ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 квітня 2016 року Справа № 908/3200/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015
та на рішеннягосподарського суду Донецької області від 30.07.2015
у справі№908/3200/15 господарського суду Донецької області
за позовомДержавної установи "Держгідрографія"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД"
простягнення заборгованості в сумі 118333,02 грн.
ВСТАНОВИВ:

Подана повторно, 24.02.2016 (відповідно до штемпелю поштового відділення зв'язку проставленого на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД" (далі - скаржник) касаційна скарга №б/н від 24.02.2016 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 та на рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2015 у справі №908/3200/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Дослідивши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 та на рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2015 у справі №908/3200/15 з доданими до неї документами, колегія суддів касаційної інстанції встановила, що до скарги додано фіскальний чек №0113 від 24.02.2016 та опис вкладення у цінний лист від вказаної дати про надіслання копії касаційної скарги позивачу - Державній установі "Держгідрографія".

Однак доданий фіскальний чек № 0113 від 24.02.2016 та опис вкладення у цінний лист, не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції в якості належного та допустимого доказу, що підтверджують направлення копії касаційної скарги №б/н від 24.02.2016 позивачу по справі №908/3200/15, з огляду на наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням Державної установи "Держгідрографія" є: 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26 (т.2, а.с.137-140), крім того, і в позовній заяві зазначена вказана адреса Державної установи "Держгідрографія", тоді як доданий фіскальний чек №0113 від 24.02.2016 свідчить про надіслання копії касаційної скарги позивачу на адресу: 02094 Київ, а опис вкладення у цінний лист на - проспект Гагаріна, буд. 23, м. Київ, 02660.

Фіскальний чек поштової установи № 0113 від 24.02.2016 у даному випадку також не є належним доказом надсилання копії касаційної скарги Державній установі "Держгідрографія", оскільки вказаний індекс у фіскальному чеці (02094 Київ) не співпадає з індексом, вказаним в описі вкладення у цінний лист (пр.-т. Гагаріна, буд. 23, м. Київ, (02660) та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (04176).

Отже долучений до касаційної скарги фіскальний чек № 0113 від 24.02.2016 лише підтверджує користування послугами підприємства поштового зв'язку, але не свідчить про направлення дійсно копії касаційної скарги саме на адресу позивача - Державної установи "Держгідрографія", зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, додані до касаційної скарги фіскальний чек № 0113 від 24.02.2016 та опис вкладення у цінний лист від 24.02.2016 не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції в якості належного та допустимого доказу, що підтверджує направлення копії даної касаційної скарги позивачу у справі №908/3200/15, що є безумовною підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України щодо надання до касаційної скарги належних доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Наведене є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження прийнятих у справі судових актів, колегією суддів не розглядається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2015 та на рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2015 у справі №908/3200/15 повернути скаржнику без розгляду.

Справу №908/3200/15 повернути до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере