РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/2913/14

За позовом Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"

про стягнення грошових коштів

Головуючий суддя Комарова О.С.

Судді Отрош І.М.

Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Песиголовець Я.О. (представник за довіреністю)

В судовому засіданні 12 квітня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство "Компанія "Луганськвода", 18 лютого 2014 року звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою № 02/28-ю від 14.02.2014 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як споживач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 від 02.09.2013 року, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату наданих позивачем, як виробником, послуг за водокористування, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду Луганської області № 913/481/14 від 18.02.2014 позовну заяву Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода" надіслано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва у порядку ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2014 року (суддя Полякова К.В.) порушено провадження у справі № 910/2913/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2014 року призначено колегіальний розгляд справи.

05.06.2014 року у справі № 910/2913/14 ухвалою Господарського суду міста Києва призначено судову експертизу, проведення якої доручено Луганському відділенню Донецького науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

11.07.2014 року від Луганського відділення Донецького науково-дослідному інституту судових експертиз надійшов лист № 1031 від 23.06.20104 року, в якому зазначена експертна установа повідомила про неможливість проведення судової експертизи, у зв'язку з відсутністю атестованих фахівців з відповідною кваліфікацією та повернуто матеріали справи до Господарського суду міста Києва.

11 лютого 2016 року відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ визначено для розгляду справи № 910/2913/14 колегію суддів у наступному складі: Полякова К.В. (головуючий), Отрош І.М., Сташків Р.Б.

12 лютого 2016 року ухвалою Господарського суду міста Києва (головуючий суддя: Полякова К.В., судді: Отрош І.М., Сташків Р.Б.) прийнято справу № 910/2913/14 до свого провадження та поновлено провадження, розгляд справи № 910/2913/14 призначено на 23.02.2016 року.

Судове засідання 23.02.2016 року не відбулось, у зв'язку з закінченням повноважень судді Полякової К.В.

Розпорядженням керівника апарату суду № 04-23/356 від 24.02.2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/2913/14.

24 лютого 2016 року протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів, було визначено склад колегії суддів: Комарова О.С. (головуючий), Отрош І.М., Сташків Р.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 року прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя: Комарова О.С., судді: Отрош І.М., Сташків Р.Б. справу № 910/2913/14 та призначено розгляд справи на 15.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 року розгляд справи відкладено на 12.04.2016 року.

В судовому засіданні 12.04.2016 року представник відповідача проти позову заперечив та дав пояснення по суті спору.

Представник позивача у судове засідання 12.04.2016 року не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2013 року між Обласним комунальним підприємством "Компанія "Луганськвода" (надалі - позивач, виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (надалі - відповідач, споживач) було укладено договір на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, виробник зобов'язується постачати споживачу питну воду та приймати від нього стічні води, а споживач своєчасно оплачувати надані йому послуги на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3.1. договору, виробник через системи комунального водопостачання надає питну воду споживачу в обсягах, вказаних в п. 5 Паспорту водного господарства (далі - додаток 1), який є невід'ємною частиною договору, до точки підключення мереж споживача. Точка розподілу, у якої відбувається. передача води - точка підключення мереж споживача до системи водопостачання виробника, яка зазначена у п.1.6. додатку 1 та на схемі (генплані) (розділ 2 додатку 1).

Пунктом 7.2. договору визначено, що установка засобів обліку здійснюється споживачем відповідно до проекту, розробленого спеціалізованою організацією та згідно технічних умов, виданих виробником. Засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені (у т.ч. шляхом встановлення індикаторів впливу постійного магнітного поля) від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються. У приміщеннях вузла обліку забороняється розміщення стояків і випусків.

Відповідно до п. 8.3. договору, споживач здійснює авансовий платіж у розмірі 100% від суми нарахувань за попередній місяць до 07 числа поточного розрахункового місяця - на поточний рахунок виробника, який вказаний у останньому по даті надання груп-рахунку/іншому платіжному документі. Остаточний розрахунок за поточний місяць споживач здійснює на протязі 3 (трьох) банківських днів після отримання груп рахунку або іншого платіжного документу за поточний місяць, який складається згідно Акту про кількість фактично наданих послуг у поточному місяці.

Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2014. Відповідно до статті 631 Цивільного Кодексу України, умови цього договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 01.09.2013 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік (від вказаної дати закінчення дії договору), якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1. договору).

У Паспорті водного господарства, який є додатком № 1 до договору, передбачено: перелік об'єктів споживача; погоджений виробником ліміт водоспоживання та водовідведення; дані про водовимірювальний вузол; розрахунковий баланс водоспоживання та водовідведення. Додатком до Паспорта водного господарства є, зокрема, ТУ (технічні умови) та схема мереж водоспоживання та водовідведення (копія міститься в матеріалах справи).

Як зазначає позивач, працівниками позивача було проведено обстеження водомірного вузла і водопроводніх мереж відповідача та було виявлено два несанкціонованих підключення: на першому вводі виявлено два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм, шарові крани на яких не опломбовані; на другому вводі, на якому встановлено прилад обліку, виявлено два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм, про що складено акт № 31 від 02.12.2013 року (копія міститься в матеріалах справи).

Позивач вказує, що на підставі п. п. 3.3. 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 року по 2 (двом) несанкціонованим підключенням діаметром 50 мм ним був зроблений розрахунок за водокористування та виписано груп-рахунок АБ №1186 від 19.12.2013 року на суму 199 735,97 грн. (копія міститься в матеріалах справи), який разом з актом № 31 від 02.12.2013 року був направлений відповідачу супровідним листом № 209д від 20.12.2013 року.

В свою чергу, відповідач груп-рахунок від 19.12.2013 року оплатив лише частково в сумі 12 344,64 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 від 02.09.2013 року, яка за розрахунком позивача становить 187 391,33 грн. (199 735,97 грн. - 12 344,64 грн. = 187 391,33 грн.), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечив посилаючись на те, що будівництво гіпермаркету «Епіцентр К» у м. Луганську по вул. А. Ліньова, 124 здійснювалося на підставі проектної документації. Для прийняття гіпермаркету «Епіцентр К» в експлуатацію, рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради №253/1 від 03.09.2007 року було призначено державну приймальну комісію по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - торгового центру. Про прийняття гіпермаркету «Епіцентр К» у м. Луганську по вул. А. Ліньова, 124 в експлуатацію було складено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 02.10.2007 року. В зазначеному акті вказано, зокрема, що всі роботи на об'єкті виконані згідно з державними будівельними нормами, передбачені проектною документацією; зовнішні надвірні комунікації холодного та гарячого водопостачання, каналізації, теплопостачання, енергопостачання та зв'язку забезпечують нормальну експлуатацію об'єкта та прийняті міським експлуатаційними організаціями. Відповідач також вказує, що вказані позивачем несанкціоновані підключення на першому та другому вводах передбачені проектом «Зовнішні мережі водопроводу та каналізації», у зв'язку з чим всі підключення гіпермаркету «Епіцентр К» до системи централізованого водопостачання виконані відповідно до проектної документації та прийняті в експлуатацію у відповідності до норм чинного законодавства.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до проектної документації виконано підключення в 1-му колодязі на першому і другому водяних вводах діаметром 160мм., облаштовані шаровими кранами діаметром 50мм (не опломбованими) і є запірною арматурою між водяним трубопроводом і патрубками діаметром 50мм., які необхідні для скидання тиску та спустошення магістральних водопроводів при проведенні ремонтних робіт і виведенні в колектор (фотознімок додається) (копія аркуша 7 проекту №18/П-НВК «Позаплощадкові мережі водопроводу і каналізації»). Крім того, у відповідності до проектної документації здійснено підключення в 2-му колодязі на першому і другому водяних вводах діаметром 160мм., облаштовані шаровими кранами діаметром 50мм. (не опломбованими) і є запірною арматурою між водяним трубопроводом та вантузами, за допомогою яких автоматично видаляється повітря з найвищих точок водяного трубопроводу і автоматично впускається повітря до водопровідної мережі у випадку утворення в неї вакууму. Тобто, обидві врізки (підключення), які, за твердженням позивача, є несанкціонованими, виконані відповідно до проектної документації, яка була розроблена на підставі державних будівельних норм і правил. А отже, відсутні підстави для стягнення нарахованих 199 735,97 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Закон України «Про питну воду та питне водопостачання» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

