ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа № 925/280/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника третьої особи: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представники позивача, відповідача: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань" до приватного підприємства "Сайт",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області,

про стягнення 58 683,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державним історико-архітектурним заповідником "Стара Умань" подано позов до господарського суду Черкаської області про стягнення з приватного підприємства "Сайт" 58 683,24 грн. заборгованості по орендній платі за договором № 631 від 08.04.2008 оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, що включає в себе 47 310 грн. 58 коп. боргу з орендної плати, 10 907 грн. 66 коп. пені за прострочення сплати орендної плати та 465 грн. індексації до лютого 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 березня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, справу призначено до розгляду на 13 квітня 2016 року, явку у судове засідання представників позивача, відповідача та третьої особи визнано обов'язковою, зобов'язано сторони до дня засідання подати суду документи.

Відповідач не подав письмовий відзив на позовну заяву, не направив свого представника у судове засідання. Натомість 13.04.2016 надіслав до суду електронною поштою клопотання, в якому просив не проводити судовий розгляд за відсутності його представника, оскільки останній приймає участь в іншому суді, тому просив розгляд справи відкласти на іншу дату і час.

13.04.2016 до суду від РВ ФДМУ надійшло пояснення у справі, в якому повідомлено, що РВ ФДМУ позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, станом на 15.03.2016 заборгованість з орендної плати по цьому договору до державного бюджету (50 %) відсутня.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2016 повністю підтримав позов, просив стягнути з відповідача заявлену в позові суму як таку, що підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, обґрунтував розрахунок суми позовних вимог та пояснив, що всі суми розраховані відповідно до умов договору оренди та вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 13.04.2016 було задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 21.04.2016, попереджено відповідача про можливість розгляду справи у наступному засіданні за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не подав суду письмовий відзив на позов, не направив свого представника у судові засідання 13.04.2016 та 21.04.2016.

21.04.2016 до суду надійшло клопотання за підписом представника відповідача ОСОБА_2, в якому він просить відкласти розгляд справи на іншу дату і час, не проводити судовий розгляд справи у його відсутність, в разі необхідності продовжити розгляд справи на 15 днів. В обґрунтування даного клопотання заявник зазначає, що приймає участь в іншому суді 21 квітня 2016 року, разом з тим, відповідач має суттєві заперечення проти позову, планує подавати письмові докази на підтвердження своєї позиції, проте у звязку з перебуванням керівника підприємства за кордоном відсутня можливість в короткий строк направлення до суду іншого представника, окрім раніше визначеного відповідно виданого доручення. До цього клопотання не додано довіреність на право представляти інтереси товариства в суді.

Представник третьої особи у судовому засіданні 21.01.2016 заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача, вважав, що дане клопотання затягує розгляд справи, звернув увагу на те, що довіреність до клопотання не додана, також не подані суду докази на підтвердження викладених обставин у клопотанні про відкладення, тому просив залишити дане клопотання без задоволення, прийняти рішення у даному судовому засіданні, повністю задовольнити позов.

Розглянувши клопотання відповідача, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає, а справу можливо розглянути у даному засіданні за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке.

Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, надіслання ухвал суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, у справі є докази вручення ухвал суду представнику відповідача, факт повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи підтверджується також клопотаннями про відкладення розгляду справи. Відповідно до статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно пункту 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ N 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї з сторін справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка такого представника не перешкоджає вирішенню спору. Суд приходить до висновку, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком. У відповідача було достатньо часу для підготовки та надіслання суду відзиву на позов чи заперечень проти позовних вимог позивача у разі їх наявності, однак відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти позову не подав. До клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подав жодного документа на підтвердження наявності вказаних у ньому обставин.

Застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

У судовому засіданні 21 квітня 2016 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення і доводи представників у судовому засіданні, суд встановив таке.

08 квітня 2008 року Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Черкаській області (Орендодавець за договором, третя особа у справі) та приватне підприємство "Сайт" уклали договір № 631 оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, далі - Договір, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частина приміщень першого поверху будинку монастиря Василіанів (далі - ОСОБА_2) площею 204,6 кв. м, розміщене за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Радянська, 31, що обліковується на балансі державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань" (позивач у справі), вартість якого згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 20 березня 2007 року становить 208026 грн. ОСОБА_2 передається в оренду з метою розміщення кафе (продаж товарів підакцизної групи).

