УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.04.2016Справа № 910/7343/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна"

про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 07.04.2016 (вх. № 7343/16 від 20.04.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено наступні вимоги:

- визнати недійсним рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповільністю "Аудиторська фірма "IGK УКРАЇНА АУДИТ", оформлене Протоколом № 2 від 28 лютого 2003 року, про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства, про розподіл статутного капіталу товариства та про затвердження нової редакції установчого договору та статуту товариства.

- визнати недійсними установчий договір та статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма "IGK УКРАЇНА АУДИТ", в редакціях, затверджених на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого Протоколом № 2 від 28 лютого 2003 року, зареєстровані Шевченківською державною адміністрацією м. Києва від 23.07.2003 за № 19301.

Наведене свідчить, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1378,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 07.04.2016, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в загальній сумі 4134,00 грн., тоді як фактично сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (квитанція № від 05.04.2016), як за одну вимогу немайнового характеру, а отже в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Таким чином, позовна заява № б/н від 07.04.2016 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню позивачеві для усунення допущених порушень.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до Господарського суд міста Києва, слід врахувати, що відповідно ч.ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Згідно п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Натомість всі копії доданих до позовної заяви документів жодним чином не засвідчені та фактично подані у вигляді ксерокопій.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега