ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.16р. Справа № 904/1108/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Прокурора м.Тернівка Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", м. Тернівка, Дніпропетровська область

За участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпропетровськ

про стягнення 7272,19грн.

Представники:

Прокурор: Пономаренко Артем Євгенович, посв. №023761 від 20.12.2013р.

Від позивача: ОСОБА_2, дов. №2 від 15.04.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_3, дов. №402 від 11.03.2016р.

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м. Тернівка Дніпропетровської області звернувся в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» з позовом про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, в розмірі 7272грн.19коп.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу в період з 15.11.2013р. по 18.11.2013р.; направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «ТЖКП» №4-10549-10-3 від 31.10.2013р.; акт перевірки Державної екологічної інспекції дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами КП «ТЖКП»; постанову про накладання адміністративного стягнення №05782 від 10.12.2013р. та протокол про адміністративне правопорушення №05783 від 06.12.2013р.; довідку КП «ТЖКП» щодо обсягів забруднюючих речовин, викинутих в атмосферне повітря №250 від 13.02.2014р.; розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 12.03.2014р.; претензію від 17.03.2014р.

У відзиві №419 від 06.03.2015р. відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі та вказав на те, що підприємством були вжиті всі заходи щодо своєчасного отримання дозволу, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу сталося не з вини відповідача. У зв'язку з ліквідацією державного органу, який видавав фонові показники забруднення атмосфері, без яких підприємству неможливо отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферу, та відсутністю цих повноважень у будь-якого іншого державного органу дотеперішнього часу, відповідач не мав можливості своєчасно отримати цей дозвіл.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р., позовні вимоги прокурора були задоволені в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016р. вищезазначені судові рішення були скасовані, справу направлено до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

При цьому, в постанові касаційної інстанції було вказано, що необхідно встановити, з якого моменту орган, що ліквідувався, припинив прийняття документів, необхідних для отримання дозволу, і з якого моменту новий орган - ОСОБА_1 екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації почав здійснювати перейняті повноваження, тобто, з'ясувати об'єктивну можливість отримання відповідачем дозволу в спірний період.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2016р. справу №904/1108/15 передано на розгляд судді господарського суду Дніпропетровської області Новіковій Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2016р. справу №904/1108/15 було прийнято до провадження суддею Новіковою Р.Г.

У письмових поясненнях, наданих до суду 22.03.2016р., позивач підтримав позовні вимоги та вказав, що відповідач мав завчасно, не пізніше ніж за 30календарних днів до закінчення терміну дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, подати заяву до територіальних органів Мінприроди, який видав такий дозвіл.

Вина підприємства полягає у бездіяльності, підприємство не зверталось до територіального органу Мінприроди з заявою та повним пакетом документів для отримання дозволу до 18.10.2013р.

Під час судового провадження прокурор підтримував правову позицію, викладену раніше, та наполягав на позовних вимогах. Відповідач заперечував проти наявності підстав для задоволення позову через відсутність вини підприємства в неоформленні в строк дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Заслухавши доводи прокурора, позивача та відповідача, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією прокурора, сторін та третьої особи, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Фахівцями Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з 18.11.2013р. по 06.12.2013р. проведено планову перевірку дотримання Комунальним підприємством «Тернівське житлово-комунальне підприємство» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складений акт.

В цьому акті було встановлено, що 14.11.2013р. у відповідача закінчився термін дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря і на момент проведення Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області перевірки дозвіл був відсутній. Таким чином в період з 15.11.2013р. по 18.11.2013р. підприємство здійснювало свою діяльність без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел підприємства. Основними джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підприємстві є технологічне обладнання, зварювальні пости, склад для зберігання вугілля та шлаку вугільного, котельня та хлораторна.

З огляду на норми статей 10 та 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008р., було здійснено розрахунок суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 15.11.2013р. по 18.11.2013р., в розмірі 7272грн.19коп.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Особливості застосування цивільної відповідальності визначені у ст. 69 цього Закону, згідно з якою шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (в редакції, що діяла в період відсутності дозволу) викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, обєкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За приписами статей 33, 34 вказаного Закону (в редакції, що діяла в період відсутності дозволу) особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціального уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, його вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, факт здійснення підприємством відповідача господарської діяльності без відповідного дозволу, може бути підставою для покладення на нього відповідальності в разі обовязкового встановлення наявності вини в його діях.