Згідно пунктів 3.1, 3.3, 3.6 Договору орендна плата визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 зі змінами (далі - ОСОБА_2 розрахунку), на право оренди державного ОСОБА_2 і становить без ПДВ за перший - базовий місяць розрахунку грудень 2007 року - 2992,65 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3.). Орендна плата перераховується Орендарем самостійно щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 50% - 1496,33 грн. до Державного бюджету на відповідний рахунок Державного казначейства за місцезнаходженням обєкту оренди; 50% - 1496,32 грн. на рахунок Балансоутримувача (п. 3.6).

Пунктом 3.7 Договору сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до пункту 5.5 Договору відповідач зобовязався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

14.12.2007позивач передав, а відповідач прийняв вказане у Договорі майно - приміщення загальною площею 204,6 кв. м, розміщене за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Радянська, 31 по Акту прийому-передавання будівлі.

В подальшому сторони укладали Договори про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 08.04.2008 № 631 від 03.11.2010, 19.10.2012, якими продовжували строк дії договору. Також 24.09.2013 Орендар та Орендодавець за Договором уклали Договір № 3 про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, яким змінили вартість майна, що визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.05.2013, змінили розмір орендної плати, встановили, що орендна плата перераховується Орендарем самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

22.12.2014 сторони за Договором уклали Договір № 4 про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 08.04.2008 № 631, яким продовжили строк дії Договору до 09.12.2017 включно.

За доводами позивача відповідач не сплачував орендну плату в повному обсязі з квітня 2015 року, в результаті чого створилася заборгованість відповідача з орендної плати, тому позивач надіслав на адресу відповідача попередження від 05.08.2015 за вих. № 119 та від 06.10.2015 за вих. № 157, в яких просив сплатити заборгованість за Договором.

Представники позивача і відповідача склали, підписали та скріпили своїми печатками акт звірки розрахунків станом на 01 березня 2016 року, згідно якого заборгованість відповідача складає 58683,24 грн., зокрема орендна плата - 47 310, 58 грн., пеня -10 907, 66 грн., індексація - 465,00 грн. (а. с. 22).

У звязку з тим, що відповідач не виконав умови Договору, орендну плату сплачував несистематично та не в повній сумі, тому станом на 01 березня 2016 року утворилася заборгованість по орендній платі в сумі 47 310, 58 грн. та позивач предявив до стягнення з відповідача вказану суму боргу з орендної плати, а також 10 907, 66 грн. пені і 31.01.2016, 465 грн. інфляційних по 31.01.2016.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 762 ЦК України плата за користуванням майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В частині 1 статті 286 ГК України вказано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Позивачем доведено факт користування відповідачем нерухомим майном відповідно до Договору № 631 від 08.04.2008 і наявність простроченої заборгованості за цим Договором у відповідача перед позивачем по орендній платі в сумі 47 310, 58 грн. Доказів повернення позивачу обєкта оренди суду не подано. Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами виконання ним свого зобовязання за Договором. Тому вимога про стягнення з відповідача 47 310, 58 грн. боргу по орендній платі за користування приміщенням підтверджена належними доказами, є обґрунтованою і законною, а отже підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 907, 66 грн. пені та 465 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобовязання підлягають задоволенню як такі, що заявлені відповідно до умов Договору, визнані та підтверджені відповідачем в акті звірки розрахунків станом на 01 березня 2016 року. Розрахунки пені та інфляційних втрат судом перевірено, виконано вірно.

Отже, позов підлягає до повного задоволення.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 378 грн.

З огляду на викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Сайт" (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Радянська, 31, ідентифікаційний код 31070612) на користь державного історико-архітектурного заповідника "Стара Умань" (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Радянська, 31, ідентифікаційний код 34117684) - 47 310 грн. 58 коп. (сорок сім тисяч триста десять гривень 58 копійок) боргу з орендної плати, 10 907 грн. 66 коп. (десять тисяч девятсот сім гривень 66 копійок) пені, 465 грн. (чотириста шістдесят пять гривень) індексації, 1 378 грн. (тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.04.2016 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко