Про отримання зазначених ухвал свідчать підписи уповноважених осіб відповідача 3 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення від 03.02.2016, від 17.02.2016, від 03.03.2016.

Враховуючи обмежений ст. 69 ГПК України строк розгляду справи, те, що всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, та те, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1, 2 та 4, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» («орендодавець», надалі відповідач 1) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 («орендар», надалі позивач) укладений Договір оренди № 1/15 від 01.02.2015, відповідно до умов якого відповідач 1 зобов`язується передати позивачу у тимчасове платне користування кімнату № 8, яка знаходиться в нежилому приміщенні № 57 підвалу будинку № 40-А по вул. Артема в м. Києві. Приміщенняч являє собою окрему кімнату площею 36,2 кв.м, яка обладнана системою кондиціонування «Дайкін» серії СКЮ. Приміщення належить відповідачу 1 на праві власності, згідно Реєстраційного посвідчення на право власності на нерухоме майно № 2681П виданого БТІ м. Києва 24.10.2001 на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2001.

Відповідно до п. 1.3 Договору ризик випадкової загибелі або пошкодження приміщення на час дії цього Договору несе позивач.

Згідно п. 3.2 Договору оренди позивач зобов`язаний використовувати приміщення виключно для розташування складських та торгівельних площ.

Строк оренди приміщення позивачем становить 12 місяців до 01.02.2016 включно.

Відповідно до п. 11.2 Договору оренди незалежно від будь-яких інших положень цього Договору відповідач 1 не несе відповідальність за будь-які збитки позивача у зв`язку з: 11.2.1 Пошкодженнями, що сталися не з вини відповідача 1 або крадіжкою майна позивача, яке знаходиться у приміщенні; 11.2.2 Будь-якими перебоями у роботи систем забезпечення та інших інженерних систем, що сталися не з вини відповідача 1; 11.2.3 Будь-якою упущеною вигодою, неодержаними доходами або іншими непрямими збитками позивача, понесеними не з вини відповідача 1.

Між ТОВ «Техноінвест» («власник», надалі - відповідач 1) та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради» («виконавець») в особі начальника департаменту обслуговування та розрахунків з населенням Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, який діє на підставі договору доручення від 01.02.2012 № 1 та довіреності № 03-юр від 01.02.2012, укладений Договір № Е1056-496 від 01.03.2012 про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна.

Відповідно до умов зазначеного договору виконавець (відповідач 4) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 40-А, а також утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач 1 відшкодовує витрати відповідача 4 на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (експлуатаційні витрати). Відповідач 1 володіє приміщенням загальною площею 319,2 кв.м, яке розміщене в підвалі будинку та використовується під магазин.

Згідно п. 2.1 зазначеного Договору відповідач 4 зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, в тому числі обслуговування внутрішньо будинкових систем водо- теплопостачання, водовідведення, зливної каналізації.

Відповідно до п. 6.1 зазначеного договору він набирає чинності з моменту підписання та діє до 01.03.2015 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Відповідачами 1 та 4 не надано доказів надсилання заяви про припинення або зміну цього договору після закінчення його строку 01.03.2015, тобто договір продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

За твердженнями позивача, які з боку інших учасників процесу не заперечувались, 25.08.2015 було виявлено, що підвальне приміщення загальною площею 330,0 кв.м, розташоване в будинку № 40-А по вул. Артема в м. Києві, яке належить відповідачу 1, залито водою внаслідок прориву трубопроводу подачі холодного водопостачання в бойлері будинку 42, про що працівниками відповідача 3 (ТОВ «Кийградсервіс» дільниця «Покровська») було складено акт від 02.09.2015. Також у зазначеному акті вказано, що в приміщенні площею 36,2 м. кв. сліди залиття на стінах пофарбованих водоемульсійною фарбою по всьому периметру висотою 0,5 м від підлоги.

ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» своїм листом вих.. № 3006/5/5/02-15 від 16.09.2015 повідомило, що 25.08.2015 до диспетчерської служби надійшла заявка від «Покровська» про залиття підвального приміщення по вул. Артема, 40-42 в м. Києві, під час виїзду аварійної бригади на місце заявки було виявлено пошкодження на внутрішньобудинкових водопровідних мережах, тому аварійно-відновлювальною бригадою були виконані роботи з закриття запірної арматури для можливості виконання робіт із ремонту внутрішньобудинкових водопровідних мереж силами балансоутримувача будинку.

Ні підставі заяви позивача ФОП ОСОБА_1 судовим експертом ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» ОСОБА_5 (свідоцтво № 1683 Міністерства юстиції України, дійсне до 17.04.2017) проведено експертне товарознавче дослідження, за результатами якого складений висновок експерта № 40/15 від 12.10.2015, згідно змісту якого розмір матеріального збитку, нанесений позивачу в результаті залиття меблевих виробів, складає 7 083,00 грн., розмір матеріального збитку, нанесений позивачу в результаті залиття освітлювальних приладів складає 32 811,00 грн., всього 39 894,00 грн. За проведення експертного товарознавчого дослідження позивач сплатив ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» 5 529,60 грн., що підтверджується квитанцією № 892/з10 від 14.09.2015 з відмітками банку.

