ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"11" квітня 2016 р. Справа № 911/510/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ, м. Вишгород

про стягнення 174 464,17 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1І особисто;

відповідач ОСОБА_2В предст. за дов. № 18/08-15 від 18.08.2015.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ (відповідач) про стягнення 174 464,17 грн. за Договором оренди складського приміщення №10 від 31.07.2013, з яких: 168 000,00 грн. основного боргу, 2264,17 грн. 3% річних та 4200,00 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2016 у справі №911/510/16 було порушено провадження та призначено до розгляду на 21.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2016 розгляд справи було відкладено на 11.04.2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 11.04.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

31 липня 2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «А-СЕПТ» (Орендар) укладено договір оренди складського приміщення № 10, відповідно до умов якого, Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування без права викупу приміщення разом з правами користування комунікаціями, сходами та іншими подібними правами, що повязані з використанням обєкту, що здається в оренду за їх призначенням.

Згідно п. 3.1. Договору, приймання-передача об'єкта, що здається в оренду, здійснюється по акту прийому-передачі.

31 липня 2013 року між позивачем та відповідачем складено акт прийому передачі на підставі якого, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в термінове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 355,1 кв.м., розташований за адресою: с. Погреби, Броварського району, вул. Фрунзе, 15-Є.

Відповідно до п. 3.6. Договору, строк оренди обчислюється з дати підписання акту приймання - передачі, за яким об'єкт, що здається в оренду, передається Орендарю. Акт приймання-передачі є невід'ємною частиною цього Договору.

Строк оренди становить 365 (триста шістдесят п'ять) календарних днів з дати підписання Акту здачі-приймання. (п. 4.1. Договору).

Якщо жодна Сторона в строк до 31 липня 2014 року до закінчення строку дії цього Договору не заявить про намір його розірвати Договір автоматично пролонгується на 12-ти місячний строк. (п. 4.2. Договору).

Доказів того, що сторони виявили намір розірвати договір оренди складського приміщення № 10 матеріали справи не містять, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що даний договір є чинним.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що розмір орендної плати за весь об'єкт, що здається в оренду в цілому складає 7 000,00 грн. за календарний місяць без ПДВ та включає в себе вартість комунальних послуг (забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведення, газо- та електропостачання, опалення, вивезення побутових відходів), спожитих Орендарем та надаються Орендареві зі сторони Орендодавця без будь-якої компенсації.

Відповідно до п. 5.2. Договору, Орендна плата сплачується в гривнях в готівковому або безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 5-го числа.

Приписами пункту 7.1. Договору встановлено, що Орендар, серед іншого, зобовязаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобовязання в частині своєчасної оплати орендних платежів не виконував належним чином, у звязку з чим станом на 31.07.2015 року за останнім утворилась заборгованість у розмірі 168 000,00 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією № 1 від 16.11.2015, в якій просив погасити наявну заборгованість.

Втім, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у звязку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості у розмірі 168 000,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма закріплена у статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною шостою ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно частини першої та п'ятої статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зважаючи на те, що відповідач, у встановлені договором строки, орендні платежі не вніс, доказів оплати суду не надав, вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, вимога про стягнення 168 000,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 2264,17 грн. 3% річних та 4200,00 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 168 000,00 грн. основного боргу, 2264,17 грн. 3% річних та 4200,00 грн. інфляційних втрат є доведеними, обґрунтованими, підтверджені доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69-Г, офіс 2/3, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02097, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 168 000 (сто шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 17 коп. 3 % річних, 4200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. інфляційних та 2 616 (дві тисячі шістсот шістнадцять) 97 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 26.04.2016р.

Суддя О.В. Щоткін