УХВАЛА

24.03.2016Справа № 910/24401/13

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір»

На дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві

У справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір»

До товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа»

Про стягнення 217754,74 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від скаржника Рибченко О.Г. (за дов.)

від інших учасників процесу не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» до товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа» про стягнення за договором № 130108 від 08.01.2013.

Рішенням суду від 17.02.2014 позов задоволено частково. Зокрема, вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» 186464,47 грн. боргу, 7656,36 грн. пені, 22988,77 грн. процентів річних, 4342,20 грн. судового збору, 11964,45 грн. витрат на послуги адвоката. В іншій частині позову відмовлено.

31.03.2014 видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» звернулося до суду із скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить: визнати недійсною постанову органу виконання рішень № 43113443 від 03.12.2015; зобов'язати орган виконання рішень здійснити визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи по стягненню з поточного рахунку боржника 112984,36 грн. та перерахуванню їх стягувачеві.

Суд своєю ухвалою від 14.03.2016 призначив розгляду скарги на 24.03.2016.

Стягувач подав клопотання про стягнення з боржника 5400,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Суд клопотання відхилив, оскільки на стадії виконання рішень, ухвал, постанов розподіл судових витрат не передбачений.

Стягувач подав заяву про розгляд скарги без участі його представника. Представники інших учасників процесу в судове засідання не з'явились, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Дослідивши наявні матеріали справи та скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 ГПК України).

Відповідно до ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно вчиняти дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

При здійсненні виконавчого провадження державний виконавець має право, зокрема: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; на виконання рішення суду про стягнення коштів в прядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

27.10.2014 орган виконання рішень приєднав виконавче провадження № 43113443 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/24401/13 від 31.03.2014 до зведеного виконавчого провадження № 45265319.

29.10.2014 орган виконання рішень наклав арешт на кошти, які містяться на всіх рахунках боржника в межах загальної суми боргу 363374,86 грн.

29.10.2014 орган виконання рішень наклав арешт на все майно боржника.

Листом № 151110 від 10.11.2015 (вхідний номер органу виконання рішень № 11599 від 11.11.2015) стягувач повідомив орган виконання рішень про наявність на рахунку боржника в ПАТ КБ «Правекс-банк» коштів у розмірі 195543,69 грн..

Згідно з нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Натомість, 03.12.2015 орган виконання рішень виніс постанову про виведення виконавчого провадження № 43113443 із зведеного виконавчого провадження № 45265319 з підстав повернення виконавчого документа без виконання.

Після виведення вказаного виконавчого провадження цього ж дня державний виконавець відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бондаренко О.С., керуючись п. 2 ч. 1 статті 47 Закону, виніс постанову № 43113443 про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, та вжиті державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Грошові кошти стягнуто частково у розмірі 120431,89 грн. та перераховано на користь стягувача. Залишок боргу 112984,36 грн..

Оцінка правомірності рішення органу виконання є похідною від правомірності його дій щодо виведення виконавчого провадження № 343113443 із зведеного виконавчого провадження № 45265319.

В силу п. 3.8.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012, № 512/5, за наявності підстав для завершення виконавчого провадження виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Отже, виключно даним Законом визначаються дії органів і посадових осіб в ході виконавчого провадження, а інші нормативно-правові акти повинні визначати тільки спосіб їх проведення.

У зв'язку з цим суд констатує, що Законом України «Про виконавче провадження» орган виконання рішень не наділений правом на вчинення такої дії як виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження. Вказане свідчить про невідповідність п. 3.8.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, вимогам Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на це, керуючись ч. 2 ст. 4 ГПК України, п. 3.8.8 вищевказаної Інструкції не може бути застосовано судом.

Таким чином, винесення постанови про виведення виконавчого провадження № 43113443 із зведеного виконавчого провадження № 45265319 не ґрунтується на приписах Закону України «Про виконавче провадження», що, в свою чергу, має наслідком незаконність підстави для повернення виконавчого документа в виконавчому провадженні № 43113443.

Таким чином, постанова від 03.12.2015 № 43113443 є недійсною.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання № 43113443 від 03.12.2015.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві здійснити визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо стягнення з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Медіа» коштів в розмірі залишку заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Наш папір» у сумі 112984,36 грн. та перерахуванню їх стягувачу.

Суддя С. А. Ковтун