ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Справа № 922/182/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідач),
Мачульського Г.М., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОКОТ"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016
у справі№922/182/14 Господарського суду Харківської області
за позовомХарківської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДРОКОТ"
простягнення 1352058, 82 грн.
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРОКОТ"
до Харківської міської ради
провизнання незаконною бездіяльності Харківської міської ради та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін за первісним позовом:

позивача: не з'явився,

відповідача: Олійник К.Ю. (представник за дов. від 21.04.2015)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2015 по справі №922/182/14 в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до ТОВ "Дрокот" про стягнення 1 352 058,82 грн. збитків та зустрічного позову ТОВ "Дрокот" про визнання незаконною бездіяльності Харківської міської ради та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 зазначене рішення по справі №922/182/14 в частині відмови в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до ТОВ "Дрокот" було скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, за яким з ТОВ "Дрокот" стягнуто 1 352 058,82 грн. збитків.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2015 в задоволенні касаційної скарги ТОВ "Дрокот" відмовлено, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 у справі №922/182/14 залишено без змін.

Господарським судом Харківської області 19.06.2015 було видано судовий наказ №922/182/14 про стягнення з ТОВ "Дрокот" на користь Харківської міської ради збитків у розмірі 1352058,82 грн., судового збору у розмірі 27 041,18 грн. за подання позовної заяви та 13 520,59 грн. за подання апеляційної скарги.

Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції 16.09.2015 було винесено постанову ВП №48926798 про відкриття виконавчого провадження.

19.10.2015 винесена постанова ВП №48926798 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Дрокот" та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ТОВ "Дрокот".

До суду 28 грудня 2015 року від ТОВ "Дрокот" надійшла заява (вх.№51504) про надання розстрочки виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 строком на 36 місяців до грудня 2018 року включно.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2016, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016, у задоволенні заяви ТОВ "Дрокот" було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою, ТОВ "Дрокот" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та задовольнити зазначену заяву ТОВ "Дрокот" про розстрочку виконання постанови суду апеляційної інстанції. Зокрема, як зазначається скаржником він не погоджується з висновками судів з огляду на наступне:

- ним сплачувався земельний податок за користування земельною ділянкою та вчинялися дії щодо оформлення права користування нею, що на думку скаржника свідчить про низький ступінь його вини у виникненні спору, та є одним з важливих критеріїв при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

- економічний стан в Україні значно погіршився, порівняно з останніми роками, що суттєво ускладнює ведення господарської діяльності;

- сплата одразу всієї суми боргу призведе до зупинки діяльності боржника та його неплатоспроможності взагалі, оскільки єдиним джерелом його доходів є отримання орендних платежів, за укладеним договором оренди, що складає 94 215, 00 грн. в місяць, і тому він пропонує поетапно виплачувати стягнену суму збитків Харківській міській раді за рахунок часткового відрахування 38 684 грн. з орендних платежів за договором оренди.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо)".

Отже, для надання розстрочки виконання рішення необхідна наявність обставин, які роблять неможливим виконання рішення. Такі обставини мають бути підставними і винятковими. Тобто, відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках, при цьому підставою для відстрочки, розстрочки можуть бути конкретні обставини, які є об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Посилаючись на тяжке матеріальне становище, відсутність грошових коштів, відповідач зазначає, що підприємство не в змозі продовжити виконання рішення суду, наводить об'єктивні обставини, що унеможливлюють виконання рішення одразу у повному обсязі.

Проте, як встановлено судом попередніх інстанцій, ТОВ "Дрокот" не надав належних доказів в обґрунтування своєї скарги та на підтвердження форс-мажорних обставин, з огляду на що, висновок суду першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні заяви, колегія суддів визнає правомірним.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги, які по суті зводяться до оспорювання висновку суду стосовно доведеності обставин справи та намагань заявника скарги надати перевагу його доказам над іншими, що суперечить вимогам статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, а тому не можуть впливати на правильність та законність судового рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі №922/182/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.М. Мачульський

О.М. Сибіга