ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.16р. Справа № 904/7250/15

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод"

про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кант", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ, Дніпропетровська область

про стягнення 958 403,06 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від стягувача: не з'явився;

від боржника (заявника): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство обмеженою відповідальністю "Кант" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви від 23.09.2015 року про зменшення позовних вимог просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" заборгованість у сумі 958 403,06 грн., з яких: 547 395,30 грн. - основний борг, 308 441,42 грн. - інфляційні втрати, 15 302,26 грн. - 3% річних, 87 264,08 грн. - пеня.

Рішенням господарського суду від 15.10.2015 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кант" основний борг у сумі 547 395,30 грн., пеню у сумі 87 177,70 грн., 3% річних у сумі 15 287,78 грн., інфляційні втрати у сумі 308 441,42 грн., судовий збір у сумі 19 166,04 грн. У решті позову відмовлено.

07.12.2015 року судом виданий наказ про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року.

11.04.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" звернулося до суду із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду від 15.10.2015 року до червня 2016 року.

При цьому заявником до заяви долучено копію постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.03.2016 року про прийняття до виконання виконавчого провадження ВП № 49756846 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/7250/15 від 07.12.2015 року про стягнення з ТОВ "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на користь ТОВ "Кант" боргу у сумі 977 468,24 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву, боржник посилається на те, що на момент відкриття виконавчого провадження, а саме на 29.03.2016 року у боржника була відсутня фінансова можливість вчасно проводити розрахунки, що обумовлено нестабільною ситуацією в країні та загрозою платоспроможності, оскільки одночасне стягнення заборгованості на загальну суму 977 468,24 грн. дестабілізує роботу боржника. На 01.01.2016 року дебіторська заборгованість перед ТОВ "Першотравенський ремонтно-механічний завод" становить 247680,00 тис. грн., а кредиторська заборгованість складає 237 949,00 тис. грн.

Крім того, боржник зазначає, що погіршення платоспроможності боржника призведе до нестабільного стану у містах Павлоград, Першотравенськ, Тернівка у зв'язку з тим, що боржник є містоутворюючим підприємством.

У якості доказів скрутного становища боржник надав копію балансу (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2015 року.

При цьому боржник подав також заяву від 11.04.2016 року про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення суду за ВП № 49756846 від 29.03.2016 року (а.с. 11 - 29 том 2).

У судовому засіданні 20.04.2016 року представник боржника підтримав подану заяву про відстрочку виконання судового рішення та просив її задовольнити. На підтвердження спроможності виконати судове рішення після відстрочки подав письмові пояснення від 18.04.2016 року № 68 разом із копіями укладеного між божником та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" договору підряду № 1711-ПУ від 25.12.2014 року і актів здачі-приймання робіт № 98 від 15.03.2016 року на суму 687 916,80 грн., № 92 від 04.03.2016 року на суму 343 958,40 грн., № 99 від 16.03.2014 року на суму 1 375 833,60 грн., № 87 від 01.03.2016 року на суму 601 927,20 грн., № 109 від 21.03.2016 року на суму 743808,00 грн. з оплатою за умовами пункту 3.4 договору протягом п'яти робочих днів з шестидесятого календарного дня від дати підписання актів (а.с. 45 - 63 том 2).

18.04.2016 року представник стягувача за допомогою електронного засобу зв'язку подав до суду заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення. У своїх запереченнях стягувач зазначає, що поданий боржником баланс підприємства (фінансовий звіт) станом на 31.12.2015 року не є належним доказом його скрутного фінансового становища, відсутності коштів на його банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Із вказаного балансу вбачається, що кредиторська заборгованість боржника (134 403 тис. грн.) менша ніж дебіторська (238 591 тис. грн.), а не розподілений прибуток складає 158920 тис. грн.

При цьому стягувач зазначає, що відстрочка виконання судового рішення для його господарської діяльності з урахуванням фінансового становища є неможливою, оскільки відповідно до балансу станом на 31.12.2015 року існує непокритий прибуток у сумі 11 951 тис. грн., а кредиторська заборгованість становить 99 642 тис. грн., що тягне за собою стягнення штрафних санкцій, пені тощо.

У судове засідання 22.04.2016 року представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими поштовими повідомленнями, телефонограмами, протоколом судового засідання від 20.04.2016 року.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на встановлений статтею 121 Господарського процесуального кодексу України скорочений десятиденний строк розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення, неявка представників сторін у судове засідання 22.04.2016 року не перешкоджає закінченню судового розгляду заяви за їхньої відсутності.

Подана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Виконавче провадження ВП № 49756846 з виконання наказу господарського суду №904/7250/15 від 07.12.2015 року про стягнення з ТОВ "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на користь ТОВ "Кант" боргу у сумі 977 468,24 грн. було відкрито 06.01.2016 року відповідно до постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції ОСОБА_1 з накладенням арешту на все майно, що належить боржнику та забороною здійснювати йому відчуження в межах суми боргу будь-якого майна, що належить боржнику (а.с. 244-245 том 1).

Цією ж постановою, з урахуванням постанови від 28.01.2016 року про виправлення помилки, боржнику було встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 13.01.2016 року.

18.01.2016 року та 28.01.2016 року тим же державним виконавцем винесені постанови про арешт майна та коштів боржника в межах суми його боргу перед ТОВ "Кант", що знаходяться на його банківських рахунках в ПАТ "ПУМБ" (а.с. 67 том 2).

21.03.2016 року заступником начальника головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесена постанова про передачу виконавчого провадження ВП № 49756846 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, що і стало підставою для винесення головним державним виконавцем цього відділу ОСОБА_2 постанови від 29.03.2016 року про прийняття до виконання вказаного виконавчого провадження (а.с. 16 том 2).

Цим же державним виконавцем 06.04.2016 року та 07.04.2016 року в межах зведеного виконавчого провадження № 50693448 за наказами господарського суду Дніпропетровської області № 904/7250/15 від 07.12.2015 року, № 904/7025/15 від 02.11.2015 року, № 904/6789 від 01.12.2015 року, № 904/6394 від 01.12.2015 року та відповідно до постанов про стягнення виконавчого збору № 49756848 від 18.01.2015 року, № 50412549 від 15.03.2016 року, №49756965 від 18.01.2016 року, № 50188071 від 26.02.2016 року, № 49969547 від 17.02.2016 року в інтересах стягувачів: ТОВ "Кант", ТОВ "Укрспецгідромаш", ТОВ "Автономні джерела струму" було накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах загальної суми стягнення - 2 670 025,49 грн. із забороною здійснювати відчуження в межах суми боргу будь-якого майна, яке йому належить, а також арешт на кошти, що містяться на його рахунках в ПАТ "ПУМБ" та в ПАТ "Донгорбанк" (а.с. 65-66 том 2).

Згідно з частиною першою статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до підпункту 7.1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

За змістом пункту 7.2 зазначеної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

За статтею 33 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів на підтвердження винятковості випадку, що за статтею 121 Господарського процесуального кодексу України є визначальною підставою для відстрочки виконання судового рішення, боржник суду не надав.

Так, боржник не прийняв заходів для розкриття суду свого фінансового стану на час розгляду заяви з розгорнутим аналізом активів за всіма видами майна, у тому числі й грошових коштів на усіх своїх банківських рахунках.

Фінансовий звіт боржника за наслідками 2015 року не є актуальним. Витребувана судом за ухвалою від 20.04.2016 року фінансова звітність підприємства за перший квартал 2016 року чи пояснення з цього приводу не надані. Інформація про рух грошових коштів на усіх банківських рахунках відсутня. Дані про арешт коштів на конкретно зазначених банківських рахунках та лише у двох банківських установах, що вбачається із постанови державного виконавця, не є свідченням відсутності інших банківських рахунків.

Боржником не наведено доказів прийняття ним заходів щодо зміни способу виконання судового рішення, а також прийняття заходів до погашення заборгованості з використанням інших правових механізмів, у тому числі за участю стягувача. Неможливість боржником погасити заборгованість шляхом залучення банківських кредитів, фінансових активів за рахунок поручителів, гарантів, укладення мирової угоди зі стягувачем на умовах тієї ж відстрочки тощо боржник суду не довів.

Отже, доказів на підтвердження того, що скрутний фінансовий стан боржника утворився внаслідок об'єктивних підстав, а не внаслідок його власної господарської діяльності суду не надано. Посилання боржника на нестабільну ситуацію в країні є загальним для всіх господарюючих суб'єктів підприємницьким ризиком, який не доводить перебування його у винятковому у порівнянні із стягувачем становищі.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд також враховує ту обставину, що сам договір підряду № 1711-ПУ від 25.12.2014 року, на який боржник посилається як на джерело очікуваних доходів, не є гарантією їх отримання.

Важливим є й те, що цій заяві передувало попереднє звернення боржника до суду 11.02.2016 року із заявою № 282 від 09.02.2016 року про розстрочку виконання судового рішення строком на три місяці за графіком з лютого по березень 2016 року по 325 822,74 грн. кожного місяця (а.с. 194 - 196 том 1). Однак бажання і спроможності сплачувати борг хоча б частково боржник не продемонстрував ні на час винесення судом ухвали від 24.02.2016 року про відмову у задоволенні вказаної заяви, ані до цього часу. Натомість боржником 29.01.2016 року, під час розгляду заяви про розстрочку, була подана заява про заміну його правонастпуником внаслідок реорганізації шляхом виділення з його складу нової юридичної особи - ТОВ "Павлоградський Гідромашдонбас", до якого начебто перейшли за розподільчим балансом вимоги за наказом господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7250/15 (а.с. 183 - 184 том 1).

Ухвалою господарського суду від 21.03.2016 року вказана заява була залишена без розгляду з підстав пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з невиконанням боржником без поважних причин неодноразових вимог суду щодо надання доказів на підтвердження правонаступництва (а.с. 5-6 том 2).

Аналогічна заява від 15.04.2016 року № 369 про заміну правонаступником подана боржником до суду вдруге 18.04.2016 року, яка відповідно до ухвали від 19.04.2016 року прийнята господарським судом до розгляду у судовому засіданні 11.05.2016 року (а.с. 36 - 43 том 2).

При цьому на цей час фінансовий стан правонаступника - ТОВ "Павлоградський Гідромашдонбас" заявник-боржник жодним доказом не підтверджує, так само як і самого правонаступництва. А між тим згідно з пунктом 12 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону, є обставиною, що зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року відсутні.

У зв'язку з цим не підлягає задоволенню і заява боржника від 11.04.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення суду за ВП№49756846 від 29.03.2016 року.

При цьому слід звернути увагу також на таке.

За частиною другою статті 121 Господарського процесуального кодексу України при відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову.

За змістом статті 66 цього Кодексу забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (частина перша статті 67 ГПК України).

Отже, зупинення виконання судового рішення серед зазначених заходів не передбачено і не є таким, що направлене на забезпечення саме виконання судового рішення.

Із заяви вбачається, що заявник має інтерес до зупинення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання є обставиною, що зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження. За змістом цієї статті Закону таке повноваження має державний виконавець.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір, що складає 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" у 2016 році мінімальна заробітна плата з 1 січня встановлена у місячному розмірі 1378 гривень.

З огляду на викладене судовий збір за подання заяви про забезпечення позову мав бути сплачений заявником у сумі 689,00 грн. (1378 х 0,5 = 689,00). Приймаючи до уваги відсутність доказів щодо його сплати, судовий збір у сумі 689,00 грн. підлягає стягненню із заявника в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року у справі № 904/7250/15 відмовити.

У задоволенні заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення суду за ВП № 49756846 від 29.03.20216 року відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" (52800, Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Леніна, буд. 7, ідентифікаційний код 34245509) в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269, рахунок 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за ), МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, КБКД 22030001) судовий збір у сумі 689,00 грн.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 22.04.2016 року та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_3