ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Справа № 911/458/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго»

про стягнення 23 980,00 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (керівник);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. №1-3104.01-2016).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест» (далі позивач) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (далі відповідач) про стягнення 23 980,00 грн боргу за надані послуги згідно договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення від 14.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №12-14/08/14 про надання послуг перевезення від 14.08.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.02.2016 порушено провадження у справі № 911/458/16, розгляд справи призначено на 17.03.2016.

14.03.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача на дійшов супровідний лист (вх. №5397/16) з доданими до нього документами.

14.03.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання (вх. №5399/16) про відкладення розгляду справи.

15.03.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №5445/16), згідно якого не погодився з позовними вимогами позивача та просив відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування зазначених заперечень відповідач зазначає, що оскільки він не отримав рахунок на оплату послуг з перевезення, передбачений п. 3.3 договору, обовязок щодо оплати послуг у відповідача не настав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.03.2016 розгляд справи відкладено на 14.04.2016.

04.04.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшли пояснення з доданими документами (вх. №7078/16).

У судовому засіданні 14.04.2016 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, відповідач заперечив проти задоволення позову.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест» (перевізник) укладено договір №12-14/08/14 про надання послуг перевезення, згідно якого перевізник зобовязався на умовах договору у встановлені строки прийняти, перевезти та доставити у визначений замовником пункт призначення вантаж замовника (вантаж), а замовник надати до перевезення вантаж та оплатити послуги з перевезення.

Відповідно до п. 1.2 договору перевізник виконує для замовника перевезення вантажу в обсязі, за ціною, по маршруту, в терміни, що погоджуються сторонами у відповідному додатку (специфікації) до цього договору. Обсяг наданих послуг підтверджується по факту виконання необхідними транспортними документами/актом виконаних робіт (наданих послуг), підписаними сторонами.

Згідно п. 3.2 договору загальна вартість послуг вказується в актах виконаних робіт.

Пунктом 3.3 договору визначено, що підставою для оплати є підписаний сторонами акт виконаних робіт (наданих послуг) та отриманий замовником рахунок перевізника, який виставляється після погодження вартості робіт (послуг) сторонами.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк договору починає свій перебіг у момент, визначений пунктом 7.1 договорута становить 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін до спливу строку договору не заявить письмово про припинення договору, договір вважається продовженим на такий же самий строк.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення від 14.08.2014 надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 78 480,00 грн, що підтверджується актами надання послуг №ГІ-0000001 від 22.08.2014 на суму 39 240,00 грн та №ГІ-0000002 від 30.08.2014 на суму 39 240,00 грн, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору..

Відповідач свій обовязок з оплати наданих послуг не виконав в повному обсязі, здійснив лише часткову оплату за надані послуги у розмірі 54 500,00 грн, при цьому суму боргу у розмірі 23 980,00 грн не сплатив, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською довідкою про надходження коштів на рахунок №2-3-9-9/255-ЦРД від 19.01.2016, підписаною начальником Київського відділення №2 ПУАТ «Фідобанк» та скріпленою печаткою банку.

12.11.2015 позивач на адресу відповідача направив претензію №2/11 від 12.11.2015, згідно якої повідомив про наявність заборгованості у розмірі 23 980,00 грн та просив перерахувати зазначену заборгованість на розрахунковий рахунок ТОВ «Господар Інвест».

Однак зазначена претензія залишилась без відповіді та задоволення.

Предметом позову є вимоги про стягнення 23 980,00 грн боргу за надані послуги згідно договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з перевезення вантажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу.

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, пілягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Заперечення відповідача щодо того, що у відповідач не настав строк оплати за надані послуги,оскільки ним не було отримано рахунків на оплату зазначених послуг оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами на виконання умов договору були підписані акти наданих послуг, відтак відповідач знав про наявну заборгованість.

Крім того, з наявної в матеріалах справи банківської довідки вбачається, що відповідач здійснюючи часткову оплату за надані послуги перевезення в призначенні платежу зазначав номер рахунку та номер договору.

Відтак, відповідач був обізнаний про наявність обовязку щодо оплати наданих послуг згідно договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення від 14.08.2014.

Крім того, позивач направляв претензію на адресу відповідача, що підтверджується квитанцією та описом вкладення до цінного листа.

Враховуючи вищевикладене та те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 23 980,00 грн боргу за надані послуги згідно договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біогазенерго» (07201, Київська обл., Іванківський район, смт Іванків, вул. Розважівська, буд. 192; ідентифікаційний код 33593431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест» (02156, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1-А; ідентифікаційний код 33739231) 23 980 (двадцять три тисячі девятсот вісімдесят гривень) 00 коп. боргу за надані послуги згідно договору №12-14/08/14 про надання послуг перевезення від 14.08.2014 та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 25.04.2016

Суддя В.М. Антонова