ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р.Справа № 923/2037/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від АР «Білозерський» - ОСОБА_1 за довіреністю; ОСОБА_2 за довіреністю

від КП «Промжилбуд» - ОСОБА_3 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Агрофірми радгосп «Білозерський»

на рішення господарського суду Херсонської області від 26 січня 2016 року

по справі №923/2037/15

за позовом Колективного підприємства «Промжилбуд»

до Агрофірми радгосп «Білозерський»

про стягнення 5141542,17грн.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судових засіданнях 15.03.2016р. та 24.03.2016р. оголошувались перерви згідно ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 12.04.16р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

21.12.2015р. Колективне підприємство «Промжилбуд» (надалі позивач, КП «Промжилбуд») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Агрофірми радгосп «Білозерський» (надалі відповідач, АР «Білозерський»), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь 5141542,17грн. боргу з повернення передплати, перерахованої на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки №1/05 від 01.05.2012р., зобов'язання за яким з поставки фруктів відповідач не виконав.

В обґрунтування позовних вимог КП «Промжилбуд» зазначало, що 01.05.2012р. між сторонами був укладений договір поставки №1/05 (надалі Договір №1/05), предметом якого є поставка обумовленої кількості фруктів на умовах попередньої оплати їх вартості. На виконання умов договору КП «Промжилбуд» в якості попередньої оплати протягом травня 2012 року перерахувало 8600000грн. проте відповідач товар не передав, у зв'язку з чим згідно ч.2 ст.693 ЦК України у позивача як покупця виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати.

На вимогу КП «Промжилбуд» у листі від 26.04.2013р. відповідач частково повернув 3358457,83грн., ще 100000грн. було стягнуто на користь позивача за постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі №923/665/15, решта передплачених коштів у сумі 5141542,17грн. не повернуті.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦК України позивач може обрати один з двох альтернативних варіантів правової поведінки: або вимагати передання товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

З посиланням на норми ч.1 ст.655, ст.663, ч.1 ст.530, ст.ст.525, 526, ч.2 ст.693 ЦК України, ч.1 ст.265, ч.1 ст193 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

11.01.2016р. та 26.01.2016р. відповідач подав суду першої інстанції письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, при цьому визнавав факт укладення єдиного договору на поставку ним фруктів КП «Промжилбуд», проте стверджував, що повністю розрахувався з позивачем (а.с.35-36).

У письмових поясненнях АР «Білозерський» (а.с.45-47) відповідач стверджував, що існує заборгованість перед позивачем у сумі понад 6млн.грн., яка сформована за рахунок здійснення трьох видів господарських операцій, у тому числі внаслідок отримання від КП «Промжилбуд» грошових коштів за продукцію та послуги на загальну суму понад 13млн.грн. (у тому числі 8600000грн. згідно банківських виписок за 11.05.2012р., 18.05.2012р., 31.05.2012р.). Відповідач вважає, що за надані позивачем послуги він розрахувався коштами та продукцією, неможливо відокремити заборгованість за окремими договорами, законодавством не передбачено обовязкового ведення бухгалтерського обліку за кожним договором. Обєднавши дані за усіма господарськими відносинами з КП «Промжилбуд», відповідач стверджував, що саме КП «Промжилбуд» заборгувало йому понад 8млн.грн., а не навпаки.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.01.2016р. (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволено - стягнуто з Агрофірми Радгоспу «Білозерський» на користь Колективного підприємства «Промжилбуд» 5141542,17грн. основного боргу та 77123,13грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми ч.ч.1,7 ст. 193, ст.265 ГК України, ст.ст.712,663, ч.2 ст.693 ЦК України та вмотивовано тим, що на виконання умов договору №1/05 від 01.05.2012р. (з додатковою угодою до договору від 10.05.2012р.) платіжними дорученнями від 11.05.2012р. №11; від 18.05.2012р. №23 та від 31.05.2012р. №25 позивач перерахував відповідачу в якості попередньої оплати за плоди відповідно 3 млн. грн.; 3 млн. грн. та 2600тис.грн., всього 8600000грн., що свідчить про виконання ним договірних зобов'язань. Листом від 01.06.2012р. позивач відмовився від поставки черешні, персику та абрикосу, у зв'язку з чим за пропозицією КП «Промжилбуд» сторони досягли домовленості щодо поставки у строк до 01.04.2013р. 1720тн яблук за ціною 5грн. за 1кг. на суму 8600000грн., про що було підписано специфікацію. Листом від 01.04.2013р. КП «Промжилбуд» відмовилось від поставки яблук за договором №1/05, пославшись на неможливість прийняти товар за попередньо погодженими цінами, а листом №26/04 від 26.04.2013р. позивач просив відповідача повернути суму попередньої оплати. Станом на 29.05.2013р. відповідач повернув позивачу 2542500 грн. попередньої оплати, що підтверджується наданими в матеріали справи банківськими виписками відділення АТ «ОТП Банк» в м. Херсоні. Згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. у справі №923/665/15 з відповідача на користь позивача стягнуто 100000грн. попередньої оплати за договором №1/05 від 01.05.2012р. Відтак, сума неповернутої попередньої оплати за договором №1/05 від 01.05.2012р. складає 5141542,17грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також зазначив, що дослідження обставин справи і поданих на їх підтвердження доказів по заявленій сторонами вимозі вже було предметом дослідження в межах провадження, порушеного по господарській справі № 923/665/15. Зокрема, предметом позовної вимоги по справі №923/665/15 було стягнення частини попередньої оплати в сумі 100000грн. за договором поставки №1/05 від 01.05.2012р., оскільки позивач внаслідок скрутного матеріального становища не мав змоги сплатити судовий збір з повної суми боргу. Крім того, обставини щодо перерахування позивачем попередньої оплати в сумі 8600000 грн. та часткового її повернення відповідачем в сумі 1697500 грн. саме за договором №1/05 від 01.05.2012 року встановлені рішенням господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 року у справі № 923/1245/14, копія якого додана до матеріалів справи З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність заявленої вимоги належними доказами та наявність правових підстав для її задоволення.

Не погодившись з рішенням суду від 26.01.2016р., АР «Білозерський» звернулася до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги АР «Білозерський» зазначило, що рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- при застосуванні до відносин, що врегульовані договором №1/05, суд повинен був застосувати норми ст.611 ЦК України, про припинення правовідношення за договором внаслідок односторонньої відмови покупця від договору, яка у значенні ст.611 ЦК України кваліфікується порушенням зобов'язання, що спричиняє припинення правовідношення;

- відсутні підстави вважати здійснені позивачем платежі на загальну суму 8600000грн. власне передплатою та передплатою саме за договором №1/05, оскільки ані рахунки-фактури, на підставі яких вчинено платежі, ані платіжні доручення не містять даних про вчинення платежів на виконання грошових зобов'язань саме за договором №1/05, відомостей про те, що вчинялась саме передплата. Зі зміною сторонами переліку товарів за договором № 1/05 зміни до призначень платежів та названих рахунків не вносились;

- зазначення за рахунками-фактурами таких же найменувань, кількості, ціни та вартості товарів, не є достатнім свідченням вчинення платежів саме за договором №1/05 та в якості передплати. Зміст рахунків-фактур та платіжних документів свідчить, що на підставі прийняття цих рахунків-фактур та їх оплати між сторонами виникли правовідношення купівлі-продажу інші, ніж врегульовані договором №1/05. Договорами купівлі-продажу від 11.05.2012р., 18.05.2012р., 31.05.2012р. не встановлено обовязку покупця оплачувати товар передплатою;

- суд першої інстанції не прийняв до уваги акт звіряння взаєморозрахунків, за яким у відповідача існує заборгованість перед позивачем станом на 30.11.2012р. у сумі 6920404,10грн. Кредиторська заборгованість в сумі 6920404,10грн. утворилася за рахунок здійснення трьох видів господарських операцій. Акт звіряння свідчить, що за надані АР «Білозерський» послуги КП «Промжилбуд» розраховувалося як грошовими коштами, так і наданою продукцією. В даному випадку це взаємопов'язані господарські операції і неможливо їх відокремити одну від одної, а також визначити окремо суму боргу по кожному виду операцій (надання послуг, отримання коштів, отримання продукції).;

- факт наявності кредиторської заборгованості КП «Промжилбуд» перед АР «Білозерський» також підтверджується укладенням угоди від 12.07.2014р., що підписана представниками позивача, відповідача, СТОВ «Енограй» та ОСОБА_4 за умовами якої передбачено, що ОСОБА_4 продає насосний агрегат 200 Д-90 відповідачу, а відповідач в свою чергу забезпечує безперешкодний доступ до вказаного насосного агрегату та його використання позивачу;

- призначення платежу в платіжних дорученнях (від 11.05.12р. №11, від 31.05.12р. №25), доданих до позовної заяви, відрізняються від даних виписок з банку, які наявні в документах бухгалтерського обліку АР «Білозерський», хоча суд першої інстанції відмовився від дослідження вказаних виписок, дані виписки могли б спростувати факт заборгованості перед позивачем.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

11.03.2015р. АР «Білозерський» подала суду апеляційної інстанції письмові пояснення в доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначило, що постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016р. скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2015р. та залишено в силі рішення суду першої інстанції від 07.07.2015р. по справі №923/665/15 про відмову КП «Промжилбуд» у задоволенні позовних вимог про стягнення 100000грн. за договором №1/05.

15.03.2016р. КП «Промжилбуд» подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

12.04.20116р. відповідач подав Одеському апеляційному господарському суду клопотання про призначення по справі судової технічної експертизи документів: договору поставки №1/05 від 01.05.2012р.; специфікацій №№1,2 до Договору, додаткової угоди до договору поставки, листа №01/04-3, у задоволенні якого в засіданні суду апеляційної інстанції 12.04.2016р. відмовлено з підстав недоведеності заявником необхідності призначення по справі такої експертизи, а саме цілком уявного припущення відповідача про те, що вказані документи складались, підписувались та посвідчувались печаткою АР «Білозерський» пізніше дат, які в них вказані.

Колегія суддів, відхиляючи клопотання, бере до уваги також і ту обставину, що клопотання про призначення технічної експертизи документів не заявлялось в суді першої інстанції. Отже таке клопотання в суді апеляційної інстанції має на меті отримання додаткових доказів, неможливість одержання яких в ході розгляду справи місцевим господарським судом не обґрунтована відповідачем.

Також колегією суддів відхилені клопотання представників сторін про залучення до матеріалів справи додаткових доказів документів податкової звітності КП «Промжилбуд» та АР «Білозерський» з мотивів необґрунтованості неможливості подання цих доказів суду першої інстанції.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання КП «Промжилбуд» про залучення до матеріалів справи листа відділення ОТП Банк у м.Херсоні №400-28 від 18.03.2016р., листа АР «Білозерський» від 20.03.2013р., копії заяви АР «Білозерський» про залік зустрічних однорідних вимог, оскільки необхідність подання цих доказів обумовлена правовою позицією відповідача, викладеною в апеляційній скарзі та відмінною від обґрунтування позиції по суті спору в суді першої інстанції (посилання на недоведеність перерахування коштів у сумі 8600000грн. як передплати саме за договором №1/05 від 01.05.2012р.).

В клопотанні КП «Промжилбуд» (вх.№944/16 від 15.03.2016р.) позивачем обґрунтована неможливість подання цих доказів суду першої інстанції з наведених вище мотивів згідно із вимогами ст.101 ГПК України, що й обумовило його задоволення судом.

В засіданні суду апеляційної інстанції представники скаржника підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник КП «Промжилбуд» заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 01.05.2012р. між Агрофірмою радгосп «Білозерський» (Постачальник) та Колективним підприємством «Промжилбуд» (Покупець) укладений договір поставки №1/05, відповідно до умов якого Постачальник передає у власність Покупця, а Покупець приймає та оплачує сільськогосподарську продукцію (фрукти), в подальшому іменується «Товар». Кількість та асортимент товару вказується в накладних на постачання продукції (пункти 1.1, 1.2 Договору №1/05).

Ціна на кожну одиницю Товару та загальна вартість Товару, вказується у накладних на постачання Товару. Покупець проводить оплату за відвантажений товар шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку чи накладних на постачання продукції. Оплата за товар проводиться Покупцем на умовах 100% передплати до відвантаження товару (пункти 2, 3.1, 3.2 Договору №1/05).

Згідно із п.4.1 Договору №1/05 відвантаження Товару здійснюється зі складу Постачальника при наявності транспортного засобу Покупця, та за умови виконання п.3.2 даного Договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2013р.

10.05.2012р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору поставки №1/05, якою сторони внесли зміни до предмету договору, а саме, виклали окремі пункти у новій редакції:

1.2. Кількість та асортимент товару визначаються у специфікаціях, що є додатками до Договору;

2.1. Ціна за кожну одиницю Товару та загальна вартість Товару, вказується у специфікаціях та рахунках-фактурах;

3.1. Попередня оплата у розмірі 100% від загальної вартості товару, визначеній у специфікаціях та в рахунках-фактурах має бути перерахована Постачальнику протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку фактури на відповідну партію товару;

3.2. Форма розрахунків безготівкова, вид розрахунків - платіжне доручення;

4.1. Відвантаження Товару здійснюється зі складу Постачальника при наявності транспортного засобу Покупця, та за умови виконанняп.3.1;

Доповнити Розділ №3 «Умови та строки поставки» пунктами наступного змісту:

3.3. Покупець повідомляє Постачальника про можливу дату відвантаження товару не пізніше ніж за три дні до такої дати;

3.4. Строки поставки товару за даним Договором визначаються у специфікаціях до Договору

Доповнити Договір Розділом 7 «Права та обовязки» наступного змісту:

7.1. Покупець зобовязаний: в установлений строк сплатити грошову суму за придбаний товар відповідно до специфікацій та рахунків-фактур; в установлений строк прийняти товар у відповідності до вимог, встановлених даним договором та чинним законодавством;

7.2. Покупець має право: відмовитися від прийняття товару, повідомивши про це Постачальника у письмовій формі;

7.3. Постачальник зобовязаний: у встановлений термін передати товар разом із супроводжуючими документами Покупцю; передати товар у стані, що відповідає встановленим стандартам.

7.4. Постачальник має право: вимагати оплати товару; вимагати прийняття товару у встановлений строк з оформленням передбачених чинним законодавством документів.

В іншій частині договір залишається без змін.

Дана додаткова угода укладена у двох примірниках та є невідємною частиною договору поставки №1/05 від 01.05.2012р.

10.05.2012р. між АР «Білозерський» та КП «Промжилбуд» укладена специфікація (Додаток №1 до договору №1/05), якою визначено:

1. Кількість, перелік, найменування та вартість товару, що передається Постачальником Покупцю після здійснення останнім 100% попередньої оплати, а саме: черешня 100000кг. на суму 1500000грн.; абрикос 50000кг. на суму 500000грн.; персик 100000кг. на суму1000000грн.; яблуко 1120000кг. на суму 5600000грн.

2. Загальна вартість даної партії товару складає 8600000грн.

3. Дана партія товару повинна бути поставлена в наступні терміни: черешня - до 01.07.2012р.; абрикос - до 01.09.2012р.; персик - до 01.09.2012р.; яблуко - до 01.04.2013р.

АР «Білозерський» виставило КП «Промжилбуд» для проведення попередньої оплати рахунки-фактури:

- №СФ-0000173 від 11.05.2012р. на суму 3000000грн. на товар: черешня - 100000кг, сума з ПДВ 1500000грн.; абрикос - 50000кг, сума з ПДВ 500000грн.; персик - 100000кг, сума з ПДВ 1200000грн. (а.с.11);

- №СФ-0000180 від 18.05.2012р. на суму 3000000грн. на товар: яблуко - 600000кг, сума з ПДВ 3000000грн. (а.с.12);

- №СФ-0000190 від 31.05.2012р. на суму 2600000грн. на товар: яблуко - 520000кг, сума з ПДВ 2600000грн. (а.с.13).

За період часу з 11.05.2012р. по 31.05.2012р. позивач перерахував відповідачу 8600000грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями (копії яких наявні в матеріалах справи):

- №11 від 11.05.2012р. на суму 3000000грн. (призначення платежу: за плоди згідно рах. №173 від 11.05.2012р.);

- №23 від 18.05.2012р. на суму 3000000грн. (призначення платежу: за плоди згідно рах. №180 від 18.05.2012р.);

- №25 від 31.05.2012р. на суму 2600000грн. (призначення платежу: за плоди згідно рах. №190 від 31.05.2012р.);

Про проведення зазначених платежів установою банку за договором №1/05 від 01.05.2012р. також свідчить наданий в матеріали справи лист відділення АТ «ОТП Банк» №400-28 від 18.03.2016р.

У зв'язку із зміною кон'юктури ринку КП «Промжилбуд» листом від 01.06.2012р. за вих. №01/06-1 відмовилося від поставки черешні, персику та абрикосу, у зв'язку з чим сторони досягли домовленості щодо поставки у строк до 01.04.2013р. 1720т яблук за ціною 5 грн. за 1 кг. на суму 8600000 грн., про що було укладено специфікацію від 04.06.2012р. (додаток № 2) до Договору №1/05 від 01.05.2012р. Згідно п.3 Специфікації дана партія товару повинна бути поставлена в термін до 01.04.2013р. (а.с.21-22).

Листом від 20.03.2013р. АР «Білозерський» на адресу КП «Промжилбуд» відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку з відсутністю фруктів, необхідних для поставки за договором №1/05 від 01.05.2012р., які оплачені позивачем, даний товар не може бути поставлений. Також у цьому листі містилась пропозиція розглянути можливість в рахунок передплати у сумі 8600000грн. поставити 1720 тон яблук з майбутнього врожаю 2013 року або АР «Білозерський» поверне КП «Промжилбуд» передплату.

При цьому вказаний лист, підписаний директором та засвідчений печаткою відповідача, містить опис підстав отримання коштів у сумі 8600000грн. саме як передплати за договором №1/05 від 01.05.2012р. (з урахуванням додаткової угоди від 10.05.2012р., специфікацій від 10.05.2012р. та 04.06.2012р.), відповідно до виставлених рахунків №173 від 11.05.2012р., №180 від 18.05.2012р., №190 від 31.05.2012р., та вказівку на передплату платіжними дорученнями №11, №23, №25 від 11.05.2012р., 18.05.2012р., 31.05.2012р. відповідно.

Листом від 01.04.2013р. №01/04-3, направленим на адресу АР «Білозерський», КП «Промжилбуд» відмовилось від поставки яблук у кількості 1720т за Договором №1/05, пославшись на неможливість прийняти товар за попередньо погодженими цінами (а.с.23).

26.04.2013р. КП «Промжилбуд» надіслало АР «Білозерський» лист №26/04, в якому просило повернути частково передплату в сумі 7784042,17грн., яка була сплачена за договором поставки №1/05 від 01.05.2012р. за плоди на підставі рахунків №СФ0000173 від 11.05.2012р., №СФ0000180 від 18.05.2012р., №СФ0000190 від 31.05.2012р. (а.с.24).

АР «Білозерський» повернуло КП «Промжилбуд» кошти в сумі 2542500грн., що підтверджується виписками по рахунку КП «Промжилбуд» АТ «ОТП Банк»:

- 29.04.2013р. 500000грн. призначення платежу «повернення коштів згідно листа від 26.04.2013»;

- 29.04.2013р. 500000грн. призначення платежу «повернення коштів згідно листа від 26.04.2013»;

- 13.05.2013р. 697500грн. призначення платежу «повернення коштів згідно листа від 26.04.2013»;

- 28.05.2013р. 845000грн. призначення платежу «повернення коштів згідно листа від 26.04.2013».

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив про те, що обставина непідтвердження позивачем належними доказами факту перерахування відповідачем позивачу 815957,83грн., які входять до визначеної позивачем суми повернутої передоплати (3358457,83грн.), впливає не на збільшення, а на зменшення боргових зобов'язань відповідача перед позивачем по підлягаючій до повернення сумі.

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів неповернута сума передплати складає не 5141542,17грн., а більшу суму, проте ця обставина не впливає на результати вирішення спору , позаяк діє принцип диспозитивності, за яким позивач вправі вимагати повернення будь-якої частини заборгованості з наданням доказів, що підтверджують її наявність та загальний розмір.

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про обгрунтованість позовних вимог КП «Промжилбуд» з огляду наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.ч.1,6 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно із ч.ч.1,7 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже у випадку неодержання товару, покупець вправі діяти альтернативно на власний розсуд - або вимагати передачі оплаченого товару від покупця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Матеріали справи не містять доказів та відповідачем не оспорюється, що товар за Договором №1/05 від 01.05.2012р. не був поставлений АР «Білозерський».

Рішенням господарського суду Херсонської області від 07.04.2015р. по справі №923/1245/14 (яке набрало чинності 06.05.2015р.) відмовлено у задоволенні позову АР «Білозерський» до КП «Промжидбуд» про стягнення 1697500грн. Як вбачається з тексту даного рішення, в обґрунтування позовних вимог по цій справі АР «Білозерський» посилалось на те, що протягом квітня-травня 2013р. ним було здійснено платежі КП «Промжилбуд» на суму 1697500грн. без наявності будь-яких правових підстав.

Під час розгляду справи місцевий господарський суд встановив, що 01.05.2012р. між АР «Білозерський» та КП «Промжилбуд» був укладений договір поставки №1/05, підписаний уповноваженими особами - директорами та засвідчений печатками юридичних осіб постачальника та покупця; встановлено наявність між сторонами договірних правовідносин щодо поставки фруктів та перерахування КП «Промжилбуд» АР «Білозерський» на підставі виставлених останнім рахунків-фактур (№СФ-0000173 від 11.05.2012р., №СФ-0000180 від 18.05.2012р., №СФ-0000190 від 31.05.2012р.) попередньої оплати за фрукти в розмірі 8600000грн. (платіжні доручення №11 від 11.05.2012р., №23 від 18.05.2012р., №25 від 31.05.2012р.). При розгляді вказаної справи судом досліджено і взято до уваги висновок №5923/5924 судово-економічної експертизи, проведеної Одеським НДІСЕ на підставі ухвали господарського суду від 07.11.2014р. Проведеним експертним дослідженням первинних бухгалтерських документів встановлений факт існування господарських правовідносин між сторонами на підставі договору поставки №1/05 від 01.05.2012р.; підтверджений факт перерахування підприємством КП «Промжилбуд» на розрахунковий рахунок агрофірми-радгоспу «Білозерський» на виконання зобов'язань за договором поставки №1/05 в якості попередньої оплати за фрукти 8600000грн. В процесі експертного дослідження встановлено відсутність первинних бухгалтерських документів та регістрів бухгалтерського обліку, що підтверджують поставку фруктів (яблуко, черешня, персик, абрикос) протягом 2012р. на виконання договору поставки №1/05.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, місцевий господарський суд під час розгляду справи №923/2037/15 дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту здійснення КП «Промжилбуд» попередньої оплати в сумі 8600000грн. саме на виконання договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р., відсутність поставки товару та неповернення відповідачем позивачу залишку перерахованої суми попередньої оплати, що є спірною в даній справі в межах заявлених позовних вимог, та на законних підставах задовольнив позов відповідно до положення ч.2 ст.693 ЦК України.

На час вирішення справи судом першої інстанції (26.01.2016р.) з АР «Білозерський» на користь КП «Промжилбуд» постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. по справі №923/665/15 було стягнуто 100000грн. з сплачених КП «Промжилбуд» 8600000грн. передоплати за договором №1/05 від 01.05.2012р. Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі, що розглядається, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. була чинною суд першої інстанції не допустив помилки у застосуванні норм процесуального права, пославшись на висновки апеляційного господарського суду у постанові по справі №923/665/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016р. по справі №923/665/15 скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. по цій справі; рішення господарського суду Херсонської області (яким відмовлено у задоволенні позову КП «Промжилбуд») від 07.07.2015р. залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги АР «Білозерський» колегія суддів відхиляє, з огляду наступного.

Посилання скаржника на незастосування судом першої інстанції приписів ст.611 ЦК України у звязку із відмовою позивача 01.04.2013р. від поставки яблук не заслуговують на увагу, оскільки КП «Промжилбуд» у повному обсязі виконало свої зобовязання за Договором №1/05 перерахувало відповідачу передплату у сумі 8600000грн., АР «Білозерський» не здійснив поставку товару за договором (згідно Додатку №2 до Договору №1/05 товар повинен бути поставлений до 01.04.2013р.), а отже у позивача на підставі ч.2 ст.693 ГК України виникло право вимоги повернення суми попередньої оплати, яким він і скористався, звернувшись спочатку 26.04.2013р. з листом №26/04 до відповідача про повернення частково передплати у сумі 7784042,17грн., а потім і до суду з позовом по даній справі.

Твердження АР «Білозерський» про те, що відсутні підстави вважати здійснені позивачем платежі на загальну суму 8600000грн. власне передплатою та передплатою саме за договором №1/05 є непереконливими та спростовуються матеріалами справи, а саме - укладенням між сторонами 04.06.2012р. Додатку №2 до договору поставки №1/05, в якому сторони визначили у якості товару за договором яблука у кількості 1720т.; листуванням між позивачем та відповідачем з приводу: відмови від поставки черешні, персику та абрикосу (лист позивача від 01.06.2012р.); відмови від поставки яблук (лист позивача №01/04-3 від 01.04.2013р.); проханням КП «Промжилбуд» повернути частково передплату (лист №26/04 від 26.04.2013р.); здійсненням відповідачем позивачу повернення грошових коштів у загальному розмірі 2542500грн. протягом 29.04.2013р.-28.05.2013р.

Відомості стосовно назви, кількості, ціни товару (черешня, абрикос, персик, яблуко), які зазначені у рахунках-фактурах №СФ-0000173 від 11.05.2012р., №СФ-0000180 від 18.05.2012р. та №СФ-0000190 від 31.05.2012р., повністю співпадають з специфікацією, яка є Додатком №1 до Договору поставки №1/05 від 01.05.2012р.

Докази, наявні у матеріалах справи, доводять ту обставину, що при виконанні договору його сторони визнавали та підтверджували зустрічними та сумісними діями (підписанням додатків до договору, перерахуванням коштів за виставленими відповідачем рахунками за їх реквізитами, поверненням відповідачем коштів на вимогу, викладену у листі від 26.04.2013р., у сумі 2542500грн. за підставою платежу «повернення коштів згідно листа від 26.04.2013р.», тощо) взаємну обізнаність та усвідомлення вчинення таких дій у звязку із виконанням саме договору №1/05 від 01.05.2012р.

Доказів на спростування цієї обставини, що відповідають вимогам належності та допустимості, відповідачем не надано.

У відзиві на позовну заяву (а.с.35) АР «Білозерський» зазначало, що дійсно 01.05.2012р. було укладено договір поставки плодів, це був єдиний договір на поставку позивачу плодів, інших договорів на поставку продукції КП «Промжилбуд» не було.

Як вбачається з матеріалів справи, у листі від 20.03.2013р. АР «Білозерський» на імя директора КП «Промжилбуд» відповідача зазначав про те, що АР «Білозерський» згідно платіжних доручень №11 від 11.05.2012 на суму 3000000 грн., №23 від 18.05.2012 на суму 3000000грн., №25 від 31.05.2012 на суму 2600000грн. отримано від КП «Промжилбуд» передплату за продукцію на загальну суму в 8600000грн. згідно рахунків-фактур СФ-0000173 від 11.05.2012р., №СФ-0000180 від 18.05.2012р., №СФ-0000190 від 31.05.2012р., які були направлені КП «Промжилбуд» АР «Білозерський» на виконання Договору поставки від №1/05 від 01.05.2012 (з урахуванням Додаткової угоди від 10.05.12 специфікації від 10.05.12, специфікації від 04.06.12).

Отже обставина незазначення в рахунках-фактурах та платіжних дорученнях реквізитів договору (номеру та дати), на виконання умов якого КП «Промжилбуд» була здійснена передплата, не спростовує факту сплати цих коштів саме за Договором №1/05 від 01.05.2012р. як попередньої оплати.

Посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції Акту взаємних розрахунків за період з 01.01.2012р. по 30.11.2012р., складеного КП «Промжилбуд» та АР «Білозерський» та наявність між сторонами трьох взаємоповязаних господарських операцій (надання послуг, отримання коштів, отримання продукції), які неможливо відокремити одну від одної, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність між сторонами інших договірних відносин (як то зазначає скаржник в апеляційній скарзі) не звільняє АР «Білозерський» від обовязку повернути КП «Промжилбуд» кошти, отримані відповідачем у якості передплати за Договором №1/05 від 01.05.2012р., адже зарахування зустрічних однорідних вимог сторін спору не відбувалось.

Посилання АР «Білозерський» на те, що призначення платежу в платіжних дорученнях відрізняються від даних виписок банку, які наявні в документах бухгалтерського обліку АФ р-п «Білозерський», спростовуються банківськими виписками АТ «ОТП БАНК», згідно яких призначенням платежу за вищевказаними платіжними дорученнями є оплата за плоди згідно рахунків, виставлених відповідачем. Разом з цим такі твердження відповідача нічим не доведені.

В письмових поясненнях в доповнення до апеляційної скарги АР «Білозерський» посилалось на те, що в основу оскарженого рішення судом першої інстанції покладена аналогічна справа №923/665/15 з тими ж самими сторонами про той же предмет спору, проте постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016р. по справі №923/665/15 скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. по цій справі про стягнення з АР «Білозерський» 100000грн.; рішення господарського суду Херсонської області (яким відмовлено у задоволенні позову КП «Промжилбуд») від 07.07.2015р. залишено без змін.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Скасовуючи постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. по справі №923/665/15 Вищий господарський суд зазначив про те, що вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст.43 ГПК України, не приділив у повній мірі, як умовам самого договору поставки №1/05 від 10.05.2012р., додатковій угоді та специфікаціям до нього, так і рахункам-фактурам та платіжним дорученням, які містяться в матеріалах справи, та на які посилався у своїх доводах в обґрунтування позовних вимог Позивач, у їх сукупності. Так, визнаючи наявність заборгованості по передплаченим коштам, апеляційний господарський суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що представлені Позивачем в якості доказів копії рахунків-фактур, як і представлених ним платіжних доручень, на підставі яких здійснювались відповідні платежі, не містять відомостей на виконання саме якої угоди вони вчинялись та призначень таких платежів, як передплати за конкретною угодою. Крім того, судом апеляційної інстанції безпідставно не було прийнято до уваги і те, що згідно Специфікації від 10.05.2012 року останнім терміном поставки товару, встановленим сторонами за Договором № 1/05 до 01.04.2013р., тоді як лист №01/04-3 про відмову від поставки частини товару Позивач направив Відповідачу тільки 01.04.2013р., тобто поза межами встановлених між сторонами термінів такої поставки, фактично безпідставно, оскільки мотивував таку відмову тільки неможливістю прийняти товар за попередньо погодженою ціною. При цьому, питання дотримання сторонами у повній мірі та належним чином умов Договору № 1/05, з урахуванням Додаткової угоди від 10.05.2012 року та Додатків №№ 1, 2 (Специфікацій), у тому числі щодо поставки обумовленої між сторонами усієї кількості товару та його асортименту, апеляційним судом взагалі не досліджувалось, як і не враховувались з цього приводу доводи Відповідача, у яких останній заперечував наявність у нього перед Позивачем боргу, звертаючи при цьому увагу суду на відсутність у Позивача, до предявлення даного позову, будь-яких до нього вимог (претензій).

Відповідно до розяснень, які містяться у пунктах 2.5, 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні частини третьої статті 35 ГПК. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Згідно із ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже у постанові Вищого господарського суду від 01.03.2016р. по справі №923/665/15 не встановлювались обставини, які є преюдиціальними при розгляді справи №923/2037/15.

Постановою Вищого господарського суду від 01.03.2016р. у справі №923/665/15 залишено без змін рішення господарського суду Херсонської області від 07.07.2015р., яким відмовлено у задоволенні позовних вимог КП «Промжилбуд» про стягнення з АР «Білозерський» передплати у сумі 100000грн. за договором №1/05 від 01.05.2012р. з тих мотивів, що ці кошти не є передплатою взагалі та власне за цим договором, зокрема. Місцевий господарський суд в справі №923/665/15, оцінивши подані докази (договір з додатками, Специфікації, рахунки, платіжні доручення), дійшов до висновку, що відсутність в платіжних дорученнях вказівки на реквізити договору та здійснення передплати свідчить, що сплата КП «Промжилбуд» коштів у загальній сумі 8600000грн. вчинялась на виконання трьох окремих договорів, якими є рахунки №СФ-0000173 від 11.05.2012р., №СФ-0000180 від 18.05.2012р. та №СФ-0000190 від 31.05.2012р., умовами яких не встановлена передплата за товар, тому підстави для стягнення коштів за ч.2 ст.693 ЦК України відсутні.

Таким чином, в рішенні господарського суду Херсонської області у справі №923/665/15 наявна юридична оцінка доказів місцевим господарським судом, яка не є обовязковою для апеляційного господарського суду в силу відсутності такої процесуальної норми в ГПК України.

Натомість, згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Досліджені та оцінені апеляційним господарським судом у даній справі докази у їх сукупності з урахуванням преюдиціальних обставин, встановлених у рішенні господарського суду Херсонської області у справі №923/1245/14, надають підстави для висновку про наявність спору між сторонами, предметом якого є повернення сплачених у травні 2012 року коштів у сумі, не покритій ані поставкою товару, ані повернутими коштами, саме як передплати за договором №1/05 від 01.05.2012р.

З огляду положення ч.2 ст.693 ЦК України такий висновок свідчить про обгрунтованість позовних вимог КП «Промжилбуд», матеріально-правовою підставою яких виступає договір №1/05 від 01.05.2012р. (з додатками) та приписи ст.ст.525, 526, 663, ч.2 ст.693 ЦК України.

Колегія суддів відзначає в цьому контексті, що наявні у справі докази, у тому числі пояснення Агрофірми радгоспу «Білозерський» в суді першої інстанції, які є згідно ст.32 ГПК України доказами у справі, у своїй сукупності мають перевагу перед ствердженнями скаржника щодо недоведеності перерахування коштів у сумі 8600000грн. як передплати та саме за договором поставки №1/05 від 01.05.2012р., що ґрунтуються на суто формальних підставах та нічим не доведені.

Інші доводи апеляційної скарги АР «Білозерський» не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні як окремо, так і у своїй сукупності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.49,99,101-103, 105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016р. залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 18.04.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.