КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 910/11744/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Ткаченка Б.О.

за участі представників:

ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" - Земляна І.О. (довір №304 від 15.03.2016)

ТОВ "Конкорд Капітал" - Іванів А.Р. (довір. б/н від 26.02.2016)

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства

"Перший Український Міжнародний Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2015

у справі №910/11744/15 (суддя Босий В.П.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український

Міжнародний Банк"

до 1) SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED

2) Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д" - товариства з

обмеженою відповідальністю

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд

Капітал"

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED, товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д" (далі - ТОВ НВП "Сінтал'Д"), ТОВ "Конкорд Капітал" про визнання недійсним договору про переведення боргу. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 у справі №910/11744/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись, ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 (в складі колегії суддів: Мальченко А.О. (головуючий), Жук Г.А., Сухового В.Г.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду на 29.02.2016.

Ухвалою суду від 29.02.2016 задоволено заяву про самовідвід суддів Мальченко А.О., Жук Г.А., Сухового В.Г. у розгляді справи №910/11744/15 і згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2016 для розгляду апеляційної скарги у справі визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Верховця А.А., протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12.03.2016 для розгляду скарги сформовано колегію у складі Верховця А.А. (головуючий), Андрієнко В.В., Ткаченко Б.О. Ухвалою від 12.03.2016 апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі колегії, розгляд скарги призначено на 12.04.2016

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженого рішення, в змісті скарги вказано на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та наявність підстав скасування оскарженого рішення. Зазначено, що судом неповно досліджено ознаки фіктивності оспорюваного договору, який не створював (-ив) правових наслідків для його сторін, не містив окремих з істотних умов, не був виконаний сторонами та укладений виключно з метою "штучного" нарощування кредиторської заборгованості ТОВ НВФ "Сінтал'Д" перед Компанією SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED, вимоги якої в подальшому були визнані в межах справи про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д".

Вказано на те, що визнання таких вимог, зокрема ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/4938/13 про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д", порушує охоронювані Законом на права та інтереси скаржника, оскільки "нівелює" можливість впливу на прийняття рішень комітетом кредиторів у межах справи про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д", в якій судом затверджено реєстр вимог кредиторів, згідно з яким до боржника визнані безспірні вимоги Компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED в сумі 64'417'472,21 грн та ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 79'488'623,23 грн, тоді як загальний розмір всіх визнаних судом вимог становить 240'244'479,94 грн.

В обґрунтування доводів щодо порушення прав і інтересів Банку, зазначено про наявність кредиторських вимог до боржника Компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED, які ґрунтуються частково і на умовах оспорюваного договору, в результаті задоволення яких в межах справи про банкрутство буде зменшено обсяг грошових коштів які підлягають направленню в погашення вимог скаржника, зокрема в результаті невизнання оспорюваного договору недійсним - на 8%. Наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з наявних матеріалів, 22.12.2008 між ТОВ НВФ "Сінтал'Д" (первісний боржник), компанією SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED (новий боржник) та ТОВ "Конкорд Капітал" (кредитор) був укладений договір переведення боргу (далі - "Договір"). Відповідно до п. 1.1 Договору первісний боржник перевів, а новий боржник прийняв на себе борг і став зобов'язаним сплатити на користь кредитора суму в розмірі 37264000 грн. За змістом п. 1.3 Договору винагорода нового боржника: за виконання новим боржником зобов'язання первісного боржника щодо сплати боргу останній зобов'язується сплатити новому боржнику суму в розмірі 3726400 грн.

Пунктом 1.4 Договору визначено перехід боргу: борг вважається переданим від первісного боржника до нового боржника з дати укладення Договору. Новий боржник зобов'язаний сплатити борг в розмірі та на умовах, встановлених угодами про розірвання договорів купівлі-продажу. Відповідно до п. 1.5 Договору кредитор дав згоду на заміну боржника у зобов'язанні з погашення боргу і отримав право вимагати від нового боржника (замість первісного боржника) належного виконання зобов'язань за угодами про розірвання договорів купівлі-продажу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2014 порушено провадження у справі №922/4938/13 про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д", відповідне оголошення 21.01.2014 було розмішено в офіційному друкованому виданні "Голос України" №10 (5760). Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.08.2014 у справі №922/4938/13 заяву ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" як кредитора ТОВ НВФ "Сінтал'Д" з грошовими вимогами до боржника в сумі 79488623,23 грн задоволено повістю.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/4938/13 задоволено заяву Компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED з грошовими вимогами до ТОВ НВФ "Сінтал'Д" у розмірі 64417472,21 грн (з яких 37264000 грн на підставі Договору). Як було встановлено судом, Компанією Sintal Agricilturi Public Limited заявлені вимоги до боржника на загальну суму 64417472,21 грн, які виникли на підставі наступних договорів:

- контракт №03-12-0012/W від 03.12.2012 за яким кредитор сплатив боржнику 50% вартості товару на суму 158500 доларів США, що у національні валюті України склало 1266890,5 грн. Своїх обов'язків з поставки боржник не виконав та грошові кошти не повернув.

- контракт №08-05-0001W за яким кредитор перерахував на користь боржника грошові кошти у сумі 375000 доларів США передоплати за товар, що підтверджується випискою за 29.05.2008, 30.10.2010 року сторони уклали угоду про повернення суми передоплати до 31.12.2012 у зв'язку з неможливістю виконати умови контракту.

Боржником частково повернуто грошові кошти 21.12.2009 - на суму 110000$, 21.07.2010 - 100005$, 02.09.2010 - 21400$, 19.10.2010 - 38000$, 20.07.2011 - 80000$, разом в сумі - 259400 доларів США. На даний час сума заборгованості складає 115600 доларів США, що у національній валюті складає 923990,80 грн.

- контракт №09-07-0004/W від 21.07.2009, за яким кредитор 24.07.2008 сплатив передоплату у розмірі 259990$, що у національній валюті України склало 1992355,37 грн (виписка за 23.07.2009). Поставка товару не відбулась та грошові кошти не повертались.

- контракт №10-08-0004/W від 27.08.2009, за яким кредитор 01.09.2009 сплатив боржнику передоплату у розмірі 114950 доларів США, що у національні валюті України склало 918335,55 грн, що підтверджується випискою від 01.09.2009. Зобов'язання з поставки товару боржник не виконав, грошові кошти не повернув.

- контракт №11-09-0009/W від 09.09.2009, за яким кредитор сплатив 50% вартості товару в розмірі 570000 доларів США, що у національні валюті України склало 4550196 грн, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 14.12.2009. Товар боржник не поставив та грошові кошти не повернув.

- контракт № 12-09-0009/W від 09.09.2009, за яким кредитор сплатив 50% вартості товару в сумі 1470000 доларів США, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 14.12.2009. Додатковою угодою від 30.11.2010 до Контракту сторони дійшли згоди перенести період відвантаження товару у повному обсязі в строк з 1 липня по 31 грудня 2013року.

Боржником повернуто передоплату на суму 850000 доларів США шляхом підписання договору відступлення права вимоги від 14.01.2013. Заборгованість боржника перед кредитором склала 620000 доларів США, що еквівалентно 4955660 грн.

- контракт №13-09-0009/W від 09.09.2009, за яким покупець сплатив 50% передоплати в сумі 2750000 доларів США, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 14.12.2009. Згідно додаткової угоди від 30.11.2010 сторони дійшли згоди перенести період відвантаження товару з 1 липня по 31 грудня 2013 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.11.2010 у справі №38/294-10 визнано кошти у сумі 2451886,51 доларів США, які 14.12.2009 були перераховані на користь боржника іноземною інвестицією. Додатковою угодою від 21.12.2009 сторони зменшили загальну вартість контракту на суму 4903733,02 доларів США, встановивши загальну ціну контракту у розмірі 596266,98 доларів США. В подальшому, кредитором направлено на адресу боржника вимогу щодо повернення грошових коштів у розмірі 298133,49 доларів, що еквівалентно 2382980,99 грн.

29.04.2013 між ТОВ «Вішва Ананда» (первісний кредитор), Sintal Agricilturi Public Limited (Новий Кредитор) та ТОВ НВФ «Сінтал'Д» укладено Договір відступлення права вимоги. Змістом передбачалось, що оскільки Первісний кредитор виконав свої зобов'язання за вказаними в цьому пункті договорами, а Боржник за вказаними договорами свої зобов'язання не виконав, Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає Новим Кредитором Боржника за наступними договорами:

1. За договором купівлі - продажу №03-2012П від 03.03.2012, з усіма додатками та доповненнями до нього - у сумі 4940563 грн.

2. За договором купівлі - продажу №27-12/2011-П від 27.12.2011, з усіма додатками та доповненнями до нього - у сумі 1000000 грн.

3. За договором купівлі - продажу від 15.09.2012 №15-09/2011, з усіма додатками та доповненнями до нього у сумі 4222500 грн.

Основна заборгованість за вказаними договорами складає 10163063 грн. На підставі викладеного у боржника утворилась заборгованість перед кредитором у розмірі 10163063 грн.

Договір про переведення боргу від 22.12.2008 ТОВ НВФ "Сінтал' Д" (Первісний боржник), Sintal Agricilturi Public Limited (Новий боржник) та ТОВ "Конкорд Капітал" (Кредитор), за яким Первісний боржник переводить, а Новий боржник приймає на себе борг і стає зобов'язаним сплатити на користь кредитора суму у розмірі 37264000 грн, 29.12.2008 боржник зобов'язувався сплатити винагороду в розмірі 37264000 грн кредитору у строк не пізніше 30.12.2013, проте свої зобов'язання не виконав.

Спір у справі №910/11744/15 виник у зв'язку з оспорювання ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" дійсності вказаного вище Договору від 22.12.2008, укаденого ТОВ НВФ "Сінтал' Д" (Первісний боржник), Sintal Agricilturi Public Limited (Новий боржник) та ТОВ "Конкорд Капітал" (Кредитор). Як зазначено в змісті поданої скарги, вказаний Договір "нівелює" можливість впливу ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" на прийняття рішень комітетом кредиторів у межах справи про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д".

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині, до господарських зобов'язань застосовуються у т.ч. відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, зміст правочину не може актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним тощо.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою законодавства, яке полягає у наданні особі, що вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб, встановлений законом або договором. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 1 ГПК України, ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України застосування судом будь-якого способу судового захисту вимагає наявності наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права або інтересу; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Статтею 234 Цивільного кодексу України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Відповідно до ч. 3 п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 у розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Тобто, встановлення фіктивності правочину передбачає встановлення обставини щодо відсутності наміру в усіх його учасників створити правові наслідки та наявності умислу сторін такого правочину, що може полягати в т.ч. в настанні несприятливих наслідків для третіх осіб. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 -3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу саме в момент вчинення такого правочину.

Як на підставу вимог щодо недійсності Договору позивач вказував, на чому й наполягав в змісті поданої апеляційної скарги, що він є фіктивним, не спрямованим на настання реальних наслідків, які обумовлені ним, і таким, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 203, ч. 1, 3 ст. 216 Цивільного кодексу України, був укладений лише з метою "штучного" нарощування кредиторської заборгованості ТОВ НВФ "Сінтал'Д" перед компанією SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED у межах справи про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д".

Разом з тим, як вже вказано, оспорюваний Договір був укладений 22.12.2008, тоді як справу про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д" порушено 08.01.2014 - з моменту укладення спірного правочину до моменту порушення провадження у справі минуло більше ніж 5 років. Правомірність збільшення фінансових зобов'язань ТОВ НВФ "Сінтал'Д" перед ТОВ "Конкорд Капітал" першим не заперечувалось і вимог про недійсність цього правочину не заявлялось.

При цьому з урахуванням низки наведених вище зобов'язань саме по собі "збільшення" фінансових зобов'язань не вбачається підставою беззаперечного висновку, що Договір є недійсним, доводи щодо збільшення фінансових зобов'язань ТОВ НВФ "Сінтал'Д" перед ТОВ "Конкорд Капітал" вбачаються необґрунтованими оскільки зобов'язання фактично і не збільшились. Воно й не зміниться у випадку визнання Договору недійсним, відступлення права вимоги по зобов'язанням ТОВ НВФ "Сінтал' Д" перед ТОВ "Конкорд Капітал" прямо і не впливає на права та інтереси ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк".

Такі обставини як наявність чи відсутність економічного ефекту від укладених в ході підприємницької діяльності договорів та зростання договірних зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності є комерційним ризиком і суб'єкт підприємницької діяльності повинен самостійно нести відповідальність за власні комерційні ризики. Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 16.11.2011 у справі №5023/2327/11. Слід зазначити, доводи позивача (скаржника) щодо відсутності господарського зиску для сторін, зокрема у зв'язку з наявністю низки інших зобов'язань, як і зміст намірів при укладенні Договору, не підтверджені якими-небудь доказами.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів, які б підтверджували, що Договір суперечить нормам Цивільного кодексу України, іншим актам законодавства, укладений за відсутності необхідного обсягу дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин, не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином. Позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин з якими положення ст. 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання Договору недійсним.

Згідно з абз. 1 п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" не є стороною правочину, вимогу про недійсність якого ним заявлено. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 наголошувалось, що вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена особою, якщо вона доведе порушення її прав вчиненням такого правочину.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на захист, звертаючись до суду, особа вказує на власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним за позовом особи, яка не є стороною такого правочину, суду, перш за все, слід встановити відсутність/наявність/ порушення чи оспорювання таким правочином прав та законних інтересів особи, яка звернулася із відповідним позовом.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 28.10.2015 у справі №910/8670/15-г. Обґрунтовуючи підстави заявлених вимог, позивач, зокрема, посилався на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/4938/13, якою задоволено заяву Компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED з грошовими вимогами до боржника у розмірі 64417472,21 грн (з яких вимоги у розмірі 37264000 грн на підставі Договору).

Так, ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/4938/13 було затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів ТОВ НВФ "Сінтал, Д", з яких вимоги ТОВ «Козіївське», ТОВ Агрофірма «Агрокомплект», ТОВ «Сінтал Агро Трейд», СТОВ «Петрівське», СТОВ "Відродження", Sintal Agricilturi Public Limited, ТОВ "Веста", ПАТ "Делой енд Туш Юкрейніан Сервісез компані", ПП "Агрофірма "Земледар", Цеппелін інтернешинал АГ, ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", ПАТ "Харківгаз", CHS Europe SA, ТОВ "АПК Харківцукорзбут", РВ Фонду державного майна України по Харківській області, ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, УПФУ в Київському районі м. Харкова.

Затверджено заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 211000 грн, вимоги які забезпечені заставою майна боржника перед ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 6004111,16 грн. Вирішено інші процесуальні питання, пов'язані з подальшим розглядом справи.

Разом з тим, як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Вищого господарського суду України від 21.05.2015 ухвалу господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі №922/4938/13 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області. За наслідками нового розгляду, ухвалою господарського суду Харківської області від 23.09.2015 у справі №922/4938/13 відмовлено компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED у визнанні грошових вимог у розмірі 37264000 грн, яки виникли на підставі спірного Договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.09.2015 у справі №922/4938/13, зокрема, заяву Sintal Agriculture Public Limited з грошовими вимогами до боржника задоволено частково, визнано вимоги Sintal Agriculture Public Limited до боржника в сумі 12765101,87 грн, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу, в решті вимог - відмовлено. Ухвалою суду від 24.12.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ НВФ "СІНТАЛ'Д" у відповідному складі та розмірі.

Вказана ухвала набрала законної сили та на момент винесення рішення у даній справі відсутні докази її оскарження в апеляційному порядку. Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що укладення спірного Договору між відповідачами на час розгляду справи не впливає на об'єм кредиторських вимог компанії SINTAL AGRICULTURE PUBLIC LIMITED до боржника - ТОВ НВФ "Сінтал'Д", заявлених у справі №922/4938/13, що спростовує твердження позивача про наявність порушеного права, що відповідно є підставою відмови в задоволенні цього позову.

З урахуванням викладеного вище, розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, колегія суддів не вбачає доводи апеляційної скарги обґрунтованими і такими, які є підставою скасування або зміни оскарженого рішення, рішення таким, що відповідає в повній мірі вимогами законності та обґрунтованості.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 у справі №910/11744/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 15.04.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.В. Андрієнко

Б.О. Ткаченко