ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 квітня 2016 року Справа № 910/22117/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харчовик"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015

та на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015

у справі № 910/22117/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харчовик"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харчовик" повторно звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/22117/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.02.2016 касаційну скаргу ТОВ "Харчовик" повернуто скаржнику на підставі п. 1, п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

В ухвалі Вищого господарського суду України від 29.02.2016 зазначено, що касаційна скарга підписана представником ТОВ "Харчовик" ОСОБА_2, яка діє відповідно до довіреності № б/н від 11.09.2015, яка не засвідчена належним чином.

Як вбачається зі змісту повторно поданої касаційної скарги скаржником додано до матеріалів касаційної скарги оригінал довіреності № 14/09 від 11.09.2015 на ОСОБА_2, яка видана ОСОБА_2 представником за дорученням ТОВ "Харчовик" ОСОБА_3

Водночас відповідно до змісту довіреності № 14/09 від 11.09.2015 вона видана строком до 31.12.2015, тоді як касаційна скарга підписана представником скаржника ОСОБА_2 21.03.2016, тобто довіреність на час подання касаційної скарги втратила чинність.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи (т. 1, а.с. 194-201), а саме з ксерокопії касаційної скарги поданої скаржником вперше вбачається, що ним подано аналогічну касаційну скаргу.

Повторно подана касаційна скарга не містить посилань на норми матеріального і процесуального права, які, на думку скаржника, порушили суди попередніх судових інстанцій у прийнятті оскаржуваних рішення та постанови, у чому саме полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вказано в п. 62 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 3), якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції наголошує, що чергове звернення з касаційною скаргою без усунення недоліків, які стали підставою для повернення касаційної скарги, свідчить про те, що скаржник зловживає правами, наданими йому нормами ГПК України, чим порушує вимоги ч. 3 ст. 22 ГПК України, яка встановлює, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Враховуючи викладене, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у даній справі може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1, п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/22117/15 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Харчовик".

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко