РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016№910/2732/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2732/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Дніпропетровськ,

до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ,

про стягнення 11 701,85 грн.,

за участю представників:

позивача - Педаш Т.М. (довіреність від 23.11.2015 №б/н);

відповідача - Чалої І.М. (довіреність від 20.05.2015 №б/н).

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) в особі філії - Дніпропетровського обласного управління звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Компанія): 3 788,65 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди від 29.06.2010 №185 (далі - Договір); 335,90 грн. пені; 7 577,30 грн. неустойки в розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення, а всього 11 701,85 грн.

Позов мотивовано тим, що: 29.06.2010 сторонами укладено Договір, за умовами якого позивач передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 15,7 кв.м., яке розташоване за адресою: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт Васильківка, вул. Партизанська, 158; 01.11.2010 за актом приймання-передачі відповідач прийняв, а позивач передав вказане приміщення в оренду; листом від 30.12.2014 №1113 позивач звернувся до відповідача з вимогою в строк до 30.01.2015 сплати заборгованість з орендної плати та повідомленням про намір припинити дію Договору; в червні 2015 року відповідачем сплачено позивачу заборгованість з орендної плати по травень 2015 року; орендоване приміщення у встановлений строк не повернуто; 18.09.2015 за актом приймання-передачі (повернення) приміщення відповідачем повернуто позивачу орендоване приміщення, проте заборгованість з нарахованої орендної плати за період з 01.06.2015 по 18.09.2015 сплачена не була; станом на 16.01.2016 у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у сумі 3 788,65 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 14.03.2016 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив: Компанія не заперечує проти позовних вимог щодо сплати орендної плати за Договором у сумі 3 788,65 грн. та пені у сумі 335,902 грн.; разом з тим, вимоги щодо сплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є безпідставними, оскільки приміщення було передано в останній день дії Договору - 18.09.2015, що засвідчено підписами сторін Договору, а доказів користування Компанією приміщенням після припинення дії Договору і підписання акта приймання-передачі (повернення) приміщення від 18.09.2015 позивачем не подано.

Представник позивача у судовому засіданні 18.04.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, позовні вимоги визнав в частині стягнення основної заборгованості та пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.06.2010 Банком (орендодавець) і Компанією (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 15,7 кв.м., яке розташоване за адресою: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт Васильківка, вул. Партизанська, 158, на першому поверсі двоповерхового будинку, що знаходиться на балансі філії Синельниківське відділення №2993 Банку, вартість орендованого приміщення становить (з урахуванням індексації) 28 479,36 грн.; приміщення передається в оренду з метою розміщення офісу (пункт 1.1 Договору);

- приміщення передається в орендне користування строком на 2 роки 11 місяців з дати підписання акта приймання-передачі приміщення в орендне користування, але не більше ніж на строк дії Договору (пункт 2.1 Договору);

- строк оренди може бути скорочений лише за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковим договором, або у випадках передбачених чинним законодавством України (пункт 2.2 Договору);

- орендар вступає у строкове платне користування приміщенням у термін, вказаний в Договорі, але не раніше дати підписання сторонами акта приймання-передачі приміщення, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 3.1 Договору);

- у разі припинення Договору приміщення повертається орендарем орендодавцю; орендар повертає приміщення орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі приміщення орендарю цим Договором; приміщення вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (пункт 3.3 Договору);

- сторони домовились, що розмір орендної плати за оренду приміщення з урахуванням ПДВ складає 450 грн. на місяць (пункт 4.1 Договору);

- орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 4.2 Договору);

- орендна плата перераховується орендодавцеві за реквізитами філії - Синельниківське відділення №2993 Банку на рахунок №357809001, МФО 306362, , щомісяця; розрахунки за орендною платою сплачуються на підставі виставлених рахунків не пізніше 22 числа місяця наступного за звітним (пункт 4.3 Договору);

- орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (пункт 6.2 Договору);

- у випадку прострочення зі сплати орендної плати і відшкодування витрат за комунальні платежі сплачується пеня в розмірі облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), за кожен день прострочення (пункт 10.2 Договору);

- строк дії Договору може бути достроково припинено у випадках, якщо:

орендар користується орендованим приміщенням всупереч Договору;

орендар без дозволу орендодавця передав приміщення у користування іншій особі (пункт 11.1 Договору);

- орендодавець має право відмовитися від Договору і вимагати повернення орендованого приміщення, якщо орендар не вносить орендну плату та/або комунальні платежі протягом трьох місяців підряд (пункт 11.2 Договору);

- Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, і діє з 01.01.2010 до 01.10.2013 включно (пункт 13.1 Договору);

- у випадку, якщо жодна із сторін за 20 календарних днів до закінчення строку дії Договору не повідомить іншу про намір припинити його дію, Договір вважається пролонгованим на той самий строк, на тих же умовах, про що укладається додаткова угода (пункт 13.3 Договору).

Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.11.2010, який підписано повноважними представниками і скріплено печатками сторін.

22.02.2011 сторонами укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої сторони внесли зміни в Договір, а саме домовились, що з 01.03.2011 розмір орендної плати за оренду приміщення з урахуванням ПДВ складає за місяць 600 грн.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Листом від 30.12.2014 №1113 позивач повідомив відповідача про те, що: станом на 30.12.2014 заборгованість за платежами за Договором становить 4 167,31 грн.; у відповідності до пункту 11.2 Договору позивач має намір припинити дію Договору; в термін до 30.01.2015 Компанії необхідно сплатити заборгованість за орендними платежами та повернути приміщення орендодавцю. Вказаний лист відповідачем отримано 31.12.2014, у червні 2015 року відповідачем сплачено суму заборгованості з орендної плати по травень місяць 2015 року.

Таким чином, Договір припинив свою дію 01.02.2015.

Проте відповідач після припинення дії Договору продовжував користуватися орендованим приміщенням.

Згідно з частиною першою статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що відповідач повернув, а позивач прийняв приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі (повернення) від 18.09.2015, який підписано повноважними представниками сторін і скріплено печатками.

Претензією від 12.10.2015 №12/1/1426/391 позивач вимагав сплатити заборгованість за Договором у сумі 3 802,22 грн. та пеню у сумі 104,99 грн., і повернути орендоване приміщення за актом приймання-передачі (повернення) приміщення, а також разом із претензією надіслав позивачу для підписання договір про розірвання Договору.

Відповідач запереченням від 28.10.2015 №08-04-16/15740 повідомив позивача про те, що стосовно оренди приміщення, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт Васильківка, вул. Партизанська, 158, площа оренди 15,7 кв.м., сторонами підписано договір оренди від 01.11.2010 без номера; дія вказаного договору закінчилася 01.10.2013; щодо пропозиції підписати договір про розірвання Договору, то Компанія не вбачає за можливе виконати вказану вимогу, оскільки у відповідача відсутній примірник такого договору.

Згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Частиною другою статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Договір припинив свою дію 01.02.2015, а фактично приміщення було передано за актом приймання-передачі лише 18.09.2015, проте відповідач продовжував користуватися приміщенням, а відтак, мав сплачувати орендні платежі, що також не заперечується відповідачем.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2012 у справі №12/75-2167-33/75-4/180, яка відповідно до статті 11128 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Так, заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 788,65 грн. (за червень 2015 року - 1 089 грн.; за липень 2015 року - 1 074,10 грн.; за серпень 2015 року - 1 048,52 грн.; за вересень 2015 року - 590,60 грн.).

Таким чином, оскільки відповідач не сплатив орендні платежі за користування приміщенням, то позовні вимоги в частині стягнення 3 788,65 грн. заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 335,90 грн. пені.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, пунктом 10.2 Договору встановлено, що у випадку прострочення зі сплати орендної плати і відшкодування витрат за комунальні платежі сплачується пеня в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 335,90 грн. пені, нараховані на такі суми та за такі періоди:

з 23.07.2015 по 22.08.2015 (нарахованих на суму заборгованості 1 069,82 грн.) сума пені 26,53 грн.;

з 23.08.2015 по 27.08.2015 (нарахованих на суму заборгованості 2 128,94 грн.) сума пені 8,52 грн.;

з 28.08.2015 по 22.09.2015 (нарахованих на суму заборгованості 2 128,94 грн.) сума пені 37,26 грн.;

з 23.09.2015 по 24.09.2015 (нарахованих на суму заборгованості 3 179,59 грн.) сума пені 4,45 грн.;

з 25.09.2015 по 16.01.2016 (нарахованих на суму заборгованості 3 179,59 грн.) сума пені 259,14 грн.

Відповідач не заперечує проти стягнення 335,90 грн. пені.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені та періоди її нарахування, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що він неправильний.

Отже, сума пені за наведені судом періоди нарахування становить:

- з 1 069,82 грн. (сума заборгованості за червень 2015 року); період - з 23.07.2015 (оскільки 22.07.2015 останній день сплати відповідачем орендної плати за червень 2015 року) по 16.01.2016 (дата, визначена позивачем у розрахунку) сума пені 254,65 грн.;

з 1 059,12 грн. (сума заборгованості за липень 2015 року); період - з 23.08.2015 (оскільки 22.08.2015 останній день сплати відповідачем орендної плати за липень 2015 року) по 16.01.2016 сума пені 198,13 грн.;

з 1.050,65 грн. (сума заборгованості за серпень 2015 року); період - з 23.09.2015 (оскільки 22.09.2015 останній день сплати відповідачем орендної плати за серпень 2015 року) по 16.01.2016 сума пені 147,49 грн.;

з 609,06 грн. (сума заборгованості за вересень 2015 року); період - з 23.10.2015 (оскільки 22.10.2015 останній день сплати відповідачем орендної плати за вересень 2015 року) по 16.01.2016 сума пені 63,14 грн.

Отже, за перерахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягало б 663,41 грн. пені. Однак, такий розрахунок може призвести до виходу суду за межі позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення пені, а тому стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 335,90 грн. за розрахунком позивача.

Що ж до стягнення 7 557,30 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення то слід зазначити таке.

За приписами частини другої статті 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідачем приміщення було повернуто лише 18.09.2015 за актом приймання-передачі (повернення) приміщення.

Таким чином, відповідачем неналежним чином виконані умови Договору, приміщення за актом приймання-передачі позивачу у встановлений строк не повернуто.

Пунктом 4.1 Договору (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 22.02.2011), зокрема, передбачено, що розмір орендної плати за місяць складає 600 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу приміщення, Банк просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення за період з 22.07.2015 по 18.09.2015, тобто за чотири місяці прострочки.

Судом встановлено, що розмір орендної плати за один місяць становить 600 грн., проте пунктом 4.2 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Позивач просить стягнути з відповідача 7 577,30 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за чотири місяці.

Проте, за перерахунком суду сума неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням становить 7 577,18 грн. і розрахована таким чином:

за червень 2015 року - 2 139,64 (1 069,82 грн.*2);

за липень 2015 року - 2 118,12 грн. (1 059,12 грн.*2);

за серпень 2015 року - 2 101,30 грн. (1 050,65 грн.*2);

за вересень 2015 року - 1 218,12 грн. (609,06 грн.*2).

З огляду на викладене стягненню з відповідача підлягає стягненню 7 577,18 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням; у решті стягнення суми неустойки (0,12 грн.) слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (49050, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, просп. Гагаріна, буд. 115; ідентифікаційний код 09305480): 3 788 (три тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 65 коп. заборгованості з орендної плати; 335 (триста тридцять п'ять) грн. 90 коп. пені; 7 577 (сім тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 18 коп. та 1 375 (одну тисячу триста сімдесят п'ять) грн. 63 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.04.2016.

Суддя О. Марченко