Наразі, на думку позивача, відповідальними за утримання та технічний стан внутрішньобудинкових мереж є відповідачі 2, 3 та 4.

За змістом ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності.

За таких обставин при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, зокрема, протиправність поведінки (дій чи бездіяльності) відповідачів 1, 2, 3 та 4; наявність заподіяної діями відповідачів шкоди; причинний зв'язок між ними.

За приписами ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначено Наказом № 190 від 27.06.2008 р. Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України». Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з п. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України передбачено, що за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради № 187 від 19.02.2007 «Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва» було створено Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради та передано на баланс комунальне майно територіальної громади Шевченківського району міста Києва, в тому числі будинки за адресою Артема 40 та Артема 42.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» підприємство було перейменоване на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Пунктом 2.1 Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.

Предметом діяльності відповідача 4 відповідно до п. 2.2 Статуту в тому числі є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за відповідачем 4 на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду; надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових та зовнішніх інженерних мереж; проведення періодичного обстеження об`єктів житлового та нежитлового фонду з метою визначення їх технічного стану та відповідності вимогам нормативних документів у встановленому порядку.

Відповідач 4 є балансоутримувачем комунальної власності Шевченківського району м. Києва в частині переданого йому майна. Будинки № 40 та № 42 по вул. Січових Стрільців (Артема) належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2011 № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» закріплені за відповідачем 4 на праві господарського відання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд це власник або юридична особа яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Таким чином, станом на момент залиття та пошкодження майна позивача внаслідок наведеної події, житлові будинки по вул. Січових Стрільців, 40, 42 в м. Києві перебували на балансі відповідача 4.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджено Наказом №190 від 27.06.2008 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України передбачено, що межа балансової належності - це лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами. У наведених правилах вказано, що водопровідний ввід - це трубопровід від розподільчої (внутрішньоквартальної або вуличної) мережі до зовнішньої стіни будинку або межі території об'єкта з колодязем і запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мережі.

У п. 1.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України зазначено, що межею вуличної мережі водовідведення, яку обслуговує виробник, є контрольний колодязь на ній включно, а межею дворової мережі водовідведення - перший від будинку колодязь включно.

Статтею 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що водопровідна мережа - це система трубопроводів, відповідних споруд та устаткування для розподілу і подачі питної води споживачам.

У наведеному нормативно-правовому акті зазначено, що внутрішньобудинковими системами - є мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Як зазначалось вище, відповідно до змісту акту від 02.09.2015 р. за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 40А, сталось залиття приміщення внаслідок прориву трубопроводу подачі холодного водопостачання в бойлерній будинків 40-42, які розташована у підвалі будинку № 42. Будинки 40 та 40А по вул. Артема в м. Києві мають єдиний підвал.

Тобто, з аналізу наведеного вище вбачається, що фактично залиття відбулось внаслідок пошкодження частини внутрішньобудинкової системи водопостачання, яка з урахуванням змісту рішення № 270/270 від 09.10.2014 Київської міської ради та розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» знаходиться на балансі саме Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

Крім того, суд також зазначає, що п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» передбачено, що витрати на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення включаються до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що і здійснює відповідач 4. Зі змісту Розпорядження № 442 від 30.04.2015 Київської міської державної адміністрації «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» вбачається, що до складу тарифу утримання прибудинкової території входить, в тому числі, плата за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації.

Тобто, вищевказане додатково свідчить про забезпечення технічного стану внутрішньобудинкових водопровідних мереж у будинку 40-42 по вул. Січових Стрільців в м. Києві саме Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва».

За таких обставин, приймаючи до уваги, що у відповідності до п. 1.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі, суд дійшов висновку, що саме Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є особою, відповідальною за шкоду, яку було заподіяно позивачу внаслідок залиття підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40А.

Між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» («балансоутримувач», надалі відповідач 4) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс» («підрядна компанія», надалі відповідач 3) 02 березня 2015 року було укладено Договір № 471 про поточне утримання і технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Покровська» Шевченківського району м. Києва.

За цим Договором відповідач 4 доручає, а відповідач 3 приймає функції підрядної організації з виконання послуг з утримання місць розташування та технічного обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках комунальної власності для забезпечення надання житлово-комунальних послуг (п. 1.1 Договору).

У додатку № 1 до Договору наведений перелік житлових будинків, споруд, оснащених інженерними комунікаціями, що передаються відповідачу 3 на обслуговування, в якому зазначені будинки 40 та 42 по вул. Січових Стрільців (Артема) в м. Києві.

Згідно п.п. 3.1.3 зазначеного Договору відповідач 4 зобов`язується при зверненні споживачів зі скаргами на незадовільно надані послуги та за власною ініціативою проводити обстеження технічного стану внутрішньо будинкових інженерних мереж і комунікацій у житлових будинках та санітарно-технічного стану будинків у цілому, переданих на обслуговування відповідачу 3, контролювати якість виконання доручених робіт.

З приводу розміру збитків, яких було завдано позивачу, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

У п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що вирішуючи питання відносно доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Як зазначалось вище, на підтвердження розміру збитків, які було завдано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 внаслідок залиття підвального приміщення, розташованого за адресою м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 40А, позивачем надано до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження № 40/15 від 12.10.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс» судовий експерт ОСОБА_5 (свідоцтво № 1683 Міністерства юстиції України).

Згідно змісту наведеного висновку експерта розмір матеріального збитку, нанесеного позивачу залиттям меблевих виробів складає 7 083,00 грн. та освітлювальних приладів складає 32 811,00 грн., які знаходяться в приміщенні, що розташоване в підвалі за адресою м. Київ, вул. Артема, 40а.

Наразі, господарський суд зазначає, що протягом розгляду спору судом, відповідачами належними та допустимими у розумінні ст. 34 ГПК України доказами достовірності та обґрунтованості означених результатів оцінки розміру збитків, завданих позивачу, не спростовано.

При цьому, господарський суд зауважує, що відповідачі у разі непогодження з результатами наведеної вище висновку експерту, мали право та реальну можливість самостійно замовити рецензування висновку експерта. Проте, в матеріалах справи відсутні докази оспорювання відповідачами у визначеному законом порядку висновку експерту, на підставі якого було визначено розмір збитків, завданих заявнику внаслідок залиття нежилих приміщень, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40а.

З приводу наявності таких складових деліктних правовідносин як вина та причинно-наслідковий зв'язок суд вважає за необхідне зауважити, що нормами чинного законодавства України передбачено презумпцію вини заподіювача шкоди, зокрема, відповідно до ч. 2 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідачами 3 та 4 протягом розгляду справи не надано суду жодних належних та допустимих у розмінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказів того, що залиття, внаслідок якого було завдано майнову шкоду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, сталось не з вини відповідачів 3 та 4, оскільки відповідач 4 є балансоутримувачем та за власною ініціативою повинен проводити обстеження технічного стану внутрішньобудинкових мереж, а відповідач 3 є підрядною організацією, яка найнята балансоутримувачем.

Причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою відповідачів 3 та 4 та заподіною позивачу шкодою полягає в тому, що саме відповідач 4, як балансоутримувач, відповідав за технічний стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, а отже, бездіяльність вказаної особи щодо належного технічного стану мережі і призвела до несанкціонованого витіку водопровідної води у підвальне приміщення, в якому розташоване приміщення, яке орендує позивач, а відповідач 3 є підрядною організацією, яка найнята балансоутримувачем.

Відповідач 1 ТОВ «Техноінвест» у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги повністю.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідач 1 ТОВ «Техноінвест» є власником приміщення, яке орендує позивач, і яке було залито водою, і відповідно до умов Договору оренди не несе відповідальність за будь-які збитки позивача у зв`язку з будь-якими перебоями у роботі систем забезпечення та інших інженерних систем, що сталися не з вини відповідача 1. Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача 1 ТОВ «Техноінвест» та нанесеними позивачу збитками.

Щодо позовних вимог до відповідача 2 Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» суд зазначає наступне.

Між відповідачем 4 («довіритель») та відповідачем 2 («повірений») укладено Договір доручення на надання послуг з обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів № 1 від 01.02.2012, на підставі якого відповідач 2 приймає на себе зобов`язання вчинити за рахунок та на користь відповідача 4 юридичні дії стосовно обліку, нарахування, збору платежів власників та наймачів жилих та нежитлових приміщень, а також щодо укладання договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зазначеним Договором доручення визначений перелік юридичних дій (п. 2.1.1), які відповідач 4 доручив вчиняти відповідачу 2.

Як зазначалось вище на підставі рішення Шевченківської районної в місті Києві ради від 19.02.2007 № 187 «Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва» балансоутримувачем жилого фонду Шевченківського району є відповідач 4, а відповідач 2 здійснює облік, нарахування та збір платежів за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, а також укладення договорів про надання цих послуг. Зазначені договори укладаються від імені відповідача 4 та за його дорученням на підставі Договору доручення, укладеного між відповідачами 2 та 4. У даному випадку також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача 2 Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та нанесеними позивачу збитками.

Тобто, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача 1 ТОВ «Техноінвест» та відповідача 2 - Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є необґрунтованими, а отже, останні задоволенню не підлягають.

За таких обставин, приймаючи до уваги все вищенаведене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача 3 ТОВ «Кийградсервіс» та відповідача 4 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про стягнення солідарно з відповідача 3 та відповідача 4 на користь позивача збитків в розмірі 45 423,60 грн.

З огляду на приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі покладається на відповідачів 3 та 4.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 27, 43, 49, 75, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс» (04136, АДРЕСА_1, ) та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1, 4) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02166, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) збитки в розмірі 45 423 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн. 60 коп. та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноінвест» та Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.04.2016.

Суддя О.О. Христенко