Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" квітня 2016 р. Справа № 906/171/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дог. № 5/16 від 02.04.2016р.

ОСОБА_2- НОМЕР_1

від відповідача-1 ОСОБА_3- дов. № 2.6/-10/16/83

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр"

до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

2) Відділу державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції

про стягнення 18270,00 грн.

Приватним підприємством "Україна-Експерт-Центр" подано позов до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції про стягнення з Відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції боргу в сумі 18270,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні 04.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2016р. відкладено розгляд справи на 19.04.2016р.

19.04.2016р. до початку розгляду справи на адресу господарського суду від Радомишльського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на виконання вимог суду подано: копії постанов про виплату винагороди експерту, копії висновків про вартість об'єктів оцінки, копії додаткових договорів, копії актів виконаних робіт та копії платіжних доручень (а.с. 73-96).

Позивач та представник позивача в судовому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник першого відповідача не заперечила проти позову.

Другий відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У клопотанні поданому 19.04.20156р. (а.с.73) просив розгляд справи проводити без його участі.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги", ліквідовано як юридичну особу публічного права Радомишльське районне управління юстиції Житомирської області, а Міністерство юстиції України зобов'язано забезпечити здійснення заходів, пов'язаних із включенням відділів державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції, ліквідацією територіальних органів та утворенням бюро правової допомоги.

Згідно з п.1 наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016 № 569/5 відділи державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції виведені зі складу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції та введені до складу відповідних головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковано цим головним територіальним управлінням юстиції із збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуванням.

Зокрема, Відділ державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції виведено зі складу Радомишльського районного управління юстиції та введено до складу Головного територіального управління юстиції у Житомирській ообласті.

27.03.2016 р. в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис про державну реєстрацію Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 130).

З огляду на викладене другим відповідачем у справі слід вважати Радомишльський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" (позивач) являється юридичною особою, діяльність якої пов'язана із наданням послуг з незалежної оцінки майна та діє згідно Сертифіката оціночної діяльності від 05.06.2014р. № 16536/14, виданого Фондом державного майна України (а.с. 5 зворотна сторона).

Як зазначає позивач у період з 01.01.2013р. по 01.12.2014р. на замовлення Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (віждповідач-1) та Відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції надавались послуги з оцінки майна на підставі ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, державними виконавцями ВДВС Радомишльського районного управління юстиції виносились постанови від 27.08.2013р. (ВП № 33055832), від 06.11.2013р. (ВП № 39973749), від 16.10.2013р. (ВП № 31394947), від31.07.2013 (ВП № 38453259), від 15.04.2014р. (ВП № 40109077), від 31.03.2014р. (ВП № 35192906), від 15.04.2014р. (ВП № 35068058), від 20.06.2014р. (ВП № 43307394), від 06.05.2014р. (ВП № 33637247), від 22.09.2014р. (ВП № 33645007), від 13.11.2014р. (ВП № 34978156), від 13.11.2014р. , від 18.03.2015р. (ВП № 45477384) про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні (а.с. 55-68).

Вищезазначеними постановами суб'єктом оціночної діяльності призначено Приватне підприємство "Україна-експерт-центр" в особі ОСОБА_2.

Відповідно до зазначених постанов ВДВС Радомишльського РУЮ експерта - суб'єкта оціночної діяльності зобов'язано надати письмовий звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості автотранспортних засобів, зброї та нерухомого майна.

На виконання постанов державних виконавців, позивачем було проведено оцінку та надано відповідні висновки про вартість об'єкта оцінки та складено з отримувачем послуг (відповідач2 ) акти прийому - передачі послуг з оцінки № Р-147/10/13 від 2013р., № Р-207/11/13 від 2013р., № Р-211/12/13, № Р-046/05/14, № Р-049/05/14, № Р-046/05/14, №Н-050/05/14, №Р-057/05/14, № Р-114/07/14, № Р-120/07/14, № Р-150/10/14, № Р-177/11/14, № Р-178/11/14, № Р-180/11/14, № Р-047/03/15, (а.с 7-9,11-12,14-23).

Факт використання у виконавчому провадженні відповідачем 2 звітів про оцінку вартості майна підтверджується вищезазначеними актами приймання-передачі звітів про оцінку вартості майна, у яких ВДВС Радомишльського РУЮ погодив отримання від позивача звітів про оцінку вартості майна із зазначенням в кожному акті вартості наданих позивачем послуг.

18.09.2013р.,18.10.2013р.,09.12.2013р.,12.12.2013р.,26.05.2014,26.05.2014р.,23.07.2014р., 23.07.2014р., 23.07.2014р., 06.04.2015р. ВДВС Радомишльського РУЮ були винесені постанови про виплату експерту ПП "Україна-експерт-Центр" винагороди за надані послуги (а.с. 74-76, 81, 83, 85, 89, 91, 93,95).

Так, відповідно до актів прийому-передачі-послуг та постанов про виплату винагороди експерту, які містяться в матеріалах справи, загальна вартість наданих послуг складає 18270,00 грн.

Другий відповідач надані позивачем послуги в сумі 18270,00 грн. не оплатив.

28.11.2014р. позивач звертався до головного територіального управління юстиції в Житомирській області з листом, в якому просив підтвердити заборгованість перед ПП "Україна-Експерт-Центр" в сумі 191138,00грн. (а.с. 50).

У відповідь на вищевказаний лист позивача, відповідач-1 повідомив, що станом на 29.12.2014р. з ПП "Україна-Експерт- Центр" укладено 40 договорів на загальну суму 57047,20 грн., з яких оплачено на суму 53547,20 грн., договір № Р-183/11/14 від 18.11.2014р. на суму 3500,00 грн. зареєстрований в Головному управлінні державної казначейської служби України 25.12.2014р. та буде оплачений при надходженні бюджетного підкріплення.

Щодо інших виконаних робіт/послуг з експертної оцінки згідно постанов державних виконавців, то Головне управління юстиції не має можливості укласти договори у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень (а.с. 49).

Оскільки відповідачі в добровільному порядку не сплатили позивачу заборгованість із наданих послуг з оцінки майна в сумі 18270,00грн., позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач -1 - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області проти позову не заперечив та зазначив, що суб'єкт оціночної діяльності як учасник виконавчого провадження, може залучатись до участі для виконання покладених на нього законодавством України завдань по оцінці майна боржника не тільки в силу договору, а й на підставі владного припису державного виконавця (постанови) як державного органу, відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначає, що надання позивачем послуг з оцінки майна на виконання обов'язкового припису державного виконавця є підставою виникнення обов'язку здійснити у встановленому порядку оплату за рахунок коштів виконавчого провадження.

Крім того, відповідач-1 вказав, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України, Головне територіальне управління юстиції виступало розпорядником коштів нижчестоящих управлінь юстиції (зокрема, і районних), структурним підрозділом яких були відділи державної виконавчої служби.

Зазначив, Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області фінансується із загального та спеціального фондів державного бюджету. Відтак оплата за надані послуги з експертної оцінки ГТУЮ у Житомирській області залежить від забезпечення коштами з державного бюджету за відповідними кошторисними призначеннями.

Разом з тим зауважив, що договори та акти наданих послуг з оцінки майна по відділу ДВС Радомишльського районного управління юстиції за 2013-2015 роки на суму 18270,00 грн. не підписувались та не оплачувались. При цьому не заперечує факту надання вищезазначених послуг позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець ВДВС Радомишльського РУЮ своїми постановами, які за своєю суттю є владним приписом, зобов'язав позивача здійснювати оцінку майна. У свою чергу, позивач, у зв'язку із відсутністю правових підстав для відводу, здійснив оцінку майна, а результати оцінки, у вигляді звітів, - передав державному виконавцю для використання у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами і зв'язку з чим, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України „Про державну виконавчу службу", державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статтею 18 Закону України „Про державну виконавчу службу" передбачено, що фінансове і матеріальне забезпечення діяльності працівників органів державної виконавчої служби та фінансування витрат на проведення та організацію виконавчих дій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, порядок формування яких встановлюється Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.2 Закону України „Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

У відповідності до ст.7 Закону України „Про виконавче провадження", учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Спеціальний суб'єкт господарювання - суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, який залучається до участі не в силу господарського договору, а на підставі владного припису - Постанови, відповідно до ст.13 Закону України „Про виконавче провадження".

Відповідно до п.2.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Згідно з ст.58 Закону України „Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому, п.4 ст.13 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги, розмір якої визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Отже, у відповідності до ст.3 ГК України, правовідносини, що виникають у сфері господарського управління (владні приписи господарським суб'єктам), є організаційно-господарськими відносинами (ст.176 ГК України), в той час, як договір на надання послуг з оцінки майна, що укладається згідно ст.10 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність", як юридичне явище, породжує господарсько-виробничі відносини (ст.175 ГК України), а тому і є необхідною передумовою правочину. Зміст такого зобов'язання визначається домовленістю сторін згідно з законом, іншим нормативно-правовим актом або актом управління господарською діяльністю. В даній ситуації виникли організаційно-господарські правові відносини, і Закон України „Про виконавче провадження" є спеціальним законом.

Разом з тим, згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Таким чином, Закон України „Про виконавче провадження" є спеціальним законом, яким регламентується діяльність органів ДВС.

У відповідності до Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" цим законом визначаються правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Аналіз норм наведеного закону, зокрема ст.ст.1, 7, 10, та Законів України „Про державну виконавчу службу", Закону України „Про виконавче провадження", а також положень Інструкції №512/2 (п.2.9.) і Інструкції №74/5 (п.2.2.1.) у сукупності дають достатні підстави для висновку, що господарський договір не являється єдиною правовою підставою для здійснення суб'єктом оціночної діяльності оплатних дій, спрямованих на оцінку майна та майнових прав. Оцінка майна проводиться і у інших випадках, встановлених законодавством України, що передбачено ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність"

Згідно ст.ст. 10, 11 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" відносини із суб'єктом оціночної діяльності можуть бути побудовані на підставі договору, який визначає права і зобов'язання його контрагентів. Наявність такого договору є обов'язковою умовою, коли між суб'єктами права мають виникнути майново-господарські відносини.

Відповідно до п.4 ст.13 Закону України „Про виконавче провадження", експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Винагорода та інші витрати, зумовлені проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В матеріалах справи містяться докази того, що на виконання владного припису державного виконавця позивачем надавались послуги, пов'язані із здійсненням оцінки майна в рамках виконавчого провадження, що вказує на належне виконання зобов'язань позивачем.

Статтею 41 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.2.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999р. експерт або спеціаліст та суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання має право на винагороду за надані ним послуги, розмір якої визначає начальник відповідного органу державної виконавчої служби за розрахунком, поданим експертом або спеціалістом (якщо розмір винагороди перевищує 500 грн., то її визначає начальник органу державної виконавчої служби за погодженням з начальником відповідного органу державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління юстиції), за розрахунком, поданим експертом або спеціалістом). Ця винагорода та інші витрати на проведення експертизи належать до витрат, пов'язаних із здійсненням виконавчих дій. Про виплату винагороди державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником органу державної виконавчої служби .

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що складені позивачем акти прийому-передачі звітів про оцінку вартості майна, ВДВС Радомишльського РУЮ погодив та прийняв звіти про оцінку вартості майна та визначив вартість послуг, яка в загальному склала 18270,00грн., про що свідчить відповідний підпис та печатка ВДВС Радомишльського РУЮ на кожному з актів. Складені між сторонами акти не містять жодних зауважень чи заперечень органу державної виконавчої служби як щодо порушень чи неналежного виконання вимог постанови так і щодо оцінки вартості наданих послуг.

Відповідач-2 в свою чергу свої зобов'язання в частині оплати наданих позивачем послуг в сумі 18270,00 грн. не виконав, внаслідок чого станом на день судового засідання існує заборгованість перед позивачем в сумі 18270,00 грн. Доказів погашення вказаної заборгованості за надані позивачем послуги відповідачі не надали.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідачів 18270,00 грн. заборгованості за надані послуги пов'язані з оцінкою майна, надані в рамках відповідного виконавчого провадження.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України, Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