УХВАЛА

18.04.2016 Справа № 48/329 (330)

За скаргоюКиївського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
на діївідділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві
у справі№48/329(330)
за позовомВійськового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 21582,12 грн та стягнення 38 071,74 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від скаржника (стягувача): Войцехівська Н.В. - дов. № 303/25-3770 від 21.09.2015;

від боржника: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився;

прокурор: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 21 582,12 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2011 порушено провадження у справі №48/329 та призначено її до розгляду на 29.08.2011.

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 38 071,74 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2011 порушено провадження у справі №48/330 та призначено її до розгляду на 29.08.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2011 справи №48/329 та №48/330 об'єднано в одну справу та присвоєно їй номер №48/329(330), розгляд справи призначено на 14.09.2011.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 позовні вимоги Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 1 440,99 грн, пені у розмірі 875,54 грн, інфляційних втрат у розмірі 463,20 грн та 3% річних у розмірі 121,40 грн задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованість у розмірі 1 440,99 грн, пеню у розмірі 875,54 грн, індекс інфляції у розмірі 398,05 грн, 3% річних у розмірі 121,40 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України державне мито у розмірі 99,71 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 230,70 грн; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; позовні вимоги Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 35 568,00 грн, пені у розмірі 1 210,85 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 058,53 грн та 3% річних у розмірі 234,36 грн задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України заборгованість у розмірі 35 568,00 грн, пеню у розмірі 1 203,331 грн, індекс інфляції у розмірі 930,69 грн, 3% річних у розмірі 232,89 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України державне мито у розмірі 379,35 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 235,15 грн; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

26.10.2011 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

11.03.2016 Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії відділу державної виконавчої служби, в якій просило суд визнати незаконними дії державного виконавця в частині винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.12.2014 ВП №30021020, визнати недійсною таку постанову, а також визначити поважними причини пропуску та відновити строк для подання скарги на дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.03.2016, скаргу передано на розгляд судді ОСОБА_4

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/491 від 10.03.2016, у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя судді ОСОБА_4, відповідно до п. 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи № 48/329 (330), зареєстрованих за вхідним № 06-29.1/3510/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями скаргу, зареєстровану за вхідним №06-29.1/3510/16, передано на розгляд судді Спичаку О.М.

За змістом ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

За приписами наведеної норми скарга на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби має бути подана до суду протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо.

Враховуючи наведені скаржником обставини, суд відновив строк для подання скарги на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва № 48/329 (330) від 26.10.2011 та призначив до розгляду скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на 04.04.2016.

Представники боржника та ВДВС в судове засідання 04.04.2016 не з'явились, вимоги ухвали суду від 14.03.2016 не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Прокурор в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 04.04.2016 представник скаржника надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подану скаргу та просив суд її задовольнити.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників боржника, ВДВС та прокурора, суд відклав розгляд справи до 18.04.2016.

Представник скаржника через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 18.04.2016 надав усні пояснення з приводу поданої скарги відповідно до яких просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор у даному судовому засіданні надав усні пояснення, в яких підтримав подану скаргу у повному обсязі.

Представник боржника у дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник ВДВС в судове засідання не з'явився, проте 18.04.2016 через відділ діловодства суду від останнього надійшли копії матеріалів справи виконавчого провадження.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, а також, заслухавши пояснення представника скаржника та прокурора, господарський суд прийшов до висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, зокрема, віднесено судові накази.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

29.11.2011 відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 30021020 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 26.10.2011 у справі №48/329(330), якою надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 10.08.2012 об'єднано виконавчі провадження 816/2 та 817/2 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України боргу та надано номер ВП № 817/2.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 11.12.2014 виконавчий документ - наказ господарського суду міста Києва від 26.10.2011 у справі №48/329(330) повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Таким чином, необхідними умовами для повернення виконавчого документу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» є безрезультатність розшуку майна боржника протягом року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

17.08.2012 державним виконавцем був направлений запит до Головного управління статистики, державного реєстратора Голосіївської районної державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів та КМ БТІ, відповіді яких в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд зазначає, що з 01.01.2013 реєстрацію права власності на земельні ділянки та нерухоме майно здійснює інший уповноважений орган (а саме - реєстраційна служба).

Разом з тим матеріали справи не містять, а державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів звернення його в межах виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.10.2011 у справі №48/329(330) до визначеного чинним законодавством України органу з метою отримання актуальної інформації щодо наявності зареєстрованих за ФОП ОСОБА_1 земельних ділянок та нерухомого майна з метою належного виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч приписам ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України не було належним чином вжито необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2011 у справі №48/329(330) (в тому числі, в частині розшуку майна боржника).

Відтак, постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 30021020 від 11.12.2014 є такою, що винесена передчасно.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, доводи Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України визнаються судом правомірними, дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 30021020 від 11.12.2014 визнаються судом незаконними, а сама постанова - недійсною.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП №30021020 від 11.12.2014

3. Визнати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 30021020 від 11.12.2014 недійсною.

Суддя О.М. Спичак