РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016Справа №911/756/16

За позовом Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Дейлі лейт"
простягнення заборгованості

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Іванченко І.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

Приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейлі лейт" про стягнення 3181,68 грн. заборгованості за Договором поставки №4630 від 19.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2016 позовну заяву Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 порушено провадження у справі №911/756/16 та призначено до розгляду на 04.04.2016.

28.03.2016 від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" просило стягнути з відповідача 10455,50 грн. основного боргу.

Розглянувши в судовому засіданні 04.04.2016 заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Частина 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Як роз'яснено в абз. 1 п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення розміру позовних вимог, викладене позивачем, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 10455,50 грн.

04.04.2016 позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 розгляд справи відкладено на 18.04.2016.

В судовому засіданні 18.04.2016 представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином; письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.06.2015 між Приватним підприємством «Торговий дім Поляков» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дейлі лейт» (покупець) було укладено Договір поставки №4630 від 19.06.2015, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукти харчування та інші товари, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити його на умовах даного договору відповідно до виписаних накладних. (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п.1.2, 3.3, 3.5 зазначеного правочину, сума товару, що передається покупцю, ціна одиниці, асортимент, кількість товару, дата відвантаження визначені у накладній, яка є невід'ємною частиною даного договору. Доставка товару здійснюється за рахунок постачальника у зазначені у заявці терміни.

Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до накладної постачальника за участю експедитора постачальника. Датою одержання товару вважається дата, зазначена у накладній. При отриманні товару покупець засвідчує факт прийняття товару, його якість та кількість.

При прийомі товару оформляється видаткова накладна, що підписується представниками сторін. Видаткова накладна засвідчує факт поставки товару, його якість та кількість.

Положенням п.4.2 договору сторони погодили, що покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару, окремо, шляхом перерахування 100% вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Згідно з п.3.12 договору №4360 від 19.06.2015 постачальник має право надавати покупцю комерційний кредит відповідно до ст.1057 Цивільного кодексу України, шляхом поставки продукції з відстрочкою її вартості строком до 21 календарного дня з дати поставки продукції на склад покупця.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015, а в частині зобов'язань до повного їх виконання. В разі, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 15 календарних днів до закінчення його дії не повідомила письмово іншу сторону про розірвання договору, він вважається щорічно пролонгований на той же строк та на тих же умовах (п.6.1 договору).

Під час розгляду справи доказів припинення дії вказаного договору чи його розірвання сторонами не надано, а отже він є діючим та приймається судом до уваги.

На виконання умов Договору №4630 від 19.06.2015 позивач здійснив поставку узгодженого товару, що підтверджується видатковими накладними №АКФ-179706 від 20.11.2015 та №КФ-0068278 від 13.11.2015, які підписані уповноваженими особами сторін без заперечень та скріплені їх печатками.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором №4630 від 19.06.2015 свідчить також відсутність з боку відповідача будь-яких інших претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Водночас відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, оплату здійснив лише частково, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 10 455,50 грн.

При цьому, між постачальником та покупцем було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого сторони погодили, що заборгованість відповідача станом на 31.12.2015 складає 10 455,50 грн. Зазначений акт підписано представниками позивача та відповідача без зауважень та заперечень, а також скріплений їх печатками.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як було зазначено вище, пунктом п.4.2 договору №4630 від 19.06.2015 сторони погодили, що покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару, окремо, шляхом перерахування 100% вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару.

Отже, враховуючи, що видаткові накладні №АКФ-179706 та №КФ-0068278 підписані сторонами 20.11.2015 та 13.11.2015 відповідно, строк для оплати відповідачем товару, поставленого на підставі видаткової накладної №АКФ-179706 від 20.11.2015 та №КФ-0068278 від 13.11.2015 настав.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, враховуючи факт виконання позивачем своїх договірних зобов'язань в частині поставки визначеного договором товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, загальна вартість якого правомірно визначена з урахуванням положень договору, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 10 455,50 грн.

Як визначено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейлі лейт» (04050, м.Київ, вул.Мельникова, буд.12, ідентифікаційний код 39202454) на користь Приватного підприємства «Торговий дім Поляков» (18005, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Чехова, 41; ідентифікаційний код 32268131) 10 455 (десять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 50 коп. основного боргу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.04.2016

Суддя О.А. Грєхова