В статті 1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Таким чином, стаття 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 визначено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В пункті 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 визначено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Договором, зокрема п. 8.3. передбачено, що споживач здійснює авансовий платіж у розмірі 100% від суми нарахувань за попередній місяць до 07 числа поточного розрахункового місяця - на поточний рахунок виробника, який вказаний у останньому по даті надання груп-рахунку/іншому платіжному документі. Остаточний розрахунок за поточний місяць споживач здійснює на протязі 3 (трьох) банківських днів після отримання груп рахунку або іншого платіжного документу за поточний місяць, який складається згідно Акту про кількість фактично наданих послуг у поточному місяці.

На виконання умов договору позивачем було направлено акт виконання робіт (надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення) № 1186 від 31.12.2013 року на суму 212 219,23 грн., проте зазначений акт відповідачем підписаний не був у зв'язку з безпідставністю, на думку відповідача, нарахованих відповідно до нього коштів без врахування показань приладів обліку відповідача.

Як встановлено судом, позивач у позовній заяві в якості підстави для нарахування 199 735,97 грн. за послуги водокористування посилається на несанкціонованість двох підключень: на першому вводі два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм, шарові крани на яких не опломбовані; на другому вводі два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм, а отже необхідність нарахування плати не у відповідності до показань приладів обліку відповідача, а відповідно до п. п. 3.3. 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 року.

Отже, суд дійшов висновку про те, що для законності нарахування 199 735,97 грн. необхідно доведення факту несанкціонованості зазначених вище підключень, а саме: на першому вводі двох підключень (врізок) діаметром 50 мм, шарові крани на яких не опломбовані; на другому вводі двох підключень (врізок) діаметром 50 мм.

Суд звертає увагу на те, що з метою об'єктивного вирішення спору у справі № 910/2913/14 ухвалою Господарського суду міста Києва 05.06.2014 року було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Луганському відділенню Донецького науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено питання:

1.Чи змонтована система водопровідних мереж гіпермаркету ТОВ "Епіцентр К" м. Луганськ у відповідності до проектної документації № 18/П-НВК (виконавча схема) (в частині спірного колодязя, а саме: ПК+5,0(7,8) - колодязь із двома відводами діаметром Д=50мм та запірними кранами на них, для скидання повітряного вакууметричного тиску)?

2.Чи виключає можливість безоблікового використання води факт встановлення вантузів (в колодязі ПК+5,0(7,8) із двома відводами діаметром Д=50мм, та запірними кранами на них)?

3.Чи виключає можливість безоблікового використання опломбування вантузів?

4.Чи мало місце безоблікове використання води через врізки діаметром 50мм, які вказані в акті про порушення?

5.Який строк давності самого колодязя і врізок разом із запірною арматурою (кранами Д=50мм) в трубопровід Д=160 мм?.

Втім, 11.07.2014 року зазначеною вище експертною установою були повернуті матеріали справи № 910/2913/14, у зв'язку із неможливістю її проведення за відсутністю атестованих фахівців з відповідною кваліфікацією.

Відповідно до частини першої 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Як вбачається з матеріалів справи, споживачем послуг за договором на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 від 02.09.2013 року є гіпермаркет «Епіцентр К» Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", що розташований за адресою: 91021, м. Луганськ, вул. А.Ліньова, 124.

Так, Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 року визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

У відповідності з частиною 2 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовано населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Пунктом 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Так, на виконання вимог абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" № 1085-р від 07.11.2014 було затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено м. Луганськ.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства м. Луганськ, де знаходиться гіпермаркет «Епіцентр К» Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", як споживач послуг за договором на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 від 02.09.2013 року, є частиною території України, тимчасово окупованої незаконними терористичними збройними формуваннями, де триває антитерористична операція.

Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість призначення у справі судової експертизи, яка завідомо не буде проведена, в силу викладених вище обставин та з урахуванням принципу додержання розумного строку для вирішення справи та прийняття відповідного рішення у даній справі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради №253/1 від 03.09.2007 року було призначено державну приймальну комісію по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - торгового центру, про що було складено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 02.10.2007 року, в якому зазначено, що будівництво та всі роботи на об'єкті виконані відповідно до державних будівельних норм та проектної документації.

Відповідно до п. 8.9 «Строительных норм и правил (СНиП) 2.04.02-84* «Водоснабжение. Наружные сети и сооружения», затверджених постановою Державного комітету СРСР по питаннях будівництва від 27.07.1984 року № 123 (в редакції чинній на момент проектування, будівництва, введення в експлуатацію та функціонування водопроводу гіпермаркету «Епіцентр») «на водоводах и линиях водопроводной сети в необходимых случаях надлежит предусматривать установку: поворотных задвижек для выделения ремонтных участков; клапанов для впуска и выпуска воздуха при опорожнении трубопроводов; клапанов для впуска и защемления воздуха; вантузов для выпуска воздуха в процессе работы трубопроводов; выпусков для сброса воды при опорожнении трубопроводов».

Як зазначав відповідач, відповідно до проектної документації виконано підключення в 1-му колодязі на першому і другому водяних вводах діаметром 160мм., облаштовані шаровими кранами діаметром 50мм (не опломбованими) і є запірною арматурою між водяним трубопроводом і патрубками діаметром 50мм., які необхідні для скидання тиску та спустошення магістральних водопроводів при проведенні ремонтних робіт і виведені в колектор (фотознімок додається) (копія аркуша 7 проекту №18/П-НВК «Позаплощадкові мережі водопроводу і каналізації»). Крім того, у відповідності до проектної документації здійснено підключення в 2-му колодязі на першому і другому водяних вводах діаметром 160мм., облаштовані шаровими кранами діаметром 50мм. (не опломбованими) і є запірною арматурою між водяним трубопроводом та вантузами, за допомогою яких автоматично видаляється повітря з найвищих точок водяного трубопроводу і автоматично впускається повітря до водопровідної мережі у випадку утворення в неї вакууму, тобто, обидві врізки (підключення), які, за твердженням позивача, є несанкціонованими, виконані відповідно до проектної документації, яка була розроблена на підставі державних будівельних норм і правил.

В робочому проекті в розділі «Загальні дані» визначено: «В точці підключення передбачається будівництво водопровідного колодязя для установки задвижок на кожному водоводі та розрізної задвижки між врізками в існуючий водопровід. З даного колодязя передбачені випуски d50 мм від кожного водовода в мокрий колодязь для випорожнення трубопроводів на ділянці 500 м. (від ІК0 до ІК5). Для опорожнення трубопроводів залишкової частини в пониженому місці запроектовані колодязі, які забезпечують відвід води з водоводів в мокрий колодязь у випадку аварії. В самому високому місці траси передбачена установка на кожному водопроводі вантузів для випуску повітря».

Таким чином, з огляду на те, що в акті державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 02.10.2007 року приймальною комісією зазначено, що будівництво та всі роботи на об'єкті виконані відповідно з державними будівельними нормами та проектною документацією, вказані в акті № 31 від 02.12.2013 року два несанкціонованих підключення: на першому вводі - два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм, шарові крани на яких не опломбовані; на другому вводі - два несанкціонованих підключення (врізки) діаметром 50 мм є технічно необхідними для безпечного функціонування водопровідної мережі.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту не санкціонованості зазначених вище підключень, а отже не доведено законності підстав для нарахування плати за водокористування відповідно до п. п. 3.3. 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 року та виставлення відповідачу груп-рахунку АБ №1186 від 19.12.2013 року на суму 199 735,97 грн.

Також суд зазначає, що, виходячи з умов договору на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 1186 від 02.09.2013 року та норм чинного законодавства, відповідач, як споживач наданих позивачем послуг не може нести відповідальність за невстановлення позивачем пломб, а може нести лише відповідальність за збереження пломб, у разі якщо такі будуть встановлені позивачем.

За приписами ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи в цілому, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити позивачу у справі.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.04.2016 року.

Головуючий суддя О.С. Комарова

Судді І.М. Отрош

Р.Б. Сташків