ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2016 р.Справа № 924/1697/15

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючий суддя Шпак В.О, судді Гладюк Ю.В. Олійник Ю.П. розглянувши матеріали:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Самсон с.Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області

до державного підприємства „Науково-технічний комплекс „Завод точної механіки м. Камянець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 514547,85 грн. заборгованості.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор

від відповідача: ОСОБА_2 - за дорученням від 12.01.2015 р.

ОСОБА_3 за дорученням від 01.02.2016р.

від прокуратури: ОСОБА_4 прокурор прокуратури

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 469318,29грн., з яких: 444325,23грн. заборгованості, 26705,41грн. пені, 31102,77грн. штрафу, 2194,96грн. річних 3%, 10219,48грн. компенсації у звязку з інфляцією. Крім того, позивач просить відшкодувати, як завдані збитки, 51450,00грн. за договором про надання правової допомоги у господарських справах від 15.10.2015р.

Ухвалою суду від 12 листопада 2015 року було прийнято заяву позивача від 11.11.2015року про збільшення розміру позовних вимог в які позивач просить стягнути із відповідача 444325,23грн. заборгованості, 26705,41 грн. пені, 31102,77грн. штрафу, 2194,96грн. річних 3%, 10219,48грн. компенсації у звязку з інфляцією, крім того, просить відшкодувати, як завдані збитки, 51450,00грн. за договором про надання правової допомоги.

Позивач підтримав позовні вимоги, ним подано додаткові пояснення та докази по справі.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором на виконання робіт №06/01-92 від 09.06.2015року, відповідно до якого позивач зобовязався виконати окремі операції по виготовленню деталей із заготовок (сировину), які відповідач повинен за накладними та маршрутними листами надати позивачу.

24 червня 2015року відповідно до пункту 5.1 Договору було проведено попередню оплату в сумі 228 538,70грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору ТОВ „Самсон направило на адресу відповідача акти приймання-передачі виконаних робіт, а саме:

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №12 від 28 липня 2015року на загальну суму 59 295,60грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №13 від 29 липня 2015року на загальну суму 221 592,70грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №16 від 07 вересня 2015року на загальну суму 147 599,57грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №17 від 08 вересня 2015року на загальну суму 35 182,80 грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 18 від 10 вересня 2015року на загальну суму 209 193,26грн.; на загальну суму 672 863,93грн.

Однак, жодних проплат після перерахування авансового платежу більше не здійснювалось. За відповідачем рахується борг у сумі 444 325,23грн.

Повноважний представник відповідача в засіданні суду та у відзиві на позов позовні вимоги не визнав. Зазначає, що ДП „НТК „Завод точної механіки є підприємством оборонно-промислового комплексу, яке включене до Переліку стратегічних підприємств державного сектору економіки. Означений договір із ТОВ „Самсон був укладений на своєчасне та належне виконання Договору укладеного між ДП „НТК „Завод точної механіки та Центрального ракетно-артилерійського управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України про закупівлю за державні кошти № 342/2/4-Д від 21 травня 2015 року. Виготовлення та поставку деталей ТОВ „Самсон повинен був здійснити протягом 2-х місяців з моменту передоплати та отримання заготовок, тобто не пізніше 24 серпня 2015 року. Однак, у визначений строк Позивач взяті на себе зобов'язання не виконав та замовлені деталі не поставив, чим створив ризик для нашого підприємства щодо вчасного виконання державного оборонного замовлення належним чином.

У зв'язку з цим, 19.12.2015 року ДП „НТК „Завод точної механіки вимушений був укласти із Центральним ракетно-артилерійським управлінням Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України додаткову угоду № 3 до Договору про закупівлю за державні кошти № 342/2/4-Д від 21.05.2015 року. Відповідно до цієї додаткової угоди, а зокрема у зв'язку з порушенням строків виконання своїх зобов'язань з боку ТОВ „Самсон, відповідач переглянув номенклатуру виробів (види та кількість продукції) та зменшив кількість запланованих до виробництва та поставки ЗІПів. Через внесення змін у попереднє замовлення, а саме зменшення кількості виробів, ДП „НТК „Завод точної механіки недоотримало біля 17 млн. гривень, що завдало значної матеріальної шкоди державному підприємству.

ТОВ „Самсон поставило продукцію на загальну суму 280 888,30грн., тобто заборгованість нашого підприємства становить 52 349,60 гривень. У цій частині він визнає позов ТОВ „Самсон.

На сьогоднішній день ДП „НТК „Завод точної механіки власними силами виконав у повному обсязі державне оборонне замовлення і послуг та виробів ТОВ „Самсон не потребує.

Враховуючи викладене, позов ТОВ „Самсон визнає частково на суму 52 349грн. 60коп.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

09 червня 2015року між ТОВ „Самсон та Державним підприємством „Науково-технічний комплекс „Завод точної механіки було укладено Договір на виконання робіт № 06/01-92.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Виконавець зобов'язується своїми силами та засобами в строк виконати окремі операції по виготовленню деталей (надалі „Роботи), а Замовник прийняти належним чином виконану Роботу та оплатити її.

Сторони погодили, що відповідно до пункту 2.3 договору замовник зобовязаний надавати Виконавцю заготовки (сировину) по накладній із маршрутними листами. Право власності на заготовки (сировину) їх залишки та відходи належать замовнику, деталі та відходи повертаються, а стружка здається на металобрухт. Замовнику повертаються накладні на здачу стружки.

Виконання та якість робіт підлягає перевірці у Виконавця відділом технічного контролю Замовника. У випадку виявлення бракованої продукції, Замовником складається відповідний акт (п.п. 3.2,3.3 Договору).

В п. 4.1 Договору зазначено, що Вартість Робіт за цим Договором складає суму Специфікацій, укладених до цього договору, які є невід'ємною частиною Договору.

Замовник здійснює 40% передоплату коштів від вартості робіт, зазначеної в Специфікації до цього Договору, на підставі отриманого рахунку-фактури. Остаточний розрахунок у розмірі 60% проводиться за фактично виконані роботи шляхом оплати Замовником протягом 10 банківських днів, після підписання Сторонами акту прийому-здачі виконаних робіт, за умови надходження коштів від Головного Замовника.

Сторонами було підписано:

- Додаток №1 до Договору (Специфікація), відповідно до якого вартість за 200 комплектів деталей становить 280 372,80грн.

- Додаток №2 до Договору (Специфікація), відповідно до якого вартість за 100 комплектів деталей становить 264 801,60грн.

- Додаток №3 до Договору (Специфікація), відповідно до якого вартість за 10 комплектів деталей становить 26172,36грн.

Додатковою угодою до договору №06/01-92 від24.06.2015року сторони узгодили банківські реквізити позивача та відповідача.

24 червня 2015року відповідно до пункту 5.1 Договору було проведено попередню оплату в сумі 228 538,70грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору ТОВ „Самсон направило на адресу відповідача акти приймання-передачі виконаних робіт, а саме:

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №12 від 28 липня 2015року на загальну суму 59 295,60грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №13 від 29 липня 2015року на загальну суму 221 592,70грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №16 від 07 вересня 2015року на загальну суму 147 599,57грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №17 від 08 вересня 2015року на загальну суму 35 182,80 грн.;

- ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № 18 від 10 вересня 2015року на загальну суму 209 193,26грн.; на загальну суму 672 863,93грн.

Серед інших доказів в матеріалах справи наявні накладні, бухгалтерська довідка про взаєморозрахунки, листування позивача із вимогою оплати заборгованості,

Окрім того, судом витребувано маршрутні листи (за номерами маршрутних листів), оригінали яких оглянуті в судовому засіданні : 832, 833, 834, 835, 836, 837, 838, 839, 840, 841, 842, 844, 852, 853, 854, 855, 856, 861, 862, 863, 864, 866, 867, 868, 869, 875, 876, 896, 898, 899, 900, 901, 913, 914, 941, 942, 943, 986, 1001, 1002, 1147, 1149, 1150, 1197, 1198, 1199, 1203, 1204, 1205, 1206, 1215, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1229, 1230, 1235, 1248.

Викликані в судове засідання (протокол судового засідання звукозапис від 28 березня 2016 року) в порядку ст. 30 ГПК України посадові особи ДП „НТК Завод точної механіки: начальник ВТК - ОСОБА_5; Інженер ВТК - ОСОБА_6; розподільник робіт механічної дільниці - ОСОБА_7 надали пояснення в якому зазначили, що виготовлення деталей проводилось працівниками ТОВ „Самсон на території позивача, окрім того підтвердили підписи на накладних працівників підприємства відповідача на підставі яких складені акти здачі-приймання робіт.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, за своєю правовою природою даний договір є договором підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 844 ЦК України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Позивач звернувся із позовом про стягнення 444325,23 грн. основної заборгованості по договору на виконання робіт №06/01-92 від 09.06.2015 року.

Сторони погодили, що відповідно до пункту 5.1 та 5.2 договору Замовник здійснює 40% передоплату коштів від вартості робіт, зазначеної в Специфікації до цього Договору, на підставі отриманого рахунку-фактури. Остаточний розрахунок у розмірі 60% проводиться за фактично виконані роботи шляхом оплати Замовником протягом 10 банківських днів, після підписання Сторонами акту прийому-здачі виконаних робіт, за умови надходження коштів від Головного Замовника.

Відповідачем на виконання пункту 5.1 договору проведено попередній розрахунок в сумі 228538,70 грн., що підтверджується позивачем та відповідачем у відзиві на позов, окрім того визнає заборгованість в розмірі 52349,60 грн., тобто загальну заборгованість в розмірі 280882,30 грн. на підставі підписаних актів здачі приймання робіт №12 та №13 від 28 липня 20415 року.

При розгляді питання про стягнення основної заборгованості по договору на виконання робіт №06/01-92 від 09.06.2015 року, судом береться наступне:

Відповідно до пункту 2.3 договору замовник зобовязаний надавати Виконавцю заготовки (сировину) по накладній із маршрутними листами. Право власності на заготовки (сировину) їх залишки та відходи належать замовнику, деталі та відходи повертаються, а стружка здається на металобрухт . Замовнику повертаються накладні на здачу стружки.

Виготовлення деталей згідно договору супроводжувалось маршрутними листами на виконання технологічних операцій.

Викликані в судове засідання (протокол судового засідання-звукозапис від 28 березня 2016 року) в порядку ст. 30 ГПК України посадові особи ДП „НТК Завод точної механіки: начальник ВТК - ОСОБА_5; Інженер ВТК - ОСОБА_6; розподільник робіт механічної дільниці - ОСОБА_7 надали пояснення в якому зазначили, що виготовлення деталей проводилось працівниками ТОВ „Самсон на території позивача, окрім того підтвердили свої підписи на накладних працівників підприємства відповідача на підставі яких складені акти здачі-приймання робіт. Вказане свідчить про прийняття відповідачем виготовлених деталей.

Із витребуваних судом маршрутних листів (за номерами маршрутних листів), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні : 832, 833, 834, 835, 836, 837, 838, 839, 840, 841, 842, 844, 852, 853, 854, 855, 856, 861, 862, 863, 864, 866, 867, 868, 869, 875, 876, 896, 898, 899, 900, 901, 913, 914, 941, 942, 943, 986, 1001, 1002, 1147, 1149, 1150, 1197, 1198, 1199, 1203, 1204, 1205, 1206, 1215, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1229, 1230, 1235, 1248 вбачається, що на них є відтиски штампу Відділу технічного контролю відповідача про відповідність виготовлених деталей технічним нормам, що передбачено п.3.2 Договору від 09.06.2015року.

Позивач зазначає, що інших договірних відносин, окрім договору, договору на виконання робіт №06/01-92 від 09.06.2015 року між позивачем та відповідачем не існувало.

Під час розгляду справи було встановлено, що ТОВ „Самсон було направлено ОСОБА_4 здачі-приймання робіт ОСОБА_4 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №12 від 28 липня 2015року, №13 від 29 липня 2015року, №16 від 07 вересня 2015року, №17 від 08 вересня 2015року, № 18 від 10 вересня 2015року. Всього на суму 672 863,93грн.

При цьому, ОСОБА_4 за №№13,16,17,18 не були підписані представником відповідача.

Статтею 853 ЦК України визначено обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Зокрема, Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Однак, відповідач, відмовившись їх підписати не пояснив причини своєї відмови. Ним не було вказано, які відступи (недоліки) від договору підряду було зроблено позивачем.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи відповідача про неналежне виконання позивачем 06/01-92 від 09.06.2015 року до уваги не приймається, оскільки ним не було про них заявлено під час отримання ОСОБА_4 здачі робіт. В судовому засіданні відповідачем також не надано доказів неналежного виконання позивачем робіт.

Отже, позовна вимога про стягнення 444325,23 грн. основної заборгованості по договору на виконання робіт №06/01-92 від 09.06.2015 року підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано 26705,41 грн. пені та 31102,77 грн. 7 % штрафу

В пункті 6.2 Договору сторони погодили, що за порушення зобов'язань згідно Договору, Виконавець сплачує неустойку в розмірі 0,5 % від суми Договору, за кожен день прострочення виконання робіт, але не нижче облікової ставки НБУ на момент сплати.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 п.2. ст. 231 Господарського кодексу України за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність нарахування пені відповідно до поданого розрахунку судом береться до уваги, що позивачем неправильно визначено періоди прострочки платежу де визначено прострочку платежу станом на 06 жовтня 2015 року, однак в клопотанні про збільшення розміру позовних вимог в позивач рахує період заборгованості станом на 12 листопада 2016 року.

Відповідно до п.1.12. постанови пленуму № 14 від 17.12.2013 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань

Оскільки, позивачем 26705,41 грн. пені зазначена сума обрахована в межах максимально можливого розміру за визначений період, а тому вимога про її стягнення підлягає задоволенню в повному обсязі.

Перевіривши правильність нарахування позивачем 7% штрафу, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення 31102,77 грн. 7 % штрафу є правомірною та підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано 70222,62 грн. 3% річних та 10219,48 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 70222,62 грн. 3% річних та 10219,48 грн. інфляційних втрат, прийшов до висновку про їх задоволення.

Окрім того, позивачем в клопотанні про збільшення розміру позовних вимог від 11 листопада 2015 року просить стягнути 51 450,00 грн. збитків - витрат за юридичні послуги.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилається на ст. 225 ГК України відповідно до якої зазначає, що до складу збитків, що підлягає відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок правопорушення зобовязання другою стороною.

Судом при розгляді даної вимоги береться до уваги наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частинами 1, 2 ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства та додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Умовою застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в том)' випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавалися, а їх сплату підтверджено відповідними фінансовими документами.

Стягнення зазначених витрат в рахунок майбутньої їх оплати у вигляді судових витрат чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 48 Кодексу витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру . Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 2 Закону, де зазначено, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Статтею 44 Кодексу передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом, а не будь-яким представником

Разом із тим суд звертає увагу , що за своє правовою природою дана вимога підлягає під приписи. частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановлено Законом України "Про адвокатуру".

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, окрім того в задоволені клопотання про 51 450,00 гривеньзбитків ( витрат на юридичні послуги) необхідно відмовити

Згідно із ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Самсон с.Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області до Державного підприємства „Науково-технічний комплекс „Завод точної механіки м. Камянець-Подільський Хмельницької області про стягнення 514 547,85 грн. задоволити.

Стягнути з Державного підприємства „Науково-технічний комплекс „Завод точної механіки м. Камянець-Подільський Хмельницької області, вул. Годованця 28 (код 23831376) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Самсон с.Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, вул. Ленінського комсомолу 12, (код 31787168) 444325,23 грн. (чотириста сорок чотири тисячі триста двадцять пять гривень 23 копійки) основної заборгованості, 26705,41 грн. (двадцять шість тисяч сімсот пять гривень 41 копійка) пені, 31102,77 грн. (тридцять одна тисяча сто дві гривні, 77 копійок) штрафу, 10219,48 грн. (десять тисяч двісті девятнадцять гривень 48 копійок) інфляційних, 2194,96 грн. (дві тисячі сто девяносто чотири гривні 96 копійок) 3% річних та 7718,23 грн. (сім тисяч сімсот вісімнадцять гривень 23 копійки) судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 51450грн. збитків ( витрат на юридичні послуги) відмовити.

Головуючий суддя Шпак В.О

Суддя Гладюк Ю.В.

Суддя Олійник Ю.П.

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу: 32300, Хмельницька обл., Кам'янець - Подільський р-н., с. Кам'янка, вул. Ленінського комсомолу,12

3 - відповідачу: 32300, Хмельницька обл., м. Кам'янець - Подільський, вул. Годованця,28.

4- військові прокуратурі Чернівецького гарнізону - м.Чернівці, вул. Фрунзе, 2а