ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р.Справа № 922/5362/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров'я", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрофарм", м. Харків
про припинення порушення прав на знак для товарів та послуг
за участю представників:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фармацевтична група Здоровя - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мікрофарм - про зобовязання припинити порушення прав на знак для товарів та послуг ПРОПОСОЛ; заборону використання позначення ПРОПОСОЛ-Н, яке є схожим зі знаком для товарів та послуг ПРОПОСОЛ за свідоцтвом України № 18723 від 15.02.2001 року настільки, що їх можна сплутати; зобовязання усунути позначення ПРОПОСОЛ-Н з усіх лікарських препаратів власного виробництва.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачу належить право інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг ПРОПОСОЛ. Відповідач, на підставі наказу МОЗ № 254 від 29.03.2013 р., зареєстрував лікарський засіб ПРОПОСОЛ-Н, що на думку позивача порушує його права на знак для товарів та послуг ПРОПОСОЛ, оскільки наведені знаки схожі між собою настільки, що їх можна сплутати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 березня 2016 року, після зупинення провадження у справі до проведення ХНДІСЕ ім.Засл. проф. ОСОБА_1 судової експертизи інтелектуальної власності, провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 12 квітня 2016 року.

Правом на участь в судовому засіданні 12 квітня 2016 року сторони не скористались, витребуваних судом документів не надали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд даної справи судом були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, своєї правової позиції з приводу позовних вимог не висловив, а тому, відповідно до ст.75 ГПК України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Згідно витягу з електронної бази даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» (арк.с.10) за позивачем до 07.10.2017 р., на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг №18723, зареєстровано знак «ПРОПОСОЛ», клас 5 (фармацевтичні препарати, а саме: лікарські засоби протизапальної та дезінфікувальної дії).

Відповідно до Витягу з електронного Державного реєстру лікарських засобів України (арк.с.11) за відповідачем до 08.04.2018 р. зареєстровано торгівельне найменування «ПРОПОСОЛ-Н», реєстраційне посвідчення UA/7820/01/01, форма випуску: спрей для ротової порожнини по 20г або по 60г у контейнері з механічним насосом, розпилювачем та захисним ковпачком у пачці, наказ МОЗ №76 від 18.02.2015 р.

Позивач вважає, що, використовуючи торгівельне найменування «ПРОПОСОЛ-Н» на медичних препаратах, відповідач порушує його права на знак для товарів і послуг «ПРОПОСОЛ», оскільки вважає, що відповідні знаки є настільки схожими, що їх можна сплутати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник знаку для товарів і послуг має виключне право забороняти іншим особам використовувати позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві на відповідний знак товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати.

З приводу застосування вказаної норми, в п. 65 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», розяснено, що обставини наявності чи відсутності підстав вважати, що знаки є схожими настільки, що їх можна сплутати, встановлюються на підставі висновку експерта, оскільки господарський суд не може перебирати на себе не притаманні суду відповідні функції.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, належним доказом на підтвердження позовних вимог щодо схожості торгівельного найменування «ПРОПОСОЛ-Н» та знаку для товарів і послуг «ПРОПОСОЛ» настільки, що їх можна сплутати - є відповідний висновок судового експерта.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зважаючи на наведені вимоги чинного законодавства, обов'язок по доведенню підстав позову покладено на позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року було призначено судову експертизу інтелектуальної власності, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту ім. засл. проф. ОСОБА_1, витрати по оплаті експертизи покладено до позивача.

Втім, у звязку з тим, що позивач не оплатив призначену ухвалою суду від 22.10.2015 р. судову експертизу інтелектуальної власності, експертна установа повернула матеріали без виконання (лист ХНДІСЕ ім. Засл.проф. ОСОБА_1 від 02.03.2016 р. №10453, арк.с.77).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а позивачем, в порушення ст.ст.4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів схожості торгівельного найменування «ПРОПОСОЛ-Н» та знаку для товарів і послуг «ПРОПОСОЛ» схожими настільки, що їх можна сплутати.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посилання позивача на порушення його прав на знак для товарів і послуг «ПРОПОСОЛ» у звязку з використанням відповідачем торгівельного найменування «ПРОПОСОЛ-Н» як такого, що схоже на знак настільки, що їх можна сплутати, є недоведеними, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі (вх.№42107 від 19.10.2015 р., арк.с. 36) до розгляду повязаної з нею справи №910/25605/15 (за позовом відповідача у даній справі до позивача у даній справі про дострокове припинення дії свідоцтва позивача у даній справі на знак «ПРОПОСОЛ»), суд відмовляє в його задоволенні, оскільки відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на момент поновлення провадження у даній справі, справа №910/25605/15 є розглянутою, провадження по ній припинено у звязку з відмовою відповідача у даній справі від позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.49 ГПК України, відповідно до якої при відмові в задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та керуючись ст.ст.1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Повне рішення складено 15.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_2