РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016Справа №910/4178/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп"

про стягнення 37 496,69 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Кривенко О.О. по довіреності № 4 від 15.02.2016р.

Леоненко О.І., директор (наказ № 1/Л від 24.09.1997р.)

від відповідача: Панкеєва Т.В. по довіреності « 02 від 28.03.2016р.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 37 496,69 грн., з яких: 25 700,00 грн.ю - основного богру, 502,15 грн. інфляційних нарахувань, 668,81 грн. - 3% річних та 10 625,73 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на поставку нафтопродуктів № 53 від 04.06.2015р. - в частині оплати послуг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2015 року було порушено провадження по справі № 910/4178/16 та призначено її розгляд на 04.04.2016 року.

01.04.2016р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" заборгованість в сумі 22 496,69 грн. з яких: 10 700,00 грн. - сума основного боргу, 502,15 грн. інфляційні нарахування, 668,81 грн. - 3% річних та 10 10 625,73 грн. - пені. Вказана заява обґрунтована частковою оплатою відповідачем заборгованості після порушення провадження по даній справі.

01.04.2016р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" заперечує проти позову в повному обсязі та зазначає, що по мірі можливості оплату заборгованості за договором, а саме у лютому 2016 року, було здійснено два платежі на загальну суму 15 094,20 гривні, 20 копійок, а також і у березні було здійснено чергове погашення боргу перед ТОВ «Квестор ЛТД», а саме 18.03.2016р.. було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Квестор ЛТД» кошти у розмірі 15 000,00 гривень, згідно платіжного доручення №66 від 18.03.2016р. Тобто, станом на 31.03.2016 року, сума боргу ТОВ «Терма Груп» перед ТОВ «Квестор ЛТД» становить лише 10 700,00 (десять тисяч сімсот) гривень

Товариство з обмеженою відповідальністю «Терма Груп» не здійснило вчасне погашення заборгованості з об'єктивних причин, пов'язаних із складною економічною ситуацією, відсутністю фінансової можливості, яка не дозволяє навіть вчасно виплачувати заробітну плату своїм працівникам. На даний час у ТОВ «Терма Груп» дуже складна ситуація в господарські діяльності, через дуже малу кількість замовлень, а також наявність боргів з боку своїх контрагентів.

04.04.2016р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" заборгованість в сумі 11 796,69 грн. з яких: 502,15 грн. інфляційні нарахування, 668,81 грн. - 3% річних та 10 10 625,73 грн. - пені. Вказана заява обґрунтована оплатою відповідачем суми основного боргу після порушення провадження по даній справі.

В судовому засіданні 04.04.2016р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 13.04.2016р.

Представник позивача в даному судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову в даному судовому засіданні з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 13.04.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" (надалі - постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" (надалі - покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 53.

За умовами договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві нафтопродукти (далі - товар) вказаний у п. 1.2 даного Договору з доставкою або без такої, а покупець зобов'язується прийняти товар й оплатити його на умовах даного Договору.

Згідно з п. 7.1. договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін з печатками підприємств і діє до 31.12.2016р.

Предметом поставки є наступний Товар: Бензин А- 76; Бензин Аі-95, А-92; Олива; Дизельне паливо, деетанпропанбутанізований к-м (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, найменування, одиниці виміру, ціна й загальна кількість товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортименти, номенклатура) визначаються додатково погодженими між сторонами документами, які будуть невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 1.4. договору встановлено, що якість товару за цим договором повинна відповідати державним стандартам, встановленим для даного виду Товару.

Розділом другим даного договору сторони погодили ціну та порядок розрахунків, відповідно до якого:

2.1. Ціна товару та вартість доставки визначається в погоджених між Сторонами документах, а саме (рахунках-фактурах, товарно-транспортних і видаткових накладних, актах прийому-передачі та інших, погоджених між сторонами документах), які будуть невід'ємною частиною даного Договору.

2.2. Оплата товару провадиться в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника протягом трьох робочих днів з моменту одержання товару покупцем або його представником. Оплата також може бути попередньою до відвантаження товару покупцеві за узгодженням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 53 від 04 червня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Квестор ЛТД» було поставлено нафтопродукти та надано транспортні послуги Товариству з обмеженою відповідальністю «Терма Груп», а саме:

- по видатковій накладній №РН-0000200 від 04.06.2015 року поставлено паливо дизельне ДТ-Л-К5 сорт С в кількості 4650 л на суму 74865,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 684,00 грн., всього на суму 75549,00 грн.;

- по видатковій накладній № РН - 0000201 від 05.06.2015 р. поставлено паливо дизельне ДТ-Л-К5, сорт С в кількості 4650.00 л на суму 74865,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 684,00 грн., всього на суму 75549,00 грн.;

- по видатковій накладній № РН - 0000251 від 09.07.2015 р. поставлено паливо дизельне ДТ-Л-К5, сорт С в кількості 4650 л на суму 75330,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 684.00 грн., всього на суму 76014,00 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000304 від 04.08.2015 р. поставлено паливо дизельне ДТ-Л-К4, сорт С в кількості 4650 л на суму 73470,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 684,00 грн., всього на суму 74154,00 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000381 від 16.09.2015 р. за довіреністю №14 від 11 вересня 2015 року поставлено дизельне пальне в кількості 2446 л на суму 35467,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 36094,00 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000413 від 30.09.2015 р. за довіреністю № 28 від 30 вересня 2015 року поставлено дизельне пальне в кількості 2446 л на суму 35711,60 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 36338,60 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000453 від 12.10.2015 р. поставлено дизельне пальне в кількості 2446 л на суму 37423,80 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 38050,80 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000502 від 29.10.2015 р. поставлено паливо дизельне ДТ-Л-К4, сорт С в кількості 2446 л на суму 38402,20 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 39029,20 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000527 від 11.11.2015 р. поставлено дизельне пальне в кількості 2446 л на суму 37913,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 38540,00 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000559 від 25.11.2015 р. поставлено дизельне пальне в кількості 4650 л на суму 69750,00 грн. та надано транспортні послуги на суму 684,00 грн., всього на суму 70434,00 грн.

- по видатковій накладній № РН - 0000594 від 16.12.2015 р. поставлено паливо дизельне ДТ-3-К4, сорт Р в кількості 2446 л на суму 34733,20 грн. та надано транспортні послуги на суму 627,00 грн., всього на суму 35360,20 грн.

Всього згідно до договору № 53 від 04.06.2015 року та відповідно до видаткових накладних поставлено нафтопродуктів та надано транспортних послуг на суму 595112,80 грн.

Факт отримання відповідачем нафтопродуктів підтверджується вищезазначеними накладними.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Квестор ЛТД» на поставлені нафтопродукти та надані транспортні послуги було виставлено рахунки-фактури : СФ-0000188 від 04.06.2015 р. на суму 75549,00 грн., де зазначено строк сплати - до 08.06.2015р.; СФ-0000189 від 04.06.2015 р. на суму 75549,00 грн., де зазначено строк сплати - до 08.06.2015р.; СФ-0000245 від 09.07.2015р. на суму 76014,00 грн., де зазначено строк сплати - до 13.07.2015р., СФ-0000307 від 04.08.2015р. на суму 74154,00 грн., де зазначено строк сплати - до 06.08.2015р., СФ-0000378 від 11.08.2015р. на суму 36094,00 грн., де зазначено строк сплати - до 15.09.2015р., СФ-0000423 від 30.09.2015р. на суму 36338,60 грн., де зазначено строк сплати - до 02.10.2015р., СФ-0000459 від 12.10.2015р. на суму 38050,80 грн., де зазначено строк сплати - до 14.10.2015р., СФ-0000510 від 29.10.2015р. на суму 39029,20 грн., де зазначено строк сплати - до 02.11.2015р., СФ- 0000538 від 11.11.2015р. на суму 38540,00 грн., де зазначено строк сплати - до 13.11.2015р., СФ-0000572 від 25.11.2015р. на суму 70434,00 грн., де зазначено строк сплати - до 27.11.2015р., СФ-0000608 від 15.12.2015р. на суму 35360,20 грн., де зазначено строк сплати - до 17.12.2015р.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Терма Груп» частково розрахувалося за поставлені нафтопродукти та надані транспортні послуги, а саме: 04.06.2015 р. в сумі 151098,00 грн.; 17.07.2015 року в сумі 76014,00 грн. 01.09.2015 року в сумі 74154,00 грн.; 29.09.2015 в сумі 36094,00 грн.; 01.10.2015 в сумі 36338,60 грн.; 26.10.2015 в сумі 38050,80 грн.; 06.11.2015 року в сумі 20029,20 грн.; 25.11.2015 року в сумі 57540,00 грн.; 15.12.2012 року в сумі 30000,00 грн.; 16.12.2015 року в сумі 20000,00 грн.; 29.01.2015 року в сумі 15000,00 грн., 26.02.2016 року в сумі 15094, 20 грн. всього в сумі 569412,80 грн. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Терма Груп» перед ТОВ «Квестор ЛТД» станом на 03.03.2016 року становила 25700,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач припустився прострочення платежу, а тому позивач, керуючись п. 4.3. Договору просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату товару, яка за розрахунками становить 10 625,73 грн.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що за порушення грошових зобов'язань щодо порядку розрахунку та оплати товару зазначену в пункті « 2» даного договору, покупець оплачує постачальникові неустойку (пеню), що розраховується від суми заборгованості (простроченого платежу) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день такого прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з цим, пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зазначена стаття передбачає строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, у разі якщо інше не встановлено законом або договором, а строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права встановлюється Цивільним кодексом України.

Укладеним між сторонами договором передбачено нарахування пені за кожний день прострочення, тобто, відповідальність носить подовжувальний характер.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по оплаті за прийняте устаткування відповідач не виконав вчасно, він повинен сплатити позивачу, відповідно до п. 4.3 договору, пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача становить 10 625,73 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 10 625,73 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов'язань відповідно до договору № 53 про поставку нафтопродуктів від 04.06.2016р. позивач просить стягнути інфляційні нарахування в розмірі 502,15 грн. та 3% річних в розмірі 668,81 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності обчислення позивачем 3 % річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

Тож, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в розмірі 502,15 грн. та 3% річних в розмірі 668,81 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи все вищевикладене, судом задовольняються позовні вимоги повністю, в сумі 11 796,69 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, відсутність у нього заборгованості станом на день розгляду справи не довів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст.20 ГК України встановлено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Однак, відповідачем не надано доказів в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені. Посилання відповідача на те, що він не завдав позивачу будь-яких збитків чи інших втрат, а тому заявлені позовні вимоги є неспіврозмірними у співвідношенні з ціною самої нерухомості, яку придбав позивач не є винятковим випадком у розумінні частини 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якого можливо зменшити розмір пені. Тому клопотання відповідача про зменшення суми пені задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки нафтопродуктів № 53 від 04.06.2015р., а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терма Груп" (03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" (14013, м. Чернігів, вул. Пушкіна, 16, ) 10 625 (десять тисяч шістсот двадцять п'ять) грн.. 73 коп. - пені, 502 (п'ятсот дві) грн. 15 коп. - інфляційних втрат, 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 81 коп. - 3% річних та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім ) грн. 00 коп. - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.04.2016р.

Суддя Трофименко Т.Ю.