ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2016 р.Справа № 916/127/15-г

За позовом: торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „Інфоксводоканал

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення збитків

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.03.2016р. до 11 год. 15 хв. 29.03.2016р., з 29.03.2016р. до 11 год. 30 хв. 11.04.2016р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Торгово-промислова компанія „ЗЕНІТ (Товариство з обмеженою відповідальністю), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „Інфоксводоканал в якій просить суд:

- визнати нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) у розмірі 26 563,10 грн. здійснене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" неправомірними;

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС в особі філії „Інфоксводоканал відшкодувати торгово-промисловій компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) матеріальні збитки у сумі 79 696,00 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.06.2015р. у задоволенні позову торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (Товариство з обмеженою відповідальністю) було відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 11.06.2015р. по справі №916/127/15-г було залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду Одеської області від 13.01.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 та рішення господарського суду Одеської області від 11.06.2015 у справі №916/127/15-г було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно повторного автоматичного розподілу, справу №916/127/13 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2016р. суддею Цісельським О.В. прийнято справу №916/127/15-г було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

23.02.2016р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх.№4537/16) щодо надання роз'яснень фахівцями відповідно до яких просив суд звернутись до Державної екологічної інспекції в Одеській області для дачі фахівцями в галузі дослідження стічних вод роз'яснень по відповідних питаннях, що виникли в процессі судового розгляду даної справи, яке судом було задоволено частково, у зв'язку з чим, ухвалою господарського суду Одеської області від 23.02.2016р. було викликано для дачі пояснень в судовому засіданні керівника лабораторії Одеської Гідрогеолого-Меліаротивної експедиції Одеського Облводресурсів Держземагенства України.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.02.2016р., представник позивача зазначив, що водовідведення ТПК „ЗЕНІТ (ТОВ) за адресою: м.Одеса, вул..Адмірала Лазарева, 59 було відновлено, у зв'язку з чим, ухвалою господарського суду Одеської області від 23.02.2016р. провадження у справі №916/127/15-г, в частині позовних вимог про зобовязання ТОВ „ІНФОКС відновити водовідведення ТПК „ЗЕНІТ за адресою: м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева, 59, було припинено.

Дана ухвала позивачем у встановленому порядку не оскаржвалась.

10.03.2016р. представник позивача звернувся до господарського суду Одеської області із клопотанням про відкладення розгляду справи (вх.№5853/16), яке судом було задоволено.

Клопотання позивача (вх.№5851/16) про витребування письмових пояснень у керівника лабораторії Одеської Гідрогелого-Меліаративної експедиції Одеського обласного управління водних ресурсів Держземагенства України, судом було задоволено.

22.03.2016р. керівник лабораторії Одеської Гідрогелого-Меліаративної експедиції Одеського обласного управління водних ресурсів Держземагенства України подав до суду письмові пояснення (вх.№7034/16), які судом долучені до матеріалів справи та врахованві при прийнятті рішення.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-1496/16 від 22.03.2016р.) судом задоволено, у зв'язку з чим, строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

Представник позивача заявлені позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позову (вх.№10397/15 від 21.04.2015р.) підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у письмових поясненнях (вх.№4013/16 від 18.02.2016р.) та у відзиві на позов (вх.№3274/15 від 04.02.2015р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

27 серпня 2001р. між ТПК „ЗЕНІТ та ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" було укладено договірна послуги водопостачання та водовідведення №6242/3.

24 вересня 2010р. між ТОВ „ІНФОКС (Виробник) та ТПК „ЗЕНІТ (Споживач) було укладено додаткову угоду №1/729 до договору на послуги водопостачання та водовідведення №6242/3 від 07.05.2001р., згідно якого сторони виклали у новій редакції умови договору на послуги водопостачання та водовідведення №6242/3 від 07.05.2001р., починаючи з п.1.2 договору.

Зокрема, сторони домовились, що Виробник надає послуги з подачі питної води на обєкти Споживача, а також з приймання стоків холодного та гарячого водопостачання, що скидаються Споживачем в систему комунальної каналізації у відповідності до дислокації обєктів.

Споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечує належну експлуатацію своїх водоканалізаційних мереж, споруд, приладів та устроїв на них у відповідності до Закону України „Про питну воду та питне водопостачання, ОСОБА_3 користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомгоспу України від 27.06.2008р. №190, ОСОБА_3 технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.1995р. №30, ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м.Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р., технічних умов , діючих ГОСТів, Закону України „Про житлово-комунальні послуги, інших актів, прийнятих у встановленому законом порядку.

Позивач зазначає, що 25.11.2014р. на його адресу надійшов лист ТОВ „ІНФОКС від 19.11.2014р. за №11501 щодо необхідності оплати підвищеного тарифу за скид ненормативно-очищених стічних вод в міську каналізаційну систему на суму 26 563 грн. 10 коп.

Додатком до цього листа були копія акту відбору проб та розрахунок суми платежів за скид стічних вод.

Крім того, зазначеним листом ТОВ „ІНФОКС повідомило, що у випадку несплати зазначеної суми буде припинено надання водовідведення без додаткового попередження з 28.11.2014р., відомості про погашення заборгованості мають бути надані до Управління з контролю за водокористуванням до 27.11.2014р.

У випадку не надання копій платіжних документів у зазначений строк, вартість виїзду бригади та робіт по припиненню надання послуг відноситься на рахунок споживача.

Питання щодо відновлення послуг водовідведення буде розглянуто в порядку загальної черги і лише після надання документів, що підтверджують погашення заборгованості, а також оплати робіт, повязаних з припиненням та відновленням надання послуг.

Листом від 02.12.2014р. за №86 ТПК „ЗЕНІТ повідомило ТОВ „ІНФОКС про безпідставність виставлення рахунку №1749/3151 від 19.11.2014р. на суму 26 563 грн. 10 коп. за скид ненормативних стічних вод, відсутність підстав для відключення ТПК „ЗЕНІТ від мережі водовідведення та неправомірність проведення відбору проб стічних вод посадовцями філії „Інфоксводоканал за відсутністю представників ТПК „ЗЕНІТ.

04 грудня 2014р. ТПК „ЗЕНІТ було відключено від водовідведення, про що свідчить акт №665.

Як стверджує позивач, відбір проби №0664 від 10.11.2014р. у випускному колодязі стічних вод, що розташований при вїзді на територію будівлі ТПК „ЗЕНІТ за адресою: м.Одеса, вул. Адмірала Лазарева, 59, який проводився представниками ТОВ „ІНФОКС було здійснено без відома, без повідомлення та без присутності представників ТПК „ЗЕНІТ.

Зокрема, позивач зазначив, що порядок відбору проб стічних вод, вміст у таких водах шкідливих речовин та порядок розрахунку сплати за скид понаднормативно забруднених стічних вод регламентується Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м.Одеси, затвердженими рішенням Виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. №631, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37 , якими передбачено можливість захисту своїх прав абонентами, зокрема, шляхом перевірки розрахунків допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконаних водоканалом, та вимагання розяснення по них, взяття участі у відборі проб стічних вод, проведення паралельного відбору проб.

Згідно п.9.8 ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств , установ і організацій в систему каналізації м.Одеси відбір контрольних проб стічних вод підприємства проводиться представниками водоканалу, що відображається у спеціальному акті, що йменується „ОСОБА_1 стічної води, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства абонента.

Згідно п.10.9 ОСОБА_3 відбір проб проводить представник водоканалу в присутності представника підприємства.

При відмові представника підприємства відбір проб здійснює представник водоканалу самостійно.

Відповідно до п.п.7.8.3 ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України у разі неявки уповноваженого представника підприємства або при його відмові підписати акт останній підписується представниками водоканалу із зазначенням прізвища представника абонента , який відмовився підписати акт.

Як вбачається із акту „ОСОБА_1 стічної води від 10.11.2014р., посадові особи ТПК „ЗЕНІТ відмовилися бути присутніми під час відбору проби та від підпису акту.

Як вказує позивач, дії представників ТОВ „ІНФОКС позбавили його права відібрати паралельну пробу, впевнитися, що відбір проб представниками ТОВ „ІНФОКС був проведений з дотриманням вимог "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України".

Згідно акту „ОСОБА_1 стічної води від 10.11.2014р. у відібраній пробі (шифр проби 0664) було виявлено перевищення низки параметрів забруднення стічних вод.

Відповідно до КНД 211.1.0.009-94 „Гідросфера" контроль якості стічних вод підприємств відноситься до сфери охорони навколишнього середовища з метою недопущення його забруднення.

Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод положення цього керівного нормативного документу розповсюджуються на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю; не розповсюджується на відбір проб для визначення складу та властивостей вод джерел централізованого господарсько-питного водопостачання.

Окремих супровідних документів, які містять відомості, передбачені п.9.1 КНД 211.1.0.009 -94 , ТОВ „ІНФОКС в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.7.5 КНД 211.1.0.009-94 обєм проби при ручному відборі має бути принаймні у три рази більшим за обєм, необхідний для одного визначення усіх показників.

Згідно п.9.6 ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси для визначення вмісту забруднень у стічних водах підприємства використовуються дані як лабораторії водоканалу так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держспецнагляду, охорони довкілля або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації. У випадку відбору проби стічних вод у каналізаційному колекторі ТПК „ЗЕНІТ , який мав місце 10.11.2014р. відбір проб здійснювався представниками ТОВ „ІНФОКС, які не є працівниками атестованої лабораторії, не мають відповідної кваліфікації, тому зазначений відбір проб, на думку позивача, було здійснено з порушенням державних стандартів та методик.

Позивач вважає, що для визначення всіх показників, що зазначені в акті „ОСОБА_1 стічної води від 10.11.2014р. вбачається, що була відібрана лише одна загальна проба обємом 3 літри.

Даних щодо матеріалу посуду де зберігалася та перевозилася проба до передачі у лабораторію, обєм посуду, герметичності та способу наповнення у акті не наведено.

Будь-яких заходів щодо обробки, охолодження та/або консервації проби, відповідно до акту, не проводилось, відповідних даних щодо дат, коли проводилися вимірювання конкретних хімічних елементів не наведено. Зазначене, на думку позивача, суперечить п.7.9 КНД 211.1.0.009 -94.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки акт „ОСОБА_1 стічної води від 10.11.2014р. складений із порушеннями, тому не відповідає вимогам державних стандартів України, не підписаний повноваженою особою абонента - ТПК „ЗЕНІТ , а розрахунок суми заборгованості за скид понаднормативних забруднень виконаний без дотримання вимог нормативних документів, розрахована ТОВ „ІНФОКС сума за оплату ненормативно-очищених стічних вод у розмірі 26 563 грн. 10 коп. є безпідставною та неправомірною, а дії відповідача щодо відключення ТПК „ЗЕНІТ від системи водовідведення - неправомірними, у звязку з чим відповідач зобовязаний відновити водовідведення.

Крім того, позивач зазначає, що оплату за надання послуг щодо водопостачання та водовідведення , відповідно до умов п.3 2 Додаткової угоди №1/729 від 24.09.2010р., якою Договір №6242/3 від 07.08.2001р. було укладено у новій редакції, слід проводити до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Всі виставлені ТОВ „ІНФОКС рахунки ТПК „ЗЕНІТ було оплачено своєчасно.

Позивач також зазначає, що в результаті неправомірних дій ТОВ „ІНФОКС ТПК „ЗЕНІТ зазнало збитків у розмірі 76 969 грн., які є упущеною вигодою, адже основним видом економічної діяльності позивача є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

За відсутністю працюючої каналізації у офісних приміщеннях , позивач позбавлений можливості здавати приміщення в оренду, що призвело до застосування господарських санкцій з боку орендарів, як то передбачено умовами договорів оренди.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідно до умов п.6.10 договору оренди №4 від 29.12.2013р., укладеного між ТПК „ЗЕНІТ (Орендодавець) та ТОВ „НОВАТЕК -ЕЛЕКТРО, Орендодавець зобовязаний забезпечити допустиму потужність та належну роботу електромережі обєкта оренди, систем опалення, водопостачання та водовідведення, а у разі порушення цих умов більш ніж 10 днів на місяць Орендар має право сплачувати ? розміру орендної плати (п.7.12 договору).

Листом від 20.12.2014р. за №128 ТОВ „НОВАТЕК -ЕЛЕКТРО повідомило ТПК „ЗЕНІТ що через відсутність нормального водопостачання та водовідведення на обєкті оренди з 04.12.2014р. рахунки за оренду будуть сплачуватися у розмірі 50% від нарахованої суми орендної плати.

Зазначену умову договору Орендарем було застосовано і у січні 2015р.

З урахуванням встановленого додатковою угодою №2 від 01.10.2014р. розміру орендної плати 48 230 грн. на місяць, суми за опалення приміщень 21 173 грн., Орендодавцем було виставлено рахунки за грудень 2014р. у сумі 69 403 грн. та за січень 2015р. у сумі 69 403 грн., які Орендарем було оплачено лише у сумі 45 288 грн. за місяць.

За таких обставин, позивач вважає загальну суму недоплати у розмірі 48 230 грн. упущеною вигодою.

ТПК „ЗЕНІТ (Орендодавець) 27.12.2013р. було також укладено договір оренди №14/1 з ТОВ „АРТІЛЬ-ГРУП (Орендар), що відповідно до умов п.6.10 якого Орендодавець зобовязаний забезпечити допустиму потужність та належну роботу електромережі обєкта оренди, систем опалення, водопостачання та водовідведення, а у разі порушення цих умов більш ніж 10 днів на місяць Орендар має право сплачувати ? розміру орендної плати (п.7.12 договору).

Листом від 22.12.2014р. за №52 ТОВ „АРТІЛЬ-ГРУП повідомило ТПК „ЗЕНІТ, що через відсутність нормального водопостачання та водовідведення на обєкті оренди з 04.12.2014р. рахунки за оренду будуть сплачуватися у розмірі 50% від нарахованої суми орендної плати.

Зазначену умову договору Орендарем було застосовано і у січні 2015р.

З урахуванням встановленого додатковою угодою №2 від 01.10.2014р. розміру орендної плати 31 466 грн. на місяць, суми за опалення приміщень 12 235 грн., Орендодавцем було виставлено рахунки за грудень 2014р. у сумі 43 701 грн. та за січень 2015р. у сумі 43 701 грн., які Орендарем було оплачено лише у сумі 55 936 грн.

За таких обставин, позивач вважає загальну суму недоплати у розмірі 31 466 грн. упущеною вигодою.

З врахуванням вищенаведеного та того, що на думку позивача дії відповідача при складанні акту "Аналізу стічних вод" від 11.10.2014р. спірного розрахунку суми оплати за перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах є протиправними, а відтак застосування оперативно-господарських санкцій за скид понаднормативних стічних вод неправомірним, що і стало підставою для торгово-промислової компанія „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних правових підстав.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод неправомірними, суд зазначає наступне:

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

ОСОБА_3 та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Метою подання такого позову є усунення невизначеності у субєктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення субєктивного права особою.

Законодавчо визначенні способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст.16 ЦК України, але який встановлений законом або договором та є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Крім того, суд зазначає, що підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстави.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Як правило, підстава має складний фактичний склад.

ОСОБА_3 підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зобовязання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів.

Так, між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу водопостачання та водовідведення на підставі укладеного договору №6242/3 від 07.05.2001, який був викладений у новій редакції на підставі додаткової угоди №1/729.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що підприємства питного водопостачання зобовязані забезпечити виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою пятою ст.13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до 2.4. ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м.Одеси, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, Підприємства зобов'язані:

- виконувати в повному обсязі вимоги ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій у комунальну систему каналізації м. Одеси, Договору, своєчасно оплачувати надані Водоканалом послуги;

- дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства;

- оплачувати розрахунки плати за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників допустимих концентрацій;

Згідно п.3.8. додаткової угоди №1/729 нарахування платежу за скид ненормативно-очищених стоків здійснюється відповідно до ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м.Одеси.

При цьому, відповідно до п.2.1 зазначених ОСОБА_3 2.1. Водоканал має право, зокрема, контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод Підприємств;

- пред'являти Підприємствам у порядку, визначеному розділом 4 цих ОСОБА_3, розрахунки плати за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні цих ОСОБА_3 приймання;

- здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються.

Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз у два місяця.

Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності; відключати Підприємства від мереж водопроводу та каналізації.

Відповідно до п.4.1 ОСОБА_3 Підприємства повинні повністю покрити всі витрати Водоканалу, пов'язані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справлянням збору за забруднення довкілля (далі - збір).

При недотриманні вимог договору та ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій у систему каналізації м. Одеси сплатити Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються Підприємствами.

Згідно п. 4.11 ОСОБА_3 плата за скид стічних вод Підприємств у систему каналізації м. Одеси вноситься Підприємствами, згідно з розрахунками Водоканалу, на розрахункові рахунки Водоканалу у порядку та в терміни, передбачені договором.

У разі прострочення платежів з Підприємств стягується пеня, згідно з умовами договору.

Відповідно до розділу 9 ОСОБА_3 Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу.

Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються.

Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця.

Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення ОСОБА_3.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах Підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони довкілля або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або цими Правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб.

При невиконанні оплати в строк відповідно до укладеного договору до Підприємства застосовуються заходи у відповідності до діючого законодавства.

Згідно розділу 10 ОСОБА_3 відбір проб здійснюється в контрольному колодязі, тобто колодязі на каналізаційному випуску Підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора.

Абонент забезпечує доступ до місця відбору проб і безпечне виконання роботи по відбору.

На відібрану пробу складається відповідний акт, який іменується "ОСОБА_1 стічної води". Об'єм разової проби повинен бути не менше ніж 1000 мл.

Отже, зазначеними Правилами не встановлено обовязкових вимог до форми акту "ОСОБА_1 стічної води".

За приписами п.9.1 ОСОБА_3 при проведенні аналізів сторонніми лабораторіями за договором з Водоканалом, відповідальність за методику несе лабораторія, яка повинна бути атестована (акредитована) Держстандартом.

Відбір проб стічних, вод здійснюється згідно КНД 211.1.0.009-94 "Гідросфера".

Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних та технологічних вод.

Основні положення" (Далі - КНД 211.1.0.009-94) та ДСТУ ISO 5667-10:2005 "Якість води.

Відбирання проб Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод (ISO 5667-10:1992, IDT) (Далі - ДСТУ ISO 5667-10:2005).

Згідно п.7.1 КНД 211.1.0.009-94 та п. 4.2 ДСТУ ISO 5667-10:2005 при відборі проб стічних вод використовується ручне або автоматичне пробовідбірне обладнання, яке не являється засобами вимірювальної техніки (Далі - ЗВТ), тому не підлягає повірці органами Держстандарту України.

В п.7.7. "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених, Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 19.02.2002 №37 та в п. 9.7. "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м. Одеси", затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, вимагається, у разі проведення вимірювань показників складу та властивостей на випусках стічних вод підприємств, використовувати ЗВТ, повірені органами Держстандарту України.

Результати цих вимірювань та відомості про перевірку даних ЗВТ, повинні наводитись в акті відбору проб згідно п.7 ДСТУ ISO 5667-10:2005 та п. 9.2 КНД 211.1.0.009-94.

Відповідно до п.10. КНД 211.1.0.009-94 до відбору проб допускаються особи, що мають підготовку до виконання цієї роботи та пройшли відповідний інструктаж.

Згідно п.10.12. "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м. Одеси" відповідальність за відбір проб і техніку безпеки несе інженер і пробовідбірник Водоканалу, за підготовку і проведення хімічних аналізів лабораторія, яка виконує роботи по проведенню хімічних аналізів.

Згідно п.3.2.1. ДСТУ ISO5667-3-2001 під час відбирання проби для визначання фізико-хімічних параметрів, є одна проста засторога, яку застосовують не в усіх випадках, це необхідність заповнювати посудину до самого верху закривати її накривкою так, щоб не залишалося місця для повітря над пробою.

Така засторога обмежує можливість змішування проби з газом під час вібрування в транс порті і унеможливлює деякі зміни (наприклад, зміни вмісту двоокису вуглецю, і, як наслідок, зміни рН; гідрокарбонати не перетворюються в осадові карбонати; залізо має меншу здатність до окиснювання, отже мінімальна зміна кольору; і т.д.).

У випадку мікробіологічного досліджування, посудину з пробою треба заповнювати так, щоб під час закривання пробкою повітря було витиснене. Це запобігає змішуванню перед досліджу ванням і випадковому забруднюванні.

Посудини з пробами, вміст яких треба заморожувати для консервування, заповнюють не до краю (див. 3.2.4).

У відповідності до п.3.2.2 ДСТУ ISO5667-3-2001-2 Готування посудин може мати вирішальне значення. Деякі настанови щодо цієї теми містить ISO 5667-2.

У будь-якому випадку важливо, щоб посудина, у якій зберігають пробу і пробку:

- не була причиною забрудненості (наприклад, посудини з боросилікатного скла, або скла із кальцінованої соди можуть збільшувати вміст двоокису кремнію або натрію);

- не абсорбувала або адсорбувала компоненти, що їх потрібно визначати (наприклад, гідро карбонати можуть абсорбуватися в поліетиленовій посудині, розсіяні метали можуть адсорбу ватися на поверхні скляних посудин, чого можна запобігти окиснюючи проби);

- не реагувала із конкретними елементами проби (наприклад, фториди реагують із склом).

Треба пам'ятати, що використанням непрозорих або коричневих (не актиічних) скляних по судин, можна зменшити в ньому фоточутливі процеси.

