ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 910/26131/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Борденюк Є.М., Мамонтова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 у справі № 910/26131/15 господарського суду міста Києва
за позовомЛьвівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго"
допублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прозобов'язання вчинити дії,
за участю представників

позивача: Старенького О.С.,

відповідача: Кость О.Г.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2015 у справі № 910/26131/15 у задоволенні позову Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії зі списання 702 154, 56 грн. 3% річних та 605 263, 16 грн. інфляційних втрат, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на підставі рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2014 у справі № 914/2868/14, відмовлено повністю.

У лютому 2016 року позивач звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою на вказане рішення, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове - про задоволення позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, а справу передати до апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржену ухвалу, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником до апеляційної скарги додано платіжне доручення № 152 від 13.01.2016 на суму 1 339, 80 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання апеляційної скарги на рішення суду (в чинній редакції Закону) ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Пунктом 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)" та пунктом 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами і доповненнями) роз'яснено, що Законом № 3674-VІ передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що сума судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до положень Закону № 3674-VІ в чинній редакції розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом.

Отже, за подання позову (немайнового характеру) підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 218 грн. Враховуючи приписи пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VІ (в редакції, чинній станом на лютий 2016) при зверненні з апеляційною скаргою Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" повинно було сплати судовий збір у розмірі 1 339, 80 грн. (1 218 грн. * 110%).

За таких обставин колегія суддів касаційної інстанції вважає, що апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України у даній справі, що є підставою для скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 та передачі справи № 910/26131/15 до цього суду зі стадії прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1119-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 у справі № 910/26131/15 скасувати.

Справу № 910/26131/15 передати до Київського апеляційного господарського суду зі стадії прийняття апеляційної скарги до провадження.

Головуючий суддяМогил С.К.
Судді:Борденюк Є.М.
Мамонтова О.М.