РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016Справа №910/2579/16

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Українського Руху "Педагоги за мир та взаєморозуміння"

про стягнення 1 712,79 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Цимбаліст В.В. (довіреність № 155/1/03-100 від 12.01.2016)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського Руху "Педагоги за мир та взаєморозуміння" (відповідач) про стягнення 1 712,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №10/3021 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 26.07.2007 в частині здійснення орендної плати, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 1009,26 грн. Також, у зв'язку із порушенням грошового зобов'язання, позивачем нараховані 3% річних у розмірі 90,88 грн. та інфляційні втрати у розмірі 612,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/2579/16, розгляд справи призначено на 10.03.2016.

26.02.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 розгляд справи №910/2579/16 відкладено на 24.03.2016.

22.03.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по справі щодо закінчення строку дії договору та документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 розгляд справи №910/2579/16 відкладено на 12.04.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 12.04.2016 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 12.04.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Ухвала суду від 18.02.2016 була повернута на адресу суду поштовим відділенням зв'язку "за місцем обслуговування".

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 12.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2007 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець, позивач) та Українським Рухом "Педагоги за мир та взаєморозуміння" (орендар, відповідач) було укладено договір №10/3021 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (далі - договір оренди), відповідно до якого, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 26.07.2007 №35/1869 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення, далі - об'єкт оренди, за адресою: вулиця Б. Хмельницького, №51 літера Б) для розміщення громадської організації.

Об'єктом оренди є нежитлові приміщення, загальною площею 126,00 кв.м. в тому числі на третьому поверсі - 126 кв.м., з них місця загального користування - 32 кв.м. Вартість об'єкту оренди згідно із затвердженим звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 30.06.2007 становить: 1030949,00 грн. (п. 2.1., п. 2.2. договору оренди).

Згідно із п. 2.4. договору оренди, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація".

За умовами п. 4.1 договору оренди орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору з додатками до нього передати, а орендар прийняти об'єкт оренди по акту прийому-передачі.

Пунктом 2.3. договору оренди визначено, що опис технічного стану об'єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначається в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно із актом приймання-передачі від 26.07.2007 (додаток №2 до договору), позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення (будівля, споруда) загальною площею 126 кв.м.

Відповідно до п. 3.1. договору оренди, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату в межах витрат на утримання, розрахунок якої здійсіюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 28 вересня 2006 року № 34/91 (далі - Методики), та на дату підписання договору становить: до 31.08.2007 - 2 грн. 93 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає: 369 грн. 21 коп.; з 01.09.2007 - 3 грн. 42 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає: 430 грн. 37 коп.

Згідно із п. 3.2 договору оренди, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України (п. 3.4. договору оренди).

Пунктом 3.5 договору оренди встановлено, що орендна плата сплачується орендарем, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.6 договору оренди, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Пунктом 4.2. договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п. 9.1. договору оренди, цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 26.07.2007 до початку реконструкції, але не більше, ніж 1 рік до 26.07.2008.

Після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради (п. 9.3. договору).

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за договором №10/3021 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 26.07.2007 в частині сплати орендної плати, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1009,26 грн. (за період користування з січня 2010 року по лютий 2010 року).

28.01.2016 позивач направив відповідачу вимогу вих. №155/1/03-449 від 28.01.2016 про сплату в семиденний термін заборгованості у розмірі 1009,26 грн. за користування приміщенням у будинку №51 літера Б на вул. Богдана Хмельницького.

Оскільки, відповідач вимог позивача не виконав, КП "Київжитлоспецексплуатація" заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 1009,26 грн., 3% річних у розмірі 90,88 грн. та інфляційних втрат у розмірі 612,65 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як встановлено судом вище, відповідно до акту приймання-передачі від 26.07.2007 позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення (будівля, споруда) загальною площею 126 кв.м.

Пунктом 9.1. договору оренди сторони визначили, що договір діє до 26.07.2008.

Згідно із п. 9.3. договору оренди, після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено позивачем, Київська міська рада не приймала відповідного рішення про продовження строку дії договору. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Позивач повідомив відповідача листом № 155/1/05-3999/1 від 31.07.2008 про закінчення договору оренди, про припинення його дії, а також просив надати розпорядчі документи для укладення договору оренди, в разі невиконання зазначених умов звільнити вказане нежиле приміщення і передати КП "Київжитлоспецексплуатація" за актом.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що нежитлові приміщення загальною площею 126,00 кв.м. за адресою: вулиця Б. Хмельницького, №51 літера Б відповідач повернув позивачу 26 лютого 2010 року за актом приймання-передачі від 26.02.2010.

Матеріалами справи підтверджено факт користування відповідачем, у період з липня 2007 року по 26.02.2010 включно, нежитловими приміщеннями загальною площею 126,00 кв.м. за адресою: вулиця Б. Хмельницького, №51 літера Б.

Згідно із п. 3.5. договору оренди, останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу.

Натомість, відповідач повернувши позивачу об'єкт оренди по акту приймання - передачі, в порушення п. 3.5 укладеного між сторонами договору, орендну плату за фактичне користування орендованим приміщенням до лютого 2010 року в повному обсязі не сплатив.

За розрахунком позивача заборгованість за орендну плату за договором оренди складає 1009,26 грн.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди у сумі 1009,26 грн., належним чином доведений, документально підтверджений та розмір боргу не спростовано. Доказів сплати заборгованості у ромірі 1009,26 грн. відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за фактичне користування приміщенням у розмірі 1009,26 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 90,88 грн. та інфляційні втрати у розмірі 612,65 грн.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Розрахунок 3% річних у розмірі 90,88 грн. за період з 01.01.2013 по 31.01.2016 та розрахунок інфляційних втрат у розмірі 612,65 грн. за період з січня 2013 року по січень 2016 року є арифметично вірними, у зв'язку із чим, вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Українського Руху "Педагоги за мир та взаєморозуміння" про стягнення 1 712,79 грн. підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Українського Руху "Педагоги за мир та взаєморозуміння" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 51-Б, ) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 51-А, ) заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 1009,26 грн., 3% річних у розмірі 90,88 грн., інфляційні втрати у розмірі 612,65 грн., судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2016.

Суддя С.О. Турчин