КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" квітня 2016 р. Справа №910/21824/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Синиці О.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015

у справі №910/21824/15 (головуючий суддя Полякова К.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до 1) Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"

2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" СЛАВКІНІЙ МАРИНІ АНАТОЛІЇВНІ

про визнання договору оренди розірваним та зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 (Повне рішення складено та підписано 09.11.2015) у справі №910/21824/15 позов задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" частину нежитлового приміщення загальною площею 102,00 кв.м., що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелі тополь, вул. Кірова, буд. 65, повернути за актом приймання-передачі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" подало апеляційну скаргу від 01.03.2016, яка надійшла до Київського апеляційного господарського суду 13.04.2016, у якій просить скасувати вказане рішення господарського суду міста Києва в частині зобов'язання повернути приміщення, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Також скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення у справі.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору та пільг щодо сплати судового збору.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Слід врахувати, що положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, прикінцевими положеннями Закону України № 484-VІІІ від 25.05.2015 на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Скаржником не надано доказів того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі, тобто скаржник не підтвердив, що до ухвалення судового рішення у справі (постанови суду апеляційної інстанції) він взагалі має намір та можливість сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги у справі.

Відтак, наведені скаржником обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення скаржникові сплати судового збору

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення підписаний 09.11.2015, отже останнім днем подання апеляційної скарги є 19.11.2015.

Проте, скаржником апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2015 року було подано 02.03.2016 року, про що свідчить відтиск штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, тобто з пропущенням процесуального десятиденного строку на його оскарження, передбаченого частиною 1 статті 93 ГПК України.

Як вбачається із апеляційної скарги, скаржник ні в прохальній частині скарги, ні окремо від неї не заявляв клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на зазначене рішення суду першої інстанції, однак у тексті апеляційної скарги вказує, що повний текст рішення отримано банком 22.02.2016.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами ст. 93 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено, що перебіг строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду розпочинається з дня підписання повного тексту рішення.

Отримання скаржником рішення місцевого господарського суду після закінчення строку на звернення з апеляційною скаргою не позбавляє його необхідності дотримуватись вимог ГПК України щодо подання апеляційної скарги із обґрунтованою заявою (клопотанням) про відновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у разі його пропуску із зазначенням обставин, які зумовили пропуск цього строку.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника.

Частиною 2 ст. 93 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

За наведених обставин у апеляційної інстанції відсутні правові підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги за власною ініціативою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на викладене, колегія суддів на підставі п.п.3, 4 ст. 97 ГПК України повертає апеляційну скаргу скаржнику.

Керуючись ст. ст. 86, п.п. 3, 4 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 у справі №910/21824/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Матеріали справи № 910/21824/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

О.Ф. Синиця