ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року Справа № 916/4029/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддів:Є.Борденюк О. Мамонтової, С. Могил
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт"
на постановувід 26.01.2016
Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 916/4029/15
за позовомДержавного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРУМ плюс"
простягнення 610 978, 11 грн
у судове засідання представники сторін не з'явились
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" звернулось до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРУМ плюс" про стягнення 610978,11 грн збитків за результатами спільної діяльності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2015 (суддя Р.Волков), залишеним без зміни постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 (колегія суддів: О.Воронюк, В.Лашин, М. Мирошниченко), у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані наступним.

28.02.2003 між Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" та ТОВ "ФЕРРУМ плюс" укладений договір про сумісну діяльність № 81-0 (далі - Договір), за умовами якого сторони договору для досягнення спільної господарської мети зі створення та експлуатації спеціалізованого Комплексу для переробки імпортної руди навалом на виробничій території 2-го терміналу Порт, прилеглій до причалу № 10 (згідно з прикладеною викопіровкою - додаток № 1).

Керівництво сумісною діяльністю і порядок ведення спільних справ по виконанню зобов'язань за Договором покладаються на Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт", згідно з виданою Підприємством довіреністю і здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Така довіреність становить невід'ємну частину договору про сумісну діяльність і оформлюється відповідно до глави 4 ЦК України (п. 3.1 Договору).

Згідно п.4.2.8 Договору, ДП "Іллічівський морський торговельний порт" зобов'язався вести бухгалтерський облік і податкову звітність сумісної діяльності до чинного законодавства.

Договір укладається на термін десять (10) років та набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.04.2013 (п.14.1 Договору). Термін дії Договору може бути продовжений на наступний термін на таких же умовах, за письмовою згодою сторін.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.08.2012, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.09.2012 та Вищого господарського суду України від 24.12.2012 у справі № 5017/1255/2012, Договір розірваний.

30.09.2015 ДП "Іллічівський морський торговельний порт" звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача збитків спільної діяльності за 9 місяців 2012 року пропорційно його (відповідача) долі у спільній діяльності (44,215 %).

При цьому, обґрунтовуючи розмір збитків, позивач надає акт про фінансові результати спільної діяльності за 9 місяців 2012 року та копію податкової декларації про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи за 3 квартали 2012 року.

Встановивши наведені обставини, суди зазначили наступне.

Відображення позивачем в податковому обліку певних сум не може вважатися безумовним доказом фактичного понесення збитків у заявленому розмірі. Позивачем не надані документів первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких відповідно до вимог чинного законодавства можливо було б зробити висновок про понесення збитків та їх розмір.

Водночас, згідно зі ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний бухгалтерський документ повинен містити обов'язкові реквізити, зокрема особистий підпис, печатку особи.

Наданий позивачем акт про фінансові результати спільної діяльності "ІМТП-Ферум" плюс за 9 місяців 2012 року не містить підпис та печатки ТОВ "ФЕРРУМ плюс", у зв'язку з чим не може вважатись належним документом щодо підтвердження витрат/збитків сумісної діяльності, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, згідно з приписами ст.1136 ЦК України кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами щодо ведення спільних справ учасників. Відмова від цього права або його обмеження, в тому числі за погодженням учасників, є нікчемною.

Відповідачу не надавались первинні документи, які б підтверджували витрати/збитки, у зв'язку з чим фактичний розмір витрат не встановлений і не підтверджений документами. Відповідач, не погодившись з Актом про фінансові результати за 9 місяців 2012 року повідомив про це Порт письмово, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист від 23.11.2012 № 597.

Враховуючи вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведеність позивачем позовних вимог.

Водночас, судами зазначено, що судовими рішеннями у справі № 5017/1255/2012 встановлено, що за перший квартал 2012 року збиток від спільної діяльності дорівнює 871 445,00 грн; водночас, ТОВ "ФЕРРУМ плюс" подало заяву № 25/11 від 24.11.2015 про застосування строків позовної давності у даній справі, з огляду на що та, враховуючи те, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2012 набрало законної сили 06.09.2012, а позивач у даній справі звернувся 30.09.2015, строк позовної давності про стягнення збитків від спільної діяльності за 1 квартал 2012 року є пропущеним.

З посиланням на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у позові.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, позивач посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права, просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судові рішення про відмову у позові про стягнення збитків спільної діяльності за другий та третій квартали 2012 прийняті з посиланням на недоведеність позивачем розміру збитків у відповідні періоди. Судами зазначено, що акт про фінансові результати спільної діяльності, який відповідачем не підписаний, не може вважатись належним документом на підтвердження розміру збитків, як і не може вважатись таким документом податкова декларація.

Відмова у позові про стягнення збитків спільної діяльності у першому кварталі 2012 року мотивована пропуском позивачем строку позовної давності.

Колегія суддів Вищого господарського суду України підтримує рішення судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не підтверджений первинною бухгалтерською документацією вказаний ним у акті про фінансові результати спільної діяльності розмір збитків за другий та третій квартали 2012 року.

Разом з тим, позивачу про наявність збитків за перший квартал 2012 року, їх розмір, було відомо у будь-якому випадку станом на момент прийняття рішення Господарським судом Одеської області від 03.08.2012, оскільки у даному рішенні сума збитків за перший квартал 2012 року у розмірі 871 445,00 грн визначається з посиланням на акт про результати роботи спільної діяльності за відповідний період. При цьому, акти про результати роботи спільної діяльності у відповідності до п. 4.2.8 Договору (Порт зобов'язується вести спастичну звітність, бухгалтерський облік та податкову звітність) мали складатись саме позивачем, що ним і підтверджується у касаційній скарзі.

А тому, враховуючи що позов поданий 30.09.2015, з огляду на положення 257 ЦК України (загальний строк позовної давності) та на наявність заяви відповідача про застосування строку позовної давності, відмова у позові про стягнення збитків за перший квартал 2012 року є правомірною.

З огляду на вказане, оскаржені судові рішення слід залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 у справі № 916/4029/15 залишити без зміни.

Судді: Є. Борденюк

О. Мамонтова

С. Могил