ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.04.2016 Справа № 920/119/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар», м. Суми;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень», м. Глухів, Сумська область;

про стягнення 432 000 грн. 00 коп.

та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень», м. Глухів, Сумська область;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар», м. Суми;

про стягнення 116572 грн. 68 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача, відповідача за зустрічним позовом: Мартиненко В.М., довіреність від 01.01.2015 р.;

Від відповідача, позивач за зустрічним позовом: не з'явився

При секретарі судового засідання Саленко Н.М.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 432 000 грн. 00 коп. - вартість 30 тон цукру, отриманих відповідачем на виконання договору купівлі-продажу цукру № ДКЦ 398 від 07.11.2007 р., визнаного в подальшому недійсним постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2011 р. №13/178-10.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у письмовому відзиві від 01.03.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що після того, як він повідомив ДВС про неможливість виконати рішення суду визначеним способом ним було подано заяву про зміну способу його виконання, тобто він намагався виконати його будь-яким можливим способом, але саме через бездіяльність ДВС рішення суду не було виконано. Крім того, зазначив, що причинно-наслідковий зв'язок між збитками та поведінкою ТОВ «Велетень» відсутній.

Відповідач в зустрічному позові від 22.02.2016 р. просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 116 572 грн. 68 коп., з яких: 101 663 грн. 30 коп. інфляційних збитків, 14 909 грн. 38 коп. - 3% річних, нарахованих у зв'язку з тим, що ним до цього часу не виконані судові рішення по грошових зобов'язаннях на загальну суму 116 341 грн. 00 коп., передбачених судовими наказами №№13/148-10 від 24.11.2011, 13/178-10 від 28.09.2011, 5021/2122/2011 від 27.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.04.2013.

Відповідач за зустрічним позовом подав суду заперечення проти прийняття до розгляду зустрічного позову, наявність яких пояснює тим, що позивач за зустрічним позовом не обґрунтував пов'язаність свого позову з первісним та не подав відповідних доказів пов'язаності позовів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та дослідивши докази по справі, суд встановив:

07 листопада 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮВС» і ТОВ «Велетень» був укладений договір № ДКЦ 398 купівлі-продажу цукру, відповідно до умов якого ТОВ «ЮВС» продав, а ТОВ «Велетень» купив 30,0 т цукру загальною вартістю 103 200 грн. 00 коп.

04 листопада 2008 року між ТОВ «ЮВС» і ТОВ «ЛеСтар» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ЮВС» передало», а ТОВ «ЛеСтар» прийняло на себе право вимоги що виникло чи може виникнути у ТОВ «ЮВС» з правовідносин по договору купівлі-продажу цукру №ДКЦ 398 від 07.11.2007 року та по видатковій накладній №ЮВ-0002760 від 07.11.2007 р. щодо поставки цукру ТОВ «Велетень» на підставі наступних документів: видаткової накладної №ЮВ-0002760 від 07.11.2007 р., довіреності серії ЯНФ №267480 від 07.11.2007 р. на суму 103 200 грн. 00 коп.

Таким чином, судом встановлено, що за наслідками двох укладених договорів боржником у зобов'язанні з поставки купівлі-продажу 30,0 т цукру є ТОВ «Велетень», а новим кредитором - ТОВ «ЛеСтар».

Частиною 3 ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2011 р. від 13/178-10 рішення господарського суду Сумської області від 17.02.2011 року скасоване та прийнято нове, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу цукру № ДКЦ 398 від 07 листопада 2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮВС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велетень».

В подальшому, рішенням господарського суду Сумської області від 09.09.2014р. у справі №920/2159/13, залишеним в силі постановами Харківського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 р. та Вищого господарського суду України від 27.01.2015 р. позов ТОВ «ЛеСтар» було задоволено та ТОВ «Велетень» було зобов'язано повернути позивачу відповідно до вимог ст. 216 ЦК України 30 тон цукру.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач до цього часу не виконав свого зобов'язання щодо передачі йому 30 тон цукру, а отже таким невиконанням зобов'язання з боку відповідача йому заподіяно матеріальні збитки у вигляді ринкової вартості непоставлених 30 тон цукру на загальну суму 432 000 грн. 00 коп.

В свою чергу, відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що ним вчинено всі можливі дії, які спрямовані на виконання рішення господарського суду Сумської області, зокрема, 12.03.2015 р. ТОВ «Велетень» звернулось до господарського суду Сумської області з заявою про зміну способу виконання рішення суду, за наслідками розгляду якої ухвалою господарського суду Сумської області від 23.03.2015 р. у справі 920/2159/13 в задоволенні заяви ТОВ «Велетень» про зміну способу виконання рішення було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 02.02.2015 р. було відкрите виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Сумської області у справі №920/2159/13 від 09.12.2014 р. щодо зобов'язання ТОВ «Велетень» повернути ТОВ «ЛеСтар» 30 тон цукру, якою відповідачу також було надано строк для добровільного виконання зобов'язання до 09.02.2015 р. /а.с.42/.

Листом від 09.02.2015 р. №39 ТОВ «Велетень» повідомив ВДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області про те, що він не має можливості виконати рішення суду щодо передачі 30 тон цукру ТОВ «ЛеСтар».

Постановами від 09.02.2015 р. державного виконавця ВДВС Глухівського МУЮ з відповідача було стягнуто виконавчий збір та накладено штраф у зв'язку з невиконанням рішення суду у встановлений строк.

Судом встановлено, що зазначені постанови державного виконавця від 09.02.2016 р. в подальшому були визнані протиправними та скасовані постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 р. у справі №818/651/15.

Згідно постанови ВДВС Глухівського МРУЮ від 18.03.205 р. виконавче провадження №46287974 було закінчене.

Зі змісту ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб (ч.6 цієї ж статті). Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст. 12).

Судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги за своєю правовою природою є вимогами про стягнення матеріальних збитків у вигляді ринкової вартості непоставлених 30 тон цукру на загальну суму 432 000 грн. 00 коп.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, згідно ч. 1 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вищезазначеної ст.1166 ЦК для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 р. у справі №3-72гс12.

Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов до висновку про те, що ТОВ «Велетень» виконало свій обов'язок щодо повідомлення ДВС про наявні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а також звернулось в господарський суд з заявою про зміну способу виконання рішення суду, що свідчить про вжиття заходів щодо виконання рішення господарського суду, а отже суд не вбачає наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення у діях відповідача, що унеможливлює застосування ч. 1 ст. 1166 ЦК України до вимог позивача. Більш того, судом встановлено, що постанова в.о. начальника відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції від 18.03.2015 р. про закінчення виконавчого провадження оскаржена не була.

Таким чином, суд вважає позовні вимог ТОВ «ЛеСтар» про стягнення з ТОВ «Велетень» 432 000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди неправомірними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Велетень» було подано зустрічну позовну заяву від 22.02.2016 р. про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 116 572 грн. 68 коп., з яких: 101 663 грн. 30 коп. інфляційних збитків, 14 909 грн. 38 коп. - 3% річних, нарахованих у зв'язку з тим, що ним до цього часу не виконані судові рішення по грошових зобов'язаннях на загальну суму 116 341 грн. 00 коп., передбачених судовими наказами №№13/148-10 від 24.11.2011, 13/178-10 від 28.09.2011, 5021/2122/2011 від 27.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.04.2013.

Так, судом встановлено, що 06.02.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Сумської області від 24.11.2011 р. у справі №13/148-10 про стягнення з ТОВ «ЛеСтар» на користь ТОВ «Велетень» 104 468 грн. 00 коп.

12.12.2014 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про повернення зазначеного виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

06.02.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Сумської області від 24.11.2011 р. у справі №5021/2122/2011 про стягнення з ТОВ «ЛеСтар» на користь ТОВ «Велетень» 321 грн. 00 коп.

12.12.2014 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про повернення зазначеного виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

06.02.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказів господарського суду Сумської області від 01.04.2013 р. у справі №5021/1624/2011 про стягнення з ТОВ «ЛеСтар» на користь ТОВ «Велетень» 1 032 грн. 00 коп. та 520 грн. 00 коп.

17.07.2013 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа про стягнення 1032 00 коп. стягувачу (п.2 ч.1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»)

06.02.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Сумської області від 28.09.2011 р. у справі №13/178-10 про стягнення з ТОВ «ЛеСтар» на користь ТОВ «Велетень» 10 000 грн. 00 коп.

12.12.2014 р. старшим державним виконавцем ВДВС Сумського МУЮ було винесено постанову про повернення зазначеного виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» вбачається, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що витягами з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, долучених до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом /а.с. 66-76/, підтверджується факт повернення виконавчих документів (наказів) №№13/148-10 від 24.11.2011, 13/178-10 від 28.09.2011, 5021/2122/2011 від 27.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.12.2011, 5021/1624/2011 від 01.04.2013 на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» без виконання.

В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом позивач також подав суду докази звернення з претензією на адресу відповідача за зустрічним позовом - ТОВ «ЛеСтар» 20.11.2015 р. №246 з вимогою про сплату заборгованості та штрафних санкцій відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України, проте зазначена претензія залишена відповідачем без належного реагування.

ТОВ «Велетень» просить суд стягнути з відповідача на свою користь 101 663 грн. 30 коп. інфляційних збитків, нарахованих за період з 01.10.2011 р. по 29.02.2016р.

Враховуючи те, що нарахуванню підлягають інфляційній збитки, нараховані за кожен період прострочення, починаючи з моменту набрання відповідним виконавчим документом чинності до 29.02.2016 р. включно, обґрунтованими визнаються вимоги про стягнення з відповідача 93 936 грн. 89 коп. інфляційних збитків.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14 909 грн. 38 коп. - 3% річних.

Судом встановлено факт невірного нарахування 3% річних за окремі періоди: з 28.09.2011 р. по 29.02.2016 р. та з 01.04.2013 р. по 29.02.2016 р., а їх розмір повинен складати відповідно 1328 грн. 22 коп. та 90 грн. 34 коп., проте із врахуванням вимог п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України та відсутності відповідного клопотання позивача суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 14 909 грн. 38 коп. 3% річних, заявлених в зустрічній позовній заяві.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 44, 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом; судові витрати за зустрічним позовом підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар», м. Суми; до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень», м. Глухів, Сумська область; про стягнення 432 000 грн. 00 коп. - відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛеСтар» (40009, м. Суми, вул. Білопільське шосе, 24, код 35539968) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень» (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Матросова, 16, код 03778450) 93 936 грн. 89 коп. інфляційних збитків, 14 909 грн. 38 коп. - 3% річних, 1 632 грн. 66 коп. судового збору.

4. В іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 25.04.2016 року.

Суддя О.В. Коваленко