ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Справа № 923/2011/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
за участю представників:
позивача:не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином)
відповідача:ОСОБА_4 паспорт
третьої особи:не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016
у справі№ 923/2011/15 Господарського суду Херсонської області
за позовомОСОБА_5
доОСОБА_4
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне підприємство "Теплобудінвест"
провиключення учасника
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватного підприємства «Теплобудінвест», про виключення ОСОБА_4 зі складу учасників приватного підприємства «Теплобудінвест».

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову з посиланням на те, що відповідачем вчиняються дії, які зумовлюють повне зупинення діяльності ПП «Теплобудінвест», а саме: блокування можливості виконавчого органу ПП «Теплобудінвест» щодо внесення до ЄДР відомостей про юридичну особу, як-то зміна статутного фонду, зміна директора, зміна місцезнаходження підприємства, інші відомості, які підлягають внесенню до ЄДР. Ці обставини, на думку позивача, можуть зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15.12.2015 (суддя Литвинова В.В.) заяву ОСОБА_5 задоволено, вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони ПП "Теплобудінвест", його засновникам (учасникам) та уповноваженим особам, іншим особам, незалежно від організаційно-правової структури, форми власності та підпорядкування, здійснювати дії стосовно проведення змін відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та змін до установчих документів щодо ПП "Теплобудінвест".

Ухвала місцевого суду обґрунтована положеннями статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" з огляду на встановлені судом обставини, що можуть утруднити відновлення порушених прав позивача шляхом виконання рішення у справі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 (головуючий суддя - Будішевська Л.О., судді - Мишкіна М.А., Таран С.В.) ухвалу Господарського суду Херсонської області від 15.12.2015 про забезпечення позову скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено. Скасовуючи ухвалу місцевого суду апеляційний суд виходив з того, що згадана ухвала, якою заборонено відповідачу вчиняти дії щодо внесення змін до установчих документів, в порушення вимог статті 67 Господарського процесуального кодексу України вирішує питання, які стосуються внутрішньої діяльності товариства і не пов'язані з розглядом справи за заявленим позовом та виконанням можливого рішення суду.

Не погодившись з постановою апеляційного суду, ОСОБА_5 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він просив залишити без змін оскаржувану постанову з мотивів, у ній викладених.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Інших підстав для застосування названих заходів закон не передбачає.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Як визначено частиною 11 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

З матеріалів справи вбачається, що скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що заборонивши Приватному підприємству "Теплобудінвест", його засновникам (учасникам) та уповноваженим особам, іншим особам, незалежно від організаційно-правової структури, форми власності та підпорядкування, здійснювати дії стосовно проведення змін відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та змін до установчих документів щодо Приватного підприємства "Теплобудінвест", суд першої інстанції вийшов за межі предмету позову, вирішив питання, які стосуються внутрішньої діяльності товариства і не пов'язані із заявленими позовними вимогами, не врахував, що вказані заходи забезпечення позову порушують права інших учасників Товариства (відповідача) на участь в управлінні Товариством.

Отже, не здійснивши оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, не визначившись із наявністю обставин, що свідчили б про ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів та залишивши поза увагою можливість порушення у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі, як власника 50% статутного капіталу, та підприємства в цілому, суд першої інстанції без достатніх правових підстав вжив заходи до забезпечення позову у справі № 923/2011/15.

Колегія суддів касаційної інстанції визнає правомірними висновки апеляційного суду про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Херсонської області від 15.12.2015 як такої, що не відповідає положенням статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, як встановлено апеляційним судом, позивачем у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову не наведено обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду справі, що переглядається.

За наведених обставин, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів заявника, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання рішення суду у спорі, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ПП "Теплобудінвест", його засновникам (учасникам) та уповноваженим особам, іншим особам, незалежно від організаційно-правової структури, форми власності та підпорядкування, здійснювати дії стосовно проведення змін відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та змін до установчих документів щодо ПП "Теплобудінвест".

Водночас викладені заявником у касаційній скарзі доводи не спростовують висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про вжиття заходів до забезпечення позову та фактично зводяться до викладення подій, що зумовили його звернення із позовом до ОСОБА_4 про виключення останнього з учасників Приватного підприємства "Теплобудінвест".

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про те, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі № 923/2011/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець