ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 квітня 2016 р. Справа № 903/217/16
за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 13 833,51грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 11.01.2016р. №5/1

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

В судовому засіданні 19.04.2016р. оголошено вступну та резолютивні частини рішення.

Суть спору:

Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулась з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 13 833,51грн., в тому числі 12 297,37грн. заборгованості по орендній платі згідно договору оренди торговельного місця №1973/1806/15 від 01.03.2015р. та 1 536,14грн. компенсації за спожиту електроенергію на підставі п. 4.2 договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2015р. між сторонами був укладений договір оренди торговельного місця №1973/1806/15, відповідно до умов якого відповідачу було передано в тимчасове платне користування торговельне місце площею 24,90кв.м. на Завокзальному ринку в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, 1 для розміщення обєкта торгівлі (малої архітектурної форми).

Відповідно до п. 3.1 договору вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами даного договору. Підписання договору свідчить про те, що орендар отримав в користування торговельне місце.

Сторони погодили, що орендна плата за місяць складає 1 494,00грн. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендаря не пізніше 20-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок. Розмір оренди за кожний наступний місяць після першого місяця дії договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована сума орендної плати не може бути нижчою за встановлену договором (п. 4.1 договору).

За період з березня 2015р. по лютий 2016р. заборгованість по орендній платі становить 12 297,37грн.

Згідно п. 4.2 договору до розміру орендної плати не включається розмір компенсації за спожиту електроенергію, що розраховується відповідно до показників лічильника, розміщеного на обєкті торгівлі або торгівельному місці, та сплачується до 5-го числа наступного місяця за розрахунковим.

Станом на 28.03.2016р. у відповідача утворилася заборгованість щодо компенсації за спожиту електроенергію у розмірі 1 536,14грн.

Ухвалою суду від 15.03.2016р. порушено провадження у справі. Зобовязано подати суду: позивача - докази в підтвердження права користування чи розпорядження земельною ділянкою та статусу ринку; докази часткової оплати заборгованості; відповідача - довідку про включення до ЄДРПОУ станом на день подачі позову, пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, докази часткової оплати заборгованості, у випадку заперечень щодо розрахунків надати контррозрахунок.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача клопотанням від 11.04.2016р. долучив до матеріалів справи Статут Волинської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілка), затверджений постановою ХVІІ позачергового зїзду Волинської облспоживспілки від 19.08.2015р., договір оренди землі від 20.02.2009р. з додатковими угодами від 16.10.2009р., 06.05.2011р., укладені між Луцькою міською радою (орендодавець) та Волинською облспоживспілкою (орендар), банківські виписки за період з липня по листопад 2015р.

Щодо статусу ринку зазначено, що згідно Статуту Волинської облспоживпспілки в звязку з приєднанням Луцького госпрозрахункового ринку до Волинської обласної спілки споживчих товариств, остання є правонаступником прав та обовязків Луцького госпрозрахункового ринку, який знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 1.

Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди землі від 20.02.2009р., земельна ділянка надана в оренду для обслуговування ринку «Завокзальний» (а.с. 17-44).

У судовому засіданні 19.04.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Долучив до матеріалів справи копії рахунків за спожиту електроенергію за період з березня 2015р. по січень 2016р.

Відповідач у судове засідання не зявився, ухвала суду від 31.03.2016р. повернута органами поштового звязку з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 45-47).

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача ФОП ОСОБА_1: 43000, АДРЕСА_1, куди і направлялася ухвала суду від 31.03.2016р. (а.с. 15, 45-47).

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, був повідомлений ухвалою суду, що у разі неявки в судове засідання спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами, письмові докази міг відправити поштою і вправі був забезпечити явку представника на власний розсуд, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

встановив:

01.03.2015р. між Волинською обласною спілкою споживчих товариств (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди торговельного місця №1973/1806/15, відповідно до умов якого орендодавець надав у тимчасове платне користування орендареві для розміщення обєкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендодавця) для провадження торговельної діяльності торговельне місце №1806 бар «У порутчика», загальною площею 24,90 кв.м., що розташоване на Завокзальному ринку за адресою м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 1 (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 3.1 договору вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами договору. Підписання договору свідчить про те, що орендар отримав в користування торговельне місце.

Сторони погодили, що розмір орендної плати за місяць складає 1 494,00грн. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендаря не пізніше 20-го числа поточного місяця (розрахунковий місяць). Розмір оренди за кожний наступний місяць після першого місяця дії договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована сума орендної плати не може бути нижчою за встановлену договором (п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору до розміру орендної плати не включається розмір компенсації за спожиту електроенергію, що розраховується відповідно до показників лічильника, розміщеного на обєкті торгівлі або торгівельному місці, та сплачується до 5-го числа наступного місяця за розрахунковим.

За період з березня 2015р. по лютий 2016р. відповідач частково оплатив орендні платежі та спожиту електроенергію, що стверджується банківськими виписками за період з липня по листопад 2015р. із зазначенням призначення платежу плата за оренду згідно договору №1973/1806/15, відшкодування витрат по електроенергії (а.с. 17-44).

Станом на 28.03.2016р. у відповідача утворилася заборгованість по орендних платежах в розмірі 12 297,37грн. та вартості спожитої електроенергії у розмірі 1 536,14грн.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків.

Згідно ст.ст.283, 286 ГК України та ст.ст.759, 762 ЦК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відносини між сторонами носили договірний характер, договір оренди торговельного місця №1973/1806/15 від 01.03.2016р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов не оспорив, доказів оплати не представив.

Згідно поданого позивачем розрахунку за період з березня місяця 2015р. по лютий місяць 2016р. з урахуванням індексу інфляції нараховано 18 676,75грн. орендної плати, сплачено відповідачем 6 379,38грн., борг становить 12 297,37грн. (а.с. 11).

Як було зазначено, сторони у п. 4.1 договору погодили, що розмір орендної плати за місяць складає 1 494,00грн. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендаря не пізніше 20-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок. Розмір оренди за кожний наступний місяць після першого місяця дії договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована сума орендної плати не може бути нижчою за встановлену договором.

Судом здійснено перевірку розрахунку нарахування інфляційних втрат за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3. та встановлено, що заборгованість по орендних платежах з врахуванням інфляційних втрат за попередній місяць, як визначено п. 4.1 договору, за період з березня місяця 2015р. по лютий місяць 2016р. становить 11 675,62грн. (а.с. 60) та 1 536,14грн. розміру компенсації за спожиту електроенергію в сумі 1 536,14грн. Заборгованість стверджується договором оренди торговельного місця №1973/1806/15 від 01.03.2015р. (а.с. 6-7), рахунками за спожиту електроенергію за період з березня місяця 2015р. по лютий місяць 2016р. (а.с. 49-59), банківськими виписками за період з липня по листопад 2015р. (а.с. 17-44), відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з ФОП ОСОБА_1 в силу ст.ст. 759, 762 ЦК України, ст.ст.193, 283, 286 ГК України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У стягненні 621,75грн. орендних платежів слід відмовити у звязку з арифметично невірно проведеним розрахунком інфляційних втрат за попередні місяці при нарахуванні орендних платежів за червень місяць 2015р., лютий місяць 2016р.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 316,07грн. (пропорційно сумі задоволених позовних вимог) слід віднести на нього згідно зі ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.193, 283, 286 ГК України, ст.ст. 759, 762 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1

на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк, вул.Ковельська, 13,

11 675,62грн. заборгованості по орендній платі, 1 536,14 грн. компенсації за спожиту електроенергію, 1 316,07грн. судового збору. Всього: 14 527,83грн.

3.У стягненні 621,75грн. орендної плати відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено

25.04.2016р.

Суддя С.Т.Філатова