На момент виникнення спірних правовідносин діяв і був чинним Порядок проведення і оплати робіт, повязаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами обліку підприємств, які отримують такі дозволи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №302 від 13.03.2002р. (далі Порядок)

Згідно з пунктом 3 Порядку дозвіл видається безоплатно територіальними органами Мінприроди за погодженням з установами санітарноепідеміологічної служби на термін не менше як пять років. Пунктом 2 Порядку визначено, що для продовження терміну дії дозволу субєкт господарювання завчасно не пізніше ніж за 30 календарних днів до його закінчення подає заяву до територіального органу Мінприроди, який видав дозвіл, та установи санітарно епідеміологічної служби.

Відповідно до пункту 8 Порядку територіальний орган Мінприроди протягом 30 календарних днів розглядає заяву та документи на отримання дозволу і в разі відсутності зауважень видає дозвіл. У разі наявності зауважень документи повертаються субєкту господарювання з викладом їх змісту та зазначенням терміну повторного подання.

Як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами діяв до 14.11.2013р.

З огляду на викладені положення Порядку, відповідач мав звернутись до територіального органу Мінприроди (Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області) із заявою та пакетом документів не пізніше 14.10.2013р.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №159 від 13.03.2013р. «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього середовища» та наказу Мінприроди №98 від 15.03.2013р. «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища» Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області, яким здійснювалась видача дозволів у центрі дозвільно-адміністративних послуг «Єдине вікно» Дніпропетровської міської ради, в 2013році перебувало у стані ліквідації.

В листі Управління адміністративних послуг та дозвільних процедур №6/12-51 від 15.07.2015р. вказано, що державними адміністраторами Центру дозвільних процедур «Єдине вікно» Дніпропетровської міської ради на підставі пункту 6 статті 5 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та листа Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області №3526/0/2013 від 13.05.2013р., починаючи з 18.05.2013р. було припинено прийом заяв та пакету документів від субєктів господарювання для отримання документів дозвільного характеру у сфері екології на адресу Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації розпочав прийом та розгляд документів для отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами лише з 03.12.2013р.

Таким чином, відповідач не мав обєктивної можливості в період з 18.05.2013р. по 03.12.2013р. здійснити дії, спрямовані на отримання дозволу.

Прокурором заявлена до стягнення сума шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 15.11.2013р. по 18.11.2013р.

Оскільки органи державної влади не мали можливості реалізувати свої повноваження з видачі дозволу, підприємство повинно бути звільнено від обовязку по відшкодуванню шкоди за викиди в атмосферне повітря з підстав відсутності в його діях вини, так і відсутності причинного звязку між його діями та збитками, що виключає відповідальність у відповідності до ст.1166 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Прокурора м. Тернівка Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» м. Тернівка за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації м. Дніпропетровськ про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, в розмірі 7272грн.19коп.

Судові витрати розподіляються в порядку передбаченому статтею 49 Господарського процесуального кодексу України.

Платіжними дорученнями №59 від 28.04.2015р. та №413 від 19.11.2015р. відповідачем було сплачено 800грн. та 1232грн.40коп. за подання апеляційної та касаційної скарг відповідно.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, здійснює розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, суд покладає витрати відповідача зі сплати судового збору на Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ.

Керуючись нормами Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Прокурора м. Тернівка Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ до Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» м. Тернівка за участю третьої особи без самостійних вимог на боці позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації м. Дніпропетровськ про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, в розмірі 7272грн.19коп. відмовити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ (Код ; Місцезнаходження: 49010, м. Дніпропетровськ, вул. Лабораторна, буд. 69) на користь Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» м. Тернівка (Код ; Місцезнаходження: 51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Маяковського, буд. 29) витрати зі сплати судового збору в розмірі 800грн. за подання апеляційної скарги та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1232грн.40коп. за подання касаційної скарги.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 12.04.2016р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 18.04.2016р.

Суддя ОСОБА_4