ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 910/11216/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Акулової Н.В. (доповідач), Владимиренко С.В., Кочерової Н.О.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року
та рішенняГосподарського суду міста Києва від 14.07.2015 року
у справі№910/11216/15 Господарського суду міста Києва
за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруВідкритого акціонерного товариства "Експериментальний завод залізобетонних шпал"
прозвернення стягнення на предмет іпотеки

За участю представників сторін:

від позивача: Жиленкова В.В. (дов.№45 від 04.02.2016 року);

від відповідача: Раков В.В. (дов.б/н від 11.01.2016 року);

від третьої особи: Гончар О.В. (дов. б/н від 20.01.2014 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.07.2015 р. у справі №910/11216/15 (суддя: Чинчин О.В.) позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено повністю; звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто" на нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс загальною площею 10 249,00 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Відрадний, 52, в рахунок погашення заборгованості Відкритого акціонерного товариства "Експериментальний завод залізобетонних шпал" за Кредитним договором №90/2006 від 01.09.2006 року в розмірі 28 771 639 (двадцять вісім мільйонів сімсот сімдесят одна тисяча шістсот тридцять дев'ять) грн. 25 (двадцять п'ять) коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 11 625 000 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по процентам - 13 379 513 грн. 10 коп.; заборгованість по пені - 3 726 390 грн. 15 коп., штраф - 15 000 грн. 00 коп., судові витрати - 25 736 грн. 00 коп. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", з початковою ціною реалізації предмета іпотеки, не нижчою за 90 відсотків його вартості визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України; вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року у справі №910/11216/15 (судді: Калатай Н.Ф., Ропій Л.М., Рябуха В.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наше місто" залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 у справі № 910/11216/15 змінено; викладено рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 у справі № 910/11216/15 в такій редакції:

" 1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 71, ідентифікаційний код 35725299), а саме на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс загальною площею 10 249,00 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Відрадний, 52, в рахунок погашення заборгованості Відкритого акціонерного товариства "Експериментальний завод залізобетонних шпал" (61174, м. Харків, проспект Перемоги, 59, ідентифікаційний код 01056296) за Кредитним договором № 90/2006 від 01.09.2006 в розмірі 28 771 639 (двадцять вісім мільйонів сімсот сімдесят одна тисяча шістсот тридцять дев'ять) грн. 25 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 11 625 000 (одинадцять мільйонів шістсот двадцять п'ять тисяч) грн., прострочена заборгованість по процентам - 13 379 513 (тринадцять мільйонів триста сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот тринадцять) грн. 10 коп.; заборгованість по пені 3 726 390 (три мільйони сімсот двадцять шість тисяч триста дев'яносто) грн. 15 коп., штраф - 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн., судові витрати - 25 736 (двадцять п'ять тисяч сімсот тридцять шість ) грн.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", з початковою ціною реалізації предмета іпотеки в сумі 28 722 287 (двадцять вісім мільйонів сімсот двадцять дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 71, ідентифікаційний код 35725299) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

4. В решті позову відмовити.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили."

Прийняті судові акти мотивовані наявністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, з набуттям у власність Предмета іпотеки, набув всіх прав та обов'язків іпотекодавця за Іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на Предмет іпотеки. Згідно умов кредитного договору, Іпотечного договору та відповідно до вимог законодавства, внаслідок порушення відповідачем (третьою особою зобов'язань за кредитним договором) прийнятих на себе зобов'язань позивач набув право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором.

Судом апеляційної інстанції змінено рішення суду першої інстанції, оскільки виходячи з аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку", початкова ціна предмету іпотеки в рішенні має бути виражена саме в грошовій формі.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 року по справі №910/11216/15 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на касаційну скаргу, ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" просить залишити без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 року у справі №910/11216/15, а касаційну скаргу без задоволення.

У зв'язку з відпусткою судді Саранюка В.І., відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.04.2016 року, змінено склад колегії суддів на: головуючий Акулова Н.В. (суддя-доповідач), судді: Кочерова Н.О., Владимиренко С.В.

Представник відповідача, у судовому засіданні, підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача, у судовому засіданні, заперечував проти задоволення касаційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Представник третьої особи, у судовому засіданні, просив задовольнити касаційну скаргу, скасувати рішення судів попередніх інстанцій та у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.09.2006 року відкрите акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (правонаступником якого є позивач) (банк) та Відкрите акціонерне товариство "Експериментальний завод залізобетонних шпал" (позичальник) уклали кредитний договір № 90/2006 відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію для ведення поточної діяльності в сумі 18 000 000 грн. на строк з 01.09.2006 до 31.08.2011 із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 18% річних. (п.1.1. Договору).

14.12.2007 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, а 26.03.2009 - Додаткову угоду № 2).

Пунктом 1.2 Кредитного договору позивачем та третьою особою погоджений графік зменшення суми ліміту кредитної лінії.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 2, позивач відкриває третій особі невідновлювальну кредитну лінію для ведення поточної діяльності в сумі 18 000 000 грн. на строк з 01.09.2006 до 31.08.2011 із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 18% річних за період з 01.09.2006 по 25.03.2009, а з 26.03.2009 - виходячи з 20% річних.

Відповідно до п.п. 3.3.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 1, третя особа зобов'язалась використати кредит на зазначені в п. 1.1 Кредитного договору цілі і повернути кредит в сумі, отриманій згідно п. 1.1 Кредитного договору, згідно графіку, вказаного в п. 1.2 цього договору, але не пізніше 31.08.2011, на рахунок № 83.980, відкритий в Дарницькому відділенні № 51 ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 320478.

Проценти нараховуються за користування кредитом третій особі за період від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. (п. 3.1.7 Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.2.11 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 2, на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються виходячи з 21% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.п. 3.3.1 Кредитного договору, за користування кредитом третя особа мала щомісячно платити позивачу проценти виходячи з 18% річних, а починаючи з 26.03.2009, відповідно до п.п. 3.3.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 2, - виходячи з 20% річних.

В п. 2.1 Кредитного договору встановлено, що згідно з Іпотечним договором в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором позивачем прийнято Предмет іпотеки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач на виконання умов Кредитного договору надав третій особі кошти, проте остання свої обв'язки по їх поверненню та сплаті відсотків за користування ними виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі.

Вказане, підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2013 у справі № 34/393-11/217 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" до Відкритого акціонерного товариства "Експериментальний завод залізобетонних шпал" за участю Прокурора Солом'янського району м. Києва про стягнення 23 268 568,57 грн. та звернення стягнення на майно, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2013 та Вищого господарського суду України у справі № 34/393-11/217, якими встановлений як факт належного виконання ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" своїх обов'язків по наданню кредиту, так і те, що зобов'язання за Кредитним договором ВАТ "Експериментальний завод залізобетонних шпал" належним чином не виконувало, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк", яка станом на 02.04.2013 склала 23 253 568,57 грн., з яких: 11 625 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 8 490 324,74 грн. - за процентами за користування кредитним коштами та 13 376,71 грн. - за процентами за користування кредитними коштами за період з 01.04.2013 по 02.04.2013, 1 845 798,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 279 068,75 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Вказана сума боргу, як вбачається з ухвали Господарського суду Харківської області від 19.03.2015 у справі № 922/4211/14, порушеній за заявою ТОВ "КСУ "Котломонтаж-23" про банкрутство ВАТ "ЕЗЗШ" (а.с. 81-85 т. 1), увійшла до загальної суми боргу (27 609 083,28 грн.), яку судом у справі № 922/4211/14 визнано як кредиторську заборгованість боржника перед ПАТ АБ "Укргазбанк". Зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 19.03.2015 у справі № 922/4211/14 вбачається, що загальна сума боргу 27 609 083,28 грн. складається з 1 218,00 грн. судового збору, що був сплачений за подання заяви із вимогами до боржника, та 27 607 865,28 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок порушення третьою особою умов Кредитного договору.

Крім того, відповідно до умов Кредитного договору, за період з 10.10.2014 (дата порушення провадження у справі № 922/4211/14 про банкрутство третьої особи) до 01.04.2015 позивачем нараховано третій особі відсотки за користування кредитними коштами в сумі 1 163 773,97 грн., а відтак, загальна сума заборгованості третьої особи за Кредитним договором становить 28 771 639,25 грн. (27 607 865,28+1 163 773,97).

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 04.09.2006 позивач як іпотекодержатель та третя особа як іпотекодавець уклали договір іпотеки № 90/2/2006 без оформлення заставної, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2067/з (далі Іпотечний договір), в п. 1.1 якого погодили, що вказаний договір забезпечує всі вимоги позивача як кредитора за умовами Кредитного договору.

Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно - майновий комплекс загальною площею 10 249 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Відрадний, 52 (далі Предмет іпотеки) (п. 2.1.1 Іпотечного договору).

Відповідно до п. 6.1 Іпотечного договору позивач набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання третьою особою умов Кредитного договору.

Згідно з п. 6.3 Іпотечного договору, за рахунок Предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами - пеню, штраф), витрати, пов'язані з пред'явленням вимоги за Кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов Кредитного договору або цього договору.

Предмет іпотеки належав третій особі на праві колективної власності, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Свідоцтва про право власності на майновий комплекс серія МК № 010002925, виданого 30.03.2000 Головним управлінням майном Київської міської державної адміністрації на підставі наказу "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" № 134-В від 27.03.2000, та Реєстраційного посвідчення від 05.04.2000 виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2013 у справі № 34/393-11/217, в рахунок часткового погашення заборгованості третьої особи перед позивачем за Кредитним договором та додатковими угодами до нього суд звернув стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором, тобто спірне майно у цій справі, і встановив спосіб реалізації Предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" та з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", з початковою ціною реалізації не нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України в процедурі виконавчого провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказане судове рішення в частині звернення стягнення на Предмет іпотеки виконано не було, оскільки спірний Предмет іпотеки, є також предметом застави за договором застави № 01-11/07-3 від 09.11.2007, укладеним між ВАТ "ЕЗЗШ" як заставодавцем та ТОВ "Вега-Інвестбуд" як заставодержателем.

Тобто , Предмет іпотеки за Іпотечним договором є одночасно предметом застави за договором застави № 01-11/07-3 від 09.11.2007.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2008 у справі № 2/119 за позовом ТОВ "Вега-Інвестбуд" до ВАТ "ЕЗЗШ" та КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про визнання договору дійсним, визнання права власності та зобов'язання здійснити реєстрацію права власності вказаний договір визнано дійсним з моменту його укладення, а також визнано право власності на предмет застави за ТОВ "Вега-Інвестбуд" та зобов'язано Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно за ТОВ "Вега-Інвестбуд".

Водночас ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.03.2015 у справі № 922/4211/14 про банкрутство ВАТ "ЕЗЗШ" встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію за ВАТ "ЕЗЗШ" права власності на Предмет іпотеки.

З листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 18.06.2015 слідує, що згідно реєстрових книг станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на цілісний майновий комплекс загальною площею 10 249,0 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, 52, тобто на спірне майно, проведена за ТОВ "Будівельна компанія "Наше місто", який є відповідачем у цій справі, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва 01.09.2009 на підставі наказу № 734-В від 01.09.2009 САС №249689.

Тобто судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на дату розгляду справи власником Предмета іпотеки є саме відповідач.

Судом апеляційної інстанції зазначено, вказаних обставин не спростовує відсутність інформації щодо прав власності на Предмет іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що вбачається з Інформаційної довідки № 39771474 від 26.06.2015, оскільки невнесення станом на 26.06.2015 (дата Інформаційної довідка № 39771474) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо права власності на спірний Предмет іпотеки не свідчить про відсутність права власності на вказане майно відповідача, яке доведено належними документальними доказами у справі.

Право позивача як іпотекодержателя Предмета іпотеки за укладеним з третьою особою Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 2067/з, підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наведеними у вищезгаданій Інформаційній довідці № 39771474 від 26.06.2015.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. (ч.ч.1,2 ст.35 Закону України "Про іпотеку")

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 39 Закону України "Про іпотеку" в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.04.2015 позивач направив відповідачу вимогу про усуненення порушень кредитного договору, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком № 4142 від 29.04.2015, в якій повідомив про порушення зобов'язань за Кредитним договором і про те, що станом на 01.04.2015 заборгованість третьої особи за Кредитним договором становить 28 771 639,25 грн. та просив протягом 30 днів погасити заборгованість в повному обсязі за визначеними у вимозі реквізитами, зазначивши, що у випадку невиконання боргових зобов'язань, позивач буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Відповідач на вказаний лист не відповів, у встановлені строки спірну заборгованість не погасив.

Врахувавши обставини справи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач, з набуттям у власність Предмета іпотеки, набув всіх прав та обов'язків іпотекодавця за Іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на Предмет іпотеки. (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суду України у постановах від 13.05.2015 у справі № 6-63цс15, від 27.05.2015 у справі № 6-332цс15 та від 10.06.2015 у справі №6-449цс15).

Тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що згідно з умовами Кредитного договору, Іпотечного договору та відповідно до вимог законодавства, внаслідок порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань позивач набув право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором та задовольнили позовні вимоги.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення початкової вартості предмета іпотеки, апеляційний господарський суд, зазначив, що виходячи з аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку", початкова ціна предмету іпотеки в рішенні має бути виражена саме в грошовій формі.

Суд апеляційної інстанції врахувавши умови п. 2.2 Іпотечного договору, в якому сторонами погоджено, що сторони визначили початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів у разі набуття звернення стягнення на предмет іпотеки в розмірі 28 722 287 грн., вирішив змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення початкової вартості предмета іпотеки та визначив початкову вартості предмета іпотеки з прилюдних торгів в розмірі 28 722 287 грн.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій такими, що відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції та апеляційний господарський суд в порядку ст.ст.43, 47, 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили та належним чином оцінили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін. На підставі встановлених фактичних обставин з'ясували дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосували матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Згідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наше місто" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року у справі №910/11216/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.В. Акулова

Судді: С.В. Владимиренко

Н.О. Кочерова