ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.04.2016 Справа № 908/1020/16

м. Запоріжжя

Суддя Гончаренко С.А., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (вул. Щорса, буд.36«Б», м. Київ, Київська область, 01133, адреса для листування: бул. Дружби народів, буд. 38, м. Київ, Київська область, 01014, ),

до відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток» (вул. Гоголя, буд. 101, смт. Михайлівна, Михайлівський район, Запорізька область, 72001, ),

про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» №02.3-898 від 07.04.2016 (вх. №1095/09-05/16 від 18.04.2016) до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток» про звернення стягнення за Договір іпотеки № 0-3-2 від 21.01.2011, посвідчений 19.06.2006 приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю. Г., а саме, шляхом визнання за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, що належить на праві власності сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток» а саме на: 1) зерносховище, яке знаходиться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; 2) вісова, яка знаходиться у АДРЕСА_2 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; 3) комплекс будівель, який знаходиться у АДРЕСА_3 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором 0 від 19.06.2006 в розмірі 183036,69грн.; визнання права власності за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на предмет іпотеки, що належить на праві власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток», а саме на: 1) зерносховище, яке знаходиться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; 2) вісова, яка знаходиться у АДРЕСА_2 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; 3) комплекс будівель, який знаходиться у АДРЕСА_3 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, підлягає поверненню виходячи з наступного:

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що ст. 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928-VІІІ від 25.12.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня встановлена в сумі 1378,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700,00грн.), за позов немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378,00грн.).

У 2.9 вищевказаної постанови Пленуму, зазначено, що у разі об'єднання позовних вимог майнового характеру відповідно до статті 58 Господарського процесуального кодексу України, а також у випадках подання позовної заяви кількома позивачами до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі заявлених кожним з них вимог окремим платіжним документом (абзац перший частини шостої статті 6 Закону). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним з кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт повного надходження належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. У випадку якщо один з позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума останнього зменшується пропорційно долі заявлених ним вимог.

Також, у п.2.2.1 постанови Пленуму зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах ч. 5 ст. 216, ст. 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 2 ст. 54 і ст. 55 Господарського процесуального кодексу України такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - п. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (ч. 3 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (ст. 38, п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» у позовній заяві заявлені дві вимоги: 1) звернення стягнення за Договір іпотеки № 0-3-2 від 21.01.2011, посвідчений 19.06.2006 приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю. Г., а саме, шляхом визнання за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, що належить на праві власності сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток», в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Кредитним договором 0 від 19.06.2006 в розмірі 183036,69грн.; 2) визнання права власності за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на предмет іпотеки, що належить на праві власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ерко-Восток», а саме на: зерносховище, яке знаходиться у АДРЕСА_1 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; вісова, яка знаходиться у АДРЕСА_2 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області; комплекс будівель, який знаходиться у АДРЕСА_3 на земельній ділянці Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області.

При цьому у позовній заяві (с.3) зазначено, що «вартість предмету іпотеки за погодженням сторін складає 217150 (двісті сімдесят тисяч сто п'ятдесят грн.) гривень».

Тобто, позивач повинен сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру 6002,80грн. (2745,55грн.+3257,25грн.).

Позивачем до позовної заяви додано докази сплати судового збору у розмірі 2745,55грн. платіжним дорученням №6902783 від 31.03.2016.

При таких обставинах публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» не додано до позовної заяви вих.№02.3-898 від 07.04.2016 доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального Кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку, після усунення допущених порушень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №02.3-898 від 07.04.2016 (вх. №1095/09-05/16 від 18.04.2016) та додані до неї документи повернути публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» без розгляду.

Додаток: оригінал позовної заяви №02.3-898 від 07.04.2016 (у т.ч. оригінал квитанції №6902783 від 31.03.2016) з додатками всього на 83 (тридцяти) аркушах.

Суддя С.А. Гончаренко