ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 квітня 2016 р. Справа № 903/165/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Липляни

про стягнення 7 571 грн. 90 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 09-02/16 від 24.12.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 09 від 10.09.2014 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учасників судового процесу.

Суть спору: позивач ПАТ "Аграрний фонд" звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ "Волинь-зерно-продукт" про стягнення збитків в сумі 7 571 грн. 90 коп..

Позовна заява обгрунтована заподіянням йому збитків з перевезення вантажу у зв'язку з завантаженням відповідачем автомобіля неякісним зерном.

30.03.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2016 року для надання можливості позивачу подати додаткові докази по справі.

Відповідач у відзиві № 316 від 28.03.2016 року, №244 від 30.03.2016 року та представник у судових засіданнях позовні вимоги визнає частково, оскільки позивачем невірно здійснено розрахунок вартості послуг, які ним отримані від перевізника, зокрема, ТОВ "Аграрний фонд" безпідставно вказує, що перевезено 81,320 тонн, а не 40,660 тонн вантажу. Крім того, зазначає про невідповідність розміру збитків позивача ринковим цінам. ТОВ "Волинь-зерно-продукт" готове відшкодувати збитки в розмірі ринкової вартості перевезення вантажу обсягом 40,660 тонн.

Позивач у поясненні № 02-01/777 від 25.03.2016 року, № 02-01/944 від 12.04.2016 року, заяві від 13.04.2016 року та представник у судових засіданнях позовні вимоги підтримує. Зазначила, що наказом ПАТ "Аграрний фонд" від 28.05.2015 року № 75 "Про здійснення розрахунків за перевезення товарно-матеріальних цінностей ПАТ "Аграрний фонд" автомобільним транспортом у межах України та пов'язані з цим послуги" затверджено ліміт на витрати за перевезення та експедування ТМЦ, а саме: на відстань до 35 км. максимальний тариф - 90 грн/тонна. Тариф на такі послуги інших перевізників на невелику відстань (3 км) перевищував ліміт, встановлений наказом. Просить повернути надмірно сплачений судовий збір в сумі 1 058 грн. 00 коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

02.09.2014 року між ПАТ "Аграрний фонд" та ТОВ "Волинь-зерно-продукт" укладено договір складського зберігання № 0209/969.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобовязання виникли з договору складського зберігання № 0209/969 від 02.09.2014 року.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору позивач зобов'язується передати, а відповідач - прийняти на зберігання зернові, зернобобові, круп'яні, олійні культури в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло на карточку позивача і засвідчується складськими квитанціями та в установлений строк повернути їх позивачу або особі, зазначеній ним, як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених діючими ДСТУ. Кількість, якість зерна, що передається на зберігання, визначені в складських квитанціях на зерно, що видаються відповідачем (а.с. 12-18).

Додатковою угодою № 1 від 30.04.2015 року до договору складського зберігання № 0209/969 від 02.09.2014 року сторони виклали п. 10.1 договору у новій редакції, зокрема, строк зберігання зерна - до 31.12.2015 року (а.с. 19).

Наказом ПАТ "Аграрний фонд" № 75 від 28.05.2015 року "Про здійснення розрахунків за перевезення товарно-матеріальних цінностей ПАТ "Аграрний фонд" автомобільним транспортом у межах України та пов'язані з цим послуги" затверджено ліміт на витрати за перевезення та експедирування ТМЦ, а саме: на відстань до 35 км. максимальний тариф - 90 грн/тонна (а.с. 70-71).

Згідно відповідей ТОВ "Олександрійська Зернова Компанія", ТОВ "ЗерноТранс", ТОВ "Аграрна Логістика" на пропозицію позивача щодо перевезення зерна тариф на відстань перевезення 3 км. становить 95 грн/тонна, 97 грн/тонна, 93 грн/тонна (а.с. 67-69).

11.02.2015 року між ПАТ "Аграрний фонд" та ТОВ "Зернотрейд" укладено договір про надання послуг № 04-04/15.

Згідно п.п. 1.1, 1.2, 4.2 договору перевізник зобов'язується на підставі дозволів власника надати комплекс послуг із перевезення автомобільним транспортом товаро-матеріальних цінностей у кількості 100 000 тонн, а власник - оплатити вартість наданих послуг, яка вказується в додатковому договорі та акті наданих послуг. Перевезення кожної партії вантажу оформляється окремою додатковою угодою, в якій зазначається вид транспорту, маршрут перевезення, кількість, вид вантажу, вартість перевезення тощо (а.с. 22-25).

04.08.2015 року між ПАТ "Аграрний фонд" та ТОВ "Зернотрейд" укладено додаткову угоду № 68, згідно умов якої перевізник зобов'язується виконати комплекс послуг із перевезення пшениці 3-го класу виробництва/урожаю 2014 року в кількості 300,000 тонн зі складу ТОВ "Волинь-зерно-продукт" на склад ДП "Луцький КХП №2", розрахункова відстань між складами - 3 км.. Тариф за комплекс послуг із перевезення зернових за 1 тонну складає 90 грн. 00 коп., в т. ч. ПДВ (а.с. 26).

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

13.07.2015 року ПАТ "Аграрний фонд" видало дозвіл-довіреність ТОВ "Волинь-зерно-продукт" № 04/173 на відвантаження пшениці 3-го класу врожаю 2014 року, кількістю 800,000 тонн, 350,000 тонн на адресу ДП "Луцький КХП №2" (а.с. 28).

13.07.2015 року ПАТ "Аграрний фонд" видало дозвіл ТОВ "Зернотрейд" № 04/173 на переміщення пшениці 3-го класу 2014 року в кількості 350,000 тонн на адресу ДП "Луцький КХП №2" для подальшої переробки (а.с. 29).

07.08.2015 року у зв'язку із невідповідністю класу зерно кількістю 40,660 тонн повернуто на ТОВ "Волинь-зерно-продукт", що підтверджується актом повернення від 07.08.2015 року та товаро-транспортною накладною від 07.08.2015 року № ВЗП00008209 (а.с. 30, 32).

Позивачу надано збитків на суму 7 318 грн. 80 коп. за послуги перевезення пшениці в кількості 81,320 тонн, з яких 40,660 тон - перевезення з ТОВ "Волинь-зерно-продукт" на ДП "Луцький КХП №2", 40,660 тонн - повернення зерна у зв'язку з його невідповідністю, що підтверджується рахунком ТОВ "Зернотрейд" № 3547 від 31.08.2015 року на суму 7 318 грн. 80 коп., платіжним дорученням (а.с. 31, 34).

01.10.2015 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу № 0201/2467 про сплату 7 318 грн. 80 коп. збитків, завданих витратами на перевезення пшениці, яка не відповідає класу (а.с. 35-38).

Згідно відповіді на вимогу ТОВ "Волинь-зерно-продукт" визнає факт відвантаження зерна кількістю 4,0660 тонн невідповідної якості, проте, вартість витрат із перевезення зерна вважає явно завищеною (а.с. 39).

Статтею 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. При цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, завдання збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В позовній заяві ПАТ "Аграрний фонд" просить стягнути 7 318 грн. 80 коп. збитків, завданих в результаті неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за договором складського зберігання № 0209/969 від 02.09.2014 року.

Згідно ст. ст. 224, 225 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Обов'язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також неодержаних кредитором доходів, які б він одержав, коли зобов'язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої.

ТОВ "Волинь-зерно-продукт", в порушення умов договору складського зберігання № 0209/969 від 02.09.2014 року, допустило невідповідність класу зерна, завдавши ПАТ "Аграрний фонд" збитків, що становлять витрати на перевезення не якісної пшениці.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Умовою відповідальності за правопорушення є вина заподіювача збитків, тобто винною дією є невиконання, відмова від виконання або неналежне виконання зобов'язань. Кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт наявності протиправної поведінки боржника, розмір збитків, причинний зв'язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Судом встановлено, що дії відповідача щодо порушення господарського зобов'язання є неправомірними та стали наслідком понесення позивачем втрат, що відобразились у понесених витратах на перевезення не якісної пшениці в сумі 7 318 грн. 80 коп., а відтак, наявний причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача.

Таким чином, суд, встановивши в діях відповідача наявність всіх обов'язкових елементів складу правопорушення, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 7 318 грн. 80 коп. збитків.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 167 грн. 68 коп. інфляційних втрат та 85 грн. 42 коп. 3% річних.

Згідно п.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суд України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Стягнення з відповідача збитків не вважається грошовим зобов'язанням ні у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, ні у розумінні статті 549 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги в сумі 167 грн. 68 коп. інфляційних втрат, 85 грн. 42 коп. 3% річних не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст. 43 ГПК України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заперечення відповідача не взяті судом до уваги. Договір № 04-04/15 від 11.02.2015 року, укладений між ПАТ "Аграрний фонд" та ТОВ "Зернотрейд", про надання послуг є чинним, перевезення пшениці у зворотньому напрямі не відбулося б у випадку належного виконання відповідачем своїх зобов'язань. Завантаження неякісної пшениці підтверджується матеріалами справи, відповідачем не оспорюється.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору, в частині задоволених вимог, в сумі 1 331 грн. 94 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Липляни, вул. Червоноармійська, буд. 22, ) на користь публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, )

- 7 318 грн. 80 коп. основного боргу та судовий збір в сумі 1 331 грн. 94 коп., а всього: 8 650 грн. 74 коп. (вісім тисяч шістсот п'ятдесят грн. 74 коп.).

3. У позові на суму 253 грн. 10 коп. відмовити.

4. Управлінню державної казначейської служби України у місті Луцьку повернути з державного бюджету публічному акціонерному товариству "Аграрний фонд" (м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, )

- 1 058 грн. 00 коп. судового збору, зайве сплаченого платіжним дорученням № 2131 від 14.04.2015 року (оригінал платіжного доручення знаходиться у справі № 903/165/16).

6. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою господарського суду Волинської області.

7. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 18.04.2016 року

Суддя А. М. Кравчук