РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/5591/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юніверс"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Україна»
простягнення 4518,20 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явились;
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 20.04.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Юніверс» до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Україна» про стягнення 4518,20 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія «Юніверс» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № ВВ-09-А/15/ХВ/ПП від 11.08.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "DAF", державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Страхова компанія Україна". Враховуючи, що відповідачем не в повному обсязі відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 4518,20 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2016 порушено провадження у справі № 910/5591/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 20.04.2016.

08.04.2016 на адресу Господарського суду м. Києва надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу "DAF", державний номер НОМЕР_2.

У судове засідання, призначене на 20.04.2016, представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляли, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

11 серпня 2015 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № ВВ-09-А/15/ХВ/ПП ПрАТ «СК «Юніверс» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1, страхувальник та вигодонабувач за договором ОСОБА_1.

З Довідки № 75233206 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 19.10.2015 в м. Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 під керуванням власника та автомобіля «DAF», державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 15.12 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 у справі № 641/10827/15-п.

21.10.15 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до Звіту про оцінку № 101115 від 10.11.2015 загальна вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 5518 грн. 20 коп. без ПДВ.

За страховим випадком - ДТП що сталась 19.10.2015 за участю застрахованого автомобіля «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1, згідно складеного страхового акту № А-2131/ХВ від 10.11.15 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 5518,20 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 4892 від 12.11.15.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «DAF», державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2015 у справі № 641/10827/15-п, що внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та набрала законної сили 23.11.2015.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ПП «СИА-2007» як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 19.10.2015 (Поліс АІ/5576515), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «DAF 95 XF», державний номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування № ВВ-09-А/15/ХВ/ПП від 11.08.2015, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «ЗАЗ Forza», державний номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 4518 грн. 20 коп. (розмір страхового відшкодування сплаченого позивачем за мінусом франшизи: 5518,20 грн. - 1000 грн. = 4518,20 грн.).

В матеріалах справи наявна копія претензії позивача на виплату страхового відшкодування відповідачем за вих. № 415-21/15 від 10.12.2015, проте станом на момент вирішення спору по суті доказів сплати стразового відшкодування суду надано не було.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юніверс» (03680 м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, ідентифікаційний код 32638319) 4 518 (чотири тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 20 коп. страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.04.2016

Суддя Пукшин Л.Г.