Рекомендують зробити запас набору посудин для різних компонентів, що визначаються у такий спосіб звівши до мінімуму ризик забрудненості.

Проте, у будь-якому випадку, необхідно стежити за суліями, які містили пробу з великою концентрацією визначуваної речовини, щоб уник нути забрудненості проби з малою концентрацією цієї речовини. У цих випадках можна розгля нути можливість застосовування одноразових посудин, якщо це економічно доцільно і допомо же уникнути такого типу забрудненості, але одноразові посудини не відповідають специфічним параметрам, як у випадку з хлороорганічними пестицидами.

Необхідною вимогою є використовування тестових проб із здистильованою водою для пере віряння відповідності посудини і правильності виконування процедури його очищення.

Для проб, що містять тверді або в'язкі компоненти використовують сулії з широкою горло виною або банки.

Крім того, пункт 2.4.6. Додаткової угоди № 1/729 від 24.09.2010 року, а також п.п.9.4. та 10.1. "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації і Одеси", затверджених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632 передбачають, що позивач (підприємство, абонент) зобов'язаний забезпечити доступ представників Водоканалу (відповідача) до контрольного колектору з метою відібрання проб стічних вод.

Тобто самовільний доступ до колектора стічних вод представникам Водоканалу не передбачений умовами договору та приписами "ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси".

Відтак, відбір проб стічних вод без участі представників позивача свідчить про порушення відповідачем процесу відбору проб стічних вод позивача.

Доказів, що підтверджують залучення (участь) позивача, або належного повідомлення позивача про відбір проб стічних вод за адресою м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 59 у каналізаційному колекторі позивача, що мало місце 10.11.2014року, відповідачем не надано.

З врахуванням того, що відповідачем під час відбирання про стічних вод у каналізаційному колекторі позивача, за адресою м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 59, що мало місце 10.11.2014р. було здійснено з порушенням вимог ОСОБА_3 та Державних стандартів України та було здійснено відповідачем за умови відсутності представників позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) у розмірі 26 563,10 здійснене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" неправомірними, підлягають судом задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання відповідача відшкодувати матеріальні збитки у сумі 79 696,00 грн. суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування збитків передбачено також і ст.224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки,

- збитків,

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,

- вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Предявлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної виголи) покладає на кредитора обовязок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі правомірної поведінки відповідача та не вчинення ним певних дій або бездіяльності.

Позивач повинен також довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Документальне підтвердження понесення позивачем матеріальних збитків в сумі 79 696,00 грн. матеріали справи не містять, а позивачем в свою чергу документи бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують понесення ним матеріальних збитків, що полягають у недоотриманні орендних платежів до суду не надано, у зв'язку з чим, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню судом не підлягають.

Крім того, за імперативними приписами ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться, у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того, чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, проте, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

На виконання вказівок ВГСУ, висловлених у Постанові Вищого господарського суду України від 13.01.2016р. у даній справі, судом було досліджено та встановлено порушення з боку відповідача ОСОБА_3 та ДСТУ під час відбирання проб стічних вод, що свідчить про те, що нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) у розмірі 26 563,10 грн. здійснене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" є неправомірним.

При цьому, суд зазначає, що незважаючи на встановлення того факту, що нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) у розмірі 26 563,10 грн. здійснене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" неправомірно, з урахуванням недоведеності позивачем понесення збитків, суд дійшов до висновку, що позовна вимога позивача про зобов'язання відповідача відшкодувати матеріальні збитки у сумі 79 696,00 грн. необґрунтована, не доведена матеріалами справи, а тому така що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, суд не приймає в якості належного обґрунтування доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях на позов, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями фахівця - керівника лабораторії Одеської Гідрогелого-Меліаративної експедиції Одеського обласного управління водних ресурсів Держземагенства України.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) є частково обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню частково.

Відповідно до стст.44-49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 218,00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати нарахування оплати за скид понаднормативних стічних вод торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) (65007, м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 59, код ЄДРЮОФОПГФ 31069062) у розмірі 26 563,10 грн. здійснене товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 5, код ЄДРЮОФОПГФ 14289688) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 26472133) неправомірними.

3. Стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 5, код ЄДРЮОФОПГФ 14289688) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 26472133) на користь торгово-промислової компанії „ЗЕНІТ (товариство з обмеженою відповідальністю) (65007, м. Одеса, вул. Адмірала Лазарєва, 59, код ЄДРЮОФОПГФ 31069062) витрати на оплату судового збору у сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський