ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 квітня 2016 р. Справа № 903/138/16
за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Зміїнець, Луцького району, Волинської області

про стягнення 65067 грн. неустойки,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Данилік Ф.Я. (дов №5/1 від 11.01.2016р.),

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві на підставі ст.785 Цивільного кодексу України просив стягнути з відповідача 65067 грн. неустойки за період з 13.01.2015р. по 10.03.2016р.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач не виконує обов'язку щодо повернення торговельного місця площею 39 метрів квадратних на ринку "Завокзальний" за адресою м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого,1, після закінчення строку дії договору оренди №1041 від 14.02.2009р.

Ухвалою суду від 14.03.2016р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.03.2016р., зобов'язано відповідача подати суду: обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28.03.2016р. відповідач через канцелярію суду подав клопотання від 28.03.2016р., в якому просив відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю на роботі: участю у 5-й сесії Луцької міської ради, яка призначена на 10 год. 00 хв. 30 березня 2016 року; до клопотання відповідачем було додано копію посвідчення депутата Луцької міської ради на ім'я ОСОБА_1; скріншот із вебсайту Луцької міської ради на підтвердження дати та часу проведення 5-ї сесії Луцької міської ради о 10 год. 00 хв. 30 березня 2016 року.

З метою забезпечення відповідачу права на захист, всестороннього та об'єктивного з'ясування фактичних обставин справи судом клопотання відповідача було задоволено, ухвалою суду від 30.03.2016р. розгляду справи відкладено на 20.04.2016р., зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні з 20.04.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 20.04.2016р. не з'явився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.03.2016р. не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення суду №249 відповідачу 05.04.2016р., що міститься в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

в с т а н о в и в :

14 лютого 2009 року між позивачем - Волинською обласною спілкою споживчих товариств як орендодавцем та відповідачем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 як орендарем було укладено договір №1041 оренди торговельного місця, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування торговельне місце, розташоване у м. Луцьку на ринку «Завокзальний» по вул. Карпенка Карого, 1, площею 39 кв.м., для розміщення об'єкту торгівлі (малої архітектурної форми) за НОМЕР_2, яка не є власністю орендодавця.

Згідно з п. 1.2 договору передача торговельного місця в тимчасове користування не спричиняє передачу орендареві права власності на це місце, власником залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом терміну дії цього договору без права суборенди та приватизації.

Пунктом 2.1 договору оренди передбачено, що вступ орендаря у користування орендованим місцем настає одночасно із підписанням сторонами даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору розмір орендної плати за торговельне місце складає 2 028 грн. на місяць. Крім того, орендар компенсує орендодавцю витрати по оплаті використаної електричної енергії згідно показів лічильника, розміщеного на об'єкті торгівлі.

Відповідно до положень пункту 3.2 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно на поточний рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця.

09 лютого 2011 року між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем ОСОБА_3 було підписано додаткову угоду до договору №1041 оренди торговельного місця від 14.02.2009р., якою було внесено зміни до п. 3.1 угоди та викладено його в наступній редакції: "Орендна плата за торговельне місце за місяць оренди становить 2 340 грн."

Рішенням господарського суду Волинської області від 29.05.2014 року у справі №903/427/14, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року, встановлено, що договір оренди торговельного місця №1041 від 14.02.2009 року припинив свою дію 01.01.2014 року і підприємець ОСОБА_1 протягом 10-ти днів після припинення дії договору зобов'язаний був звільнити торговельне місце від малої архітектурної форми.

Згідно з ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказують при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року у справі №903/764/14 позов Волинської обласної спілки споживчих товариств до підприємця ОСОБА_1 про стягнення 28080 грн. неустойки було задоволено повністю, стягнуто неустойку за період з 11.02.2014 року по 11.08.2014 року.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 року рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 року касаційну скаргу підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду від 23.09.2014р. було повернуто без розгляду.

Рішенням господарського Волинської області від 17.03.2015р. у справі №903/129/15 про стягнення з підприємця ОСОБА_1 23400 грн. неустойки за прострочення в звільненні торговельного місця площею 39 м. кв. на ринку «Завокзальний» за адресою: м.Луцьк, вул. Карпенка Карого, 1, за період з 12.08.2014 року по 12.01.2015 року позов задоволено.

У березні 2016р. позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 65067 грн. неустойки за період з 13.01.2015р. по 10.03.2016р. за прострочення в звільненні торговельного місця площею 39 м. кв. на ринку "Завокзальний" за адресою: м.Луцьк, вул. Карпенка Карого,1, за період з 13.01.2015 року по 10.03.2016 року.

На підтвердження факту продовження користування відповідачем об'єктом оренди позивач подав акт від 09.03.2016р., складений комісією в складі: Голяра В.В. - головного інженера ринку, Хомич C.Л - інспектора з основної діяльності, Бондара А.П. представника ПФ «Скорпіон-пульт» про те, що станом на 09.03.2016р. металева конструкція (мала архітектурна форма) № НОМЕР_2, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1, знаходиться на території ринку «Завокзальний» облспоживспілки (м. Луцьк, вул. Карпенка Карого, 1) та розміщена між металевими конструкціями НОМЕР_3,НОМЕР_4.

Згідно з ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського процесуального кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частинами 1-2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до част.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як роз'яснив пленум Вищого господарського суду України в п. 5.4. постанови №12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», Застосовуючи приписи статті 785 Цивільного кодексу України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення,

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 Цивільного кодексу України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Крім цього, слід враховувати, що передбачені статтею 785 Цивільного кодексу України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Отже, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26.12.2011 року № 5005/2712/2011, від 20.03.2012 року № 40/117.

Неустойка за період з 13.01.2015р. по 10.03.2016р. нарахована позивачем, виходячи із розміру щомісячної орендної плати, встановленого додатковою угодою від 09.02.2011р. Розрахунок неустойки знаходиться в матеріалах справи (а.с. 14).

Оскільки відповідач після закінчення строку дії договору оренди №1041 від 14.02.2009р. не звільнив торговельного місця, вимога позивача про стягнення з нього 65067 грн. неустойки за період з 13.01.2015р. по 10.03.2016р. обґрунтована і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.6, 526, 551, 611, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 216, 230, 283, 291, Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, м.Луцьк, вул. Ковельська,13, ) 65067 грн. неустойки, 1378 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Повне рішення складено: 22.04.2016р.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Суддя І. О. Якушева