ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.16р. Справа № 904/6522/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ

до Приватне акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК" м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Веста-Дніпро", м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору: ОСОБА_3

про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4, дов. № 646 від 21.03.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_5, дов. від 25.05.2015 року, представник;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_2 акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1", м. Київ, звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК", м. Дніпропетровськ, кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2015 року порушено провадження по справі (суддя Забарющий М.І.) судове засідання призначено на 18.08.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2015 року розгляд справи відкладено на 22.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2015 року здійснено заміну відповідача у справі ОСОБА_2 акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК" м.Дніпропетровськ на Приватне акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК" м.Дніпропетровськ.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 акціонерне товариство "Веста-Дніпро" та зупинено провадження у справі до закінчення розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/7199/115.

18.01.2015 року до господарського суду надійшла заява позивача про поновлення провадження по справі.

У зв'язку з перебуванням судді Забарющого М.І. на лікарняному, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі якого справу передано для розгляду судді Мартинюку С.В.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2016 року справу 904/6522/15 прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі та призначено її до розгляду в засіданні на 09.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 09.02.2016 року розгляд справи відкладено на 23.02.2016 року.

09.02.2016 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішення від 07.07.2014 року по справі №201/135/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Профі-пак", ПАТ "ВАБ" та ПАТ "Веста-Дніпро" про визнання договору застави №2 від 23.01.2008 року недійсним.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2016 року призначено проведення судового засідання 23.02.2016 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду від 23.02.2016 року розгляд справи відкладено на 16.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2016 року залучено до участі у справі третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору: ОСОБА_3, продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 06.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 06.04.2016 року розгляд справи відкладено до 11.04.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові Енергетичні Системи», правонаступником прав та обов'язків якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «ВЕСТА-ДНІПРО» укладено кредитний договір №2/К-гр, за умовами якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 6 341 556,22 (шість мільйонів триста сорок одна тисяча п'ятсот п'ятдесят шість) євро 22 цента, зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору з терміном повернення кредиту до 20 грудня 2014 року. В порушення умов Кредитного договору № 2/К-гр Позичальником допускалися прострочення в здійсненні оплат за кредитом та процентами в зв'язку з чим виникла заборгованість. 23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Закритим акціонернім товариством «ВЕСТА-ПАК", правонаступником прав та обов'язків якого є Приватне акціонерне товариство «ПРОФІ-ПАК» укладено договір застави основних засобів. У зв'язку з порушенням Боржником умов Кредитного договору перед банком виникла заборгованість. Посилаючись на законом надане право звернення на предмети застави за вказаних обставин, позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

15.03.2016 року до господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, з урахуванням якої позивач просить звернути стягнення на предмет застави шляхом надання йому права продажу предмета застави через укладення договору купівілі-продажу з іншою особою - покупцем. Позивач просить зазначити, що ціною продажу предмета застави обтяжувачем іншій особі - покупцю, є вартість предмета застави, яка буде визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна для реалізації. Також слід зазначити, що загальний розмір вимог, що підлягають сплаті позивачу з вартості предмета застави складає 9 618 215,45 євро.

06.04.2016 року до господарського суду надійшла заява третьої особи- 2 про зупинення провадження по справі до прийняття рішення по справі №201/13594/15-ц.

Судові засідання проведено в режимі відеоконференції.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні11.04.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» - (далі - ОСОБА_1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові Енергетичні Системи», правонаступником прав та обов'язків якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «ВЕСТА-ДНІПРО» (далі -Позичальник) укладено кредитний договір №2/К-гр, за умовами якого ОСОБА_1 зобов'язався надати Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 6 341 556,22 (шість мільйонів триста сорок одна тисяча п'ятсот п'ятдесят шість) євро 22 євроцента, зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору з терміном повернення кредиту до 20 грудня 2014 року (п.п. 1.1.1.-1.1.2 п. 1.1. договору з урахуванням додаткових угод, які є невід'ємної частиною кредитного договору).

На виконання умов договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 610 000,00 грн. та 6 341 556,22 євро.

В порушення умов Кредитного договору №2/К-гр позичальником допускалися прострочення в здійсненні оплат за кредитом та процентами в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Термін повернення кредитних коштів сплинув 20 грудня 2014 року, але кредит залишився не погашеним.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3.3.3. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит відповідно до умов п.п.1.1, 2.2. кредитного договору зі сплатою процентів за фактичний строк користування та сплатою штрафних санкцій при порушенні умов Договору. Сплачувати Кредитодавцю проценти та комісії на умовах, визначених цим Договором (п. 3.3.5).

З огляду на ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Згідно п. 4.3. Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

Заборгованість відповідача за Кредитним договором № 2/К-гр від 23 січня 2008 року становить 9 618 215,45 євро, з яких:

- 6 197 946,22 євро - прострочена заборгованість за кредитом;

- 1 477 177,11 євро - заборгованість за процентами;

- 299 452,15 євро- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

- 1 504 379,29 євро - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

- 139 260,68 євро - 3% річних;.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 23 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» та Закритим акціонернім товариством «ВЕСТА-ПАК", правонаступником прав та обов'язків якого є Приватне акціонерне товариство «ПРОФ1-ПАК» (далі -Заставодавець) укладено договір застави №2 від 23.01.2008 року основних засобів , а саме:

- автоматична лінія з виробництва клейкий стрічок НМ400 |у комплекті з установкою підготовки клею та автоматами контролю якості марки NТZАL, 2000 року випуску, 1 шт.,

- автоматична комбінована лінія з повздовжньої порізки та перемотки рулонів марки ТЕZАL LG-210, 2002 року випуску, 1 шт.

- автоматична комбінована лінія з повздовжньої порізки та перемотки рулонів 16-ми смугова марки ТЕZАL ІТ-180, 2002 року випуску, 1 шт.,

- автоматична пакувальна лінія готової продукції марки ТЕZАL НМ400, 2003 року випуску, 1 шт.,

- лінія з виробництва та порізки картонних втулок марки ТЕZАL, 2000 року випуску, 1 шт.

Предмет застави відповідно до п. 1.5 договору (в редакції додаткової угоди №6 від ) застави є власністю Іпотекодавця і в період дії договору застави буде знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34.

Згідно з п.2.4.5 договору застави Заставодержатель має право задовольнити за рахунок заставленого майна всі свої вимоги у повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданою про строчкою виконання, витрати на утримання заставленого майна, а також витрати, пов'язані зі зверненням стягнення на заставне майно та його реалізацією;

Відповідно до п. 2.4.7 договору застави передбачено, що у разі порушення Позичальником будь-яких з вимог договору кредиту або заставодавцем договору застави, реалізувати заставлене майно відповідно до чинного законодавства України або прийняти його на свій баланс.

Згідно з п. 3.1 Договору застави Заставодержатель набуває право звернути стягнення на заставне майно у разі порушення Позичальником будь-якої з вимог Договору кредиту та/або заставодавцем договору застави.

Звернення стягнення на заставне майно здійснюється відповідно до Закону України «Про заставу» та/або Закону України "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" на вибір Заставодержателя, в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.3.2).

У зв'язку з порушенням Боржником умов Кредитного договору позивачем направлено Поручителю вимогу №31/1-16558 від 24.06.2015р., про виконання зобов'язань по Кредитному договору та повернення заборгованості, яка залишена без відповіді та задоволення (а.с.57-58).

Господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Статтею 24 Закону України (далі- ЗУ) "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до вимог ст. 25 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано вимоги ч. 3 ст. 24 "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" оскільки не зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Приписами ч. 1 ст. 30 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах.

На виконання вимог ч. 1 ст. 30 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" позивачем повідомлено відповідача про намір реалізувати право задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі.

В свою чергу, п. 1.4. договору застави встановлено, що заставодавець стверджує, що майно, яке є предметом застави не є предметом спільної власності, нікому не відчужено, не передано в заставу третім особам і не обтяжено будь-якими зобов'язаннями, не є предметом податкової застави, не знаходиться в спорі або під арештом, не передано в управління, найм (оренду), лізинг, користування, спільну діяльність, статутний фонд будь-якої юридичної особи, права третіх осіб відсутні.

Тобто, що єдиним заставодержателем заставного майна, на яке звертається стягнення є позивач.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що незважаючи на відсутність зареєстрованих в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, позивачем не порушено прав відповідача та інших осіб, оскільки позивачем повідомлено відповідача про намір реалізувати право задовольнити свої вимоги шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження, а позивач фактично є єдиним заставодержателем заставного майна.

Слід зазначити, що у пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 зазначено, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 11 Закону України "Про заставу", статтей 1,11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст.553-559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотеко держателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Враховуючи те, що відповідач є майновим поручителем, оскільки поручається конкретно визначеним майном, право застави ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" за договором застави № 2 від 23.01.2008 року не припинено.

За ст. 19 ЗУ «Про заставу» встановлено правові наслідки порушення обов'язків заставодавця, а саме у разі, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

За змістом ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно норм ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 24 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

За ст. 26 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

- продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншого особою-покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі.

Частиною 3 ст. 28 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Зважаючи на застереження про задоволення вимог заставодержателя, господарський суд дійшов висновку, що враховуючи приписи ст. 16 ЦК України та ст. 24 ЗУ "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" позасудові способи реалізації прав заставодержателя не виключають можливості захисту його права у судовому порядку при наявності такого застереження.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 27.05.2009 року №6-8565св09.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача та третьої особи - 2 про зупинення провадження по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Суд не вбачає неможливості встановлення при розгляді даної справи тих обставин, які можуть бути встановлені при розгляді справи №201/13594/15-ц, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення клопотань відповідача та третьої особи- 2 про зупинення провадження по справі.

Щодо сплати та стягнення судового збору по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

Ціна позову становить 9 618215,45 Євро, що еквівалентно 227 259 252,37грн., отже, сума судового збору за подання даного позову мала складати 73080,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Так, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (пункт 22 частини 1 статті 5). Фактично з даним позовом до суду звернулось ОСОБА_2 акціонерне товариство "ВіЕйБі Банк" від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - ОСОБА_6 призначена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 р. № 63.

Враховуючи наведені норми, з відповідача стягується судовий збір в доход Державного бюджету України в сумі 73080,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т, ) за кредитним договором №2/К-гр від 23.01.2008року, які становлять 9 618 215,45 Євро, що станом на 15.06.2015 року еквівалентно 227 259 252,37 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме: рухоме майно, що належить приватному підприємству "Профі-Пак" (4909, м. Дніпропетровськ, вул. Далека, 2, ):

- автоматична лінія з виробництва клейкий стрічок НМ400 |у комплекті з установкою підготовки клею та автоматами контролю якості марки NТZАL, 2000 року випуску, 1 шт.,

- автоматична комбінована лінія з повздовжньої порізки та перемотки рулонів марки ТЕZАL LG-210, 2002 року випуску, 1 шт.

- автоматична комбінована лінія з повздовжньої порізки та перемотки рулонів 16-ми смугова марки ТЕZАL ІТ-180, 2002 року випуску, 1 шт.,

- автоматична пакувальна лінія готової продукції марки ТЕZАL НМ400, 2003 року випуску, 1 шт.,

- лінія з виробництва та порізки картонних втулок марки ТЕZАL, 2000 року випуску, 1 шт. шляхом надання Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський ОСОБА_1" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т, ) права продажу предмета застави через укладення договору купівлі- продажу з іншою особою - покупцем за ціною вартості предмета застави, яка буде визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна для реалізації.

Стягнути з приватного підприємства "Профі-Пак" (4909, м. Дніпропетровськ, вул. Далека, 2, ) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012) 73 080 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_7