ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.16р. Справа № 904/1476/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пені у розмірі 30267грн.30коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., інфляційної складової у розмірі 1669грн.92коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №022 від 10.02.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №16-4016 від 04.01.2016р.

ОСОБА_3, дов. №284-4016 від 17.10.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пені у розмірі 30267грн.30коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., інфляційної складової у розмірі 1669грн.92коп.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат на послуги адвоката у розмірі 2000грн.00коп.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням договору поставки №1406035 від 11.11.2014р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2016р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання на 22.03.2016р.

В судове засідання від 22.03.2016р. повноважний представник відповідача не з'явився.

До початку судового засідання від 22.03.2016р. на адресу суду надійшло письмове клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2016р. зазначене клопотання було задоволено та відкладено розгляд справи на 12.04.2016р.

04.04.2016р. позивач надав на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пеню у розмірі 10568грн.53коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., суму інфляційної складової у розмірі 1669грн.92коп.

Також у зазначеній заяві позивачем була зменшена сума витрат на послуги адвоката до 1610грн.00коп.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про зменшення розміру позовних вимог та дослідивши обставини, викладені в ній, суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви, наданої позивачем предметом розгляду у справі є стягнення з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" суму основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пеню у розмірі 10568грн.53коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., суму інфляційної складової у розмірі 1669грн.92коп.

12.04.2016р. відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає про часткову незгоду з розрахунком суми інфляційної складової позивача та наполягає на тому, що вірним розміром інфляційних витрат є сума 939грн.33коп.

Також у своєму відзиві відповідач частково заперечував проти суми у розмірі 2000грн.00коп., заявленої позивачем до стягнення з відповідача як витрати на послуги адвоката. На думку відповідача, витрати позивача на послуги адвоката становлять 1610грн.00коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

11.11.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - покупець) був підписаний договір поставки №1406035 (далі - договір). Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору постачальник зобовязується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказується в специфікації ( додатку) до договору (далі - товар), які є його невід'ємною частиною, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і за умовами, передбаченими цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікації ( додатку) до цього договору.

Згідно з пунктом 3.3 договору поставка товару здійснюється постачальником згідно з п. 3.1 даного договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та термін поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують у специфікації ( додатку) до цього договору.

Як вбачається з п. 4.6 договору порядок оплати і форма розрахунків вказуються сторонами в специфікаціях (додатках) до даного договору.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар згідно з цим договором більше 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5% від суми несплаченого товару за кожний день прострочення, починаючи з 11-го календарного дня прострочення.

Так, специфікацією №2/1504952 від 30.09.2015р. до договору було визначено детальну інформацію про кількісні та якісні характеристики товару, а також його вартість.

Згідно з пунктом 2 вказаної специфікації покупець здійснює оплату поставленого товару за фактом поставки протягом 30-ти календарних днів, з моменту підписання акту приймання-передачі, за умови надання рахунків-фактур та податкових накладних за фактично поставлений товар на склад покупця за умови виконання п. 3.4 та п. 9.1. Датою (моментом) оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

Листом №13464-4015 від 13.10.2015р. на виконання положень п. 3.3 договору відповідач просив позивача здійснити поставку товару відповідно до специфікації №2/1504952 від 30.09.2015р.

27.11.2015р. позивач на підставі специфікацій №2/1504952 від 30.09.2015р. поставив відповідачу товар на загальну суму в розмірі 104370грн.00коп., що підтверджується актом приймання-передачі №б/н від 27.11.2015р. та видатковою накладною №РН-0119 від 27.11.2015р., яка була взята на облік Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" 27.11.2015р., та виставив відповідачу рахунок на оплату №КМ-0200 від 27.11.2015р. Зазначені акт приймання-передачі та видаткова накладна підписані відповідачем без зауважень та заперечень до них.

Таким чином, товар, поставлений за видатковою накладною №РН-0119 від 27.11.2015р., відповідач був зобов'язаний оплатити в строк до 27.12.2015р. (включно).

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" розрахунків за поставлений товар належним чином не виконало, внаслідок, чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 104370грн.00коп.

З метою досудового врегулювання спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" направило на адресу відповідача претензію №008 від 14.01.2016р., яка була отримана відповідачем 21.01.2016р., що підтверджується підписом представника Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав підстав для ухилення від виконання обовязку з оплати суми боргу в розмірі 104370грн.00коп.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 104370грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі пункту 11.3 договору та з урахуванням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 07.01.2016р. по 30.03.2016р. в розмірі 10568грн.53коп.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 10568грн.53коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 1669грн.92коп. за період з 01.12.2015р. по 31.01.2016р. та 3% річних в розмірі 583грн.33коп. за період з 28.12.2015р. по 04.03.2016р.

При перевірці судом розрахунку суми інфляційних витрат, наданого позивачем, судом встановлено, що в ньому допущено помилку у частині періоду нарахування суми інфляційних витрат.

За результатом зробленого судом розрахунку сума інфляційних витрат, яка підлягає до стягнення з відповідача, становить 939грн.33коп. за період з 01.01.2016р. по 31.01.2016р.

В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційних витрат в розмірі 730грн.59коп. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 583грн.33коп.

Позивач також просить стягнути з відповідача суму витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 1610грн.00коп, понесених товариством під час провадження у справі.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивача з оплати послуг адвоката підтверджуються договором про надання правової допомоги №5 від 01.03.2016р.; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №3016 від 10.09.2008р.; платіжним дорученням №281 від 03.03.2016р.

Заявлена позивачем до стягнення на його користь сума сплачених ним витрат за надані послуги адвоката відповідає критеріям розумності та об'єктивності з урахуванням характеру та складності спору між сторонами.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1746грн.92коп. та щодо оплати послуг адвоката в сумі 1600грн.34коп. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення суми основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пені у розмірі 10568грн.53коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., інфляційної складової у розмірі 1669грн.92коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (; Місцезнаходження: 53200, м. Нікополь, Дніпропетровська область, вул. Електрометалургів, буд. 310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Міркон" (; Місцезнаходження: 69121, АДРЕСА_1) суму основного боргу у розмірі 104370грн.00коп., пені у розмірі 10568грн.53коп., 3% річних у розмірі 583грн.33коп., інфляційної складової у розмірі 939грн.33коп., суму витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, в розмірі 1600грн.34коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1746грн.92коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 12.04.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 18.04.2016р.

Суддя ОСОБА_4