ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. Справа № 923/126/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Черковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Херсон", м.Херсон

до: Публічного акціонерного товариства "Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 201 406 грн. 57 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за дорученням від 18.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за дорученням від 30.012016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Херсон" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" про стягнення заборгованості в сумі 201 406 грн. 57 коп., з яких: 81804,81 грн. інфляційних втрат, 13545,81 грн. річні, 83111,07 грн. пені, 22293,88 грн. збитків.

14.03.2016 року позивач надав суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить стягнути з відповідача 121009,24 грн. інфляційних втрат, 13545,81 грн. річних, 15389,03 грн. пені, 50458,14 грн. збитків та судові витрати.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Технічне фіксування судового процесу за ініціативою суду здійснювалось за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні 14.04.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Херсон» є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Спецбуд-Херсон», який, в свою чергу є правонаступником Акціонерного товариства закритого типу «Спецбуд».

Відповідач Публічне акціонерне товариство Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» є правонаступником Акціонерної проектно-будівельної фірми «Херсонбуд».

22 червня 2009 року ухвалою господарського суду Херсонської області по справі №11/71-09 за позовом Акціонерного товариства закритого типу «Спецбуд» до Акціонерної проектно-будівельної фірми «Херсонбуд» було затверджено умови Мирової угоди (а.с.14, 15).

За умовами Мирової угоди сторони визнають, що за договором підряду №80/02 від 01.09.2008 року на 08.06.2009 року існує борг по оплаті за виконані роботи за договором відповідачем у розмірі 150509,00 грн. та дійшли згоди про порядок погашення заборгованості. Відкрите акціонерне товариство «Проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» погашає борг в пятиденний строк після надходження коштів на розрахунковий рахунок від первісного замовника товариства з обмеженою відповідальністю «НК Альфа Нафта», який заборгував відповідачу за договором підряду 312309,60 грн.

Позивач з посиланням на ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 121009,24 грн. за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 р. та 3% річних в сумі 13545,81 грн., а також просить стягнути з відповідача пеню та збитки, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо їх стягнення ч.2 ст.266 ГК України.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу позивача, що умовами Мирової угоди сторони змінили порядок розрахунків між собою: відповідач повинен погасити борг в пятиденний строк після надходження коштів на розрахунковий рахунок від ТОВ «НК Альфа Нафта».

Відповідачем надано до матеріалів справи докази того, що грошові кошти від ТОВ «НК Альфа Нафта» на його розрахунковий рахунок не надходили; відповідачем здійснено дії щодо стягнення боргу з ТОВ «НК Альфа Нафта», що підтверджується рішенням господарського суду м.Києва по справі №8/260 від 08.07.2010 р., постановою виконавчої служби від 06.08.2012 р. №33718250 (а.с.51). Матеріалами справи підтверджується, що згідно ухвали господарського суду м.Києва по справі №50/219 від 23.05.2011 р. порушено справу про банкрутство і зупинено виконавче провадження, стягнення з ТОВ «НК Альфа Нафта» не проводиться.

На думку суду, відповідач не є таким, що прострочив виконання грошового зобовязання, відповідно, позовні вимоги щодо стягнення з нього річних, інфляційних, пені та збитків є безпідставними.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано належних доказів існування обставин, що були б підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 18.04.2016 р.

Суддя В.В.Литвинова