РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2016Справа №910/1387/16

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

про стягнення 212 393,07 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 212 393, 07 грн. відповідно до договорів добровільного комплексного страхування на транспорті від 05.03.2012 № 016313/4002/0000041, № 016345/4002/0000006.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 р. порушено провадження у справі № 910/1387/16, розгляд справи призначено на 25.03.2016 р.

25.03.2016 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі від 25.01.2006 №1-5/45 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає, оскільки заявлена позивачем подія підпадає під виключення із страхових випадків, просить у позові відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню,

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 05.03.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" (страхувальник) було укладено договори добровільного комплексного страхування на транспорті № 016313/4002/0000041 та № 016345/4002/0000006, далі Договори, предметом яких є автомобілі "Nissan Almera Classic", реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2, 2011 року випуску.

21.01.2013 громадянином ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" було укладено договір прокату автомобілів, згідно якого ОСОБА_2 в тимчасове користування було передано два автомобілі "Nissan Almera Classic", реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2, без права передачі іншим особам, з терміном повернення до 21.02.2013.

05.02.2013 обидва автомобілі були викрадені. Згідно з вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2014 у справі № 520/10869/13-к та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23.12.2014 гр. ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" звернулося до страховика з заявами від 06.02.2013 про виплату страхового відшкодування у зв'язку з незаконним заволодінням застрахованими автомобілями "Nissan Almera Classic", реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Листами від 15.05.2013 у виплаті страхового відшкодування було відмовлено, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав і інтересів.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Так, згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з п. 2.2 Договорів незаконним заволодінням транспортним засобом є вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення способом грабежу, крадіжки, розбою транспортного засобу у власника чи користувача транспортного засобу всупереч їх волі.

Пунктом 4.1.1 Договорів визначено, що страховими випадками не є пошкодження або знищення транспортного засобу, якщо вони сталися внаслідок, зокрема, заволодіння транспортним засобом шляхом обману, шахрайства, зловживання довірою, тощо, включаючи випадки неповернення транспортного засобу, що був переданий іншій особі, згідно з відповідним договором.

Автомобілі "Nissan Almera Classic", реєстраційні номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2, були передані Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" в оренду гр. ОСОБА_2 саме на підставі договору та не повернуті останнім. Оскільки відповідно до п. 4.1.1 Договору заволодіння транспортним засобом у випадку неповернення транспортного засобу, що був переданий іншій особі, згідно з відповідним договором не є страховим випадком, то підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" слід відмовити, як необґрунтовано заявленого.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ", згідно ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.04.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16 Закону України "Про страхування", ст. ст. 526, 610, 629, 979, 980 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ГРУПП КОНСАЛТ" до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 20.04.2016

Суддя Ю.О.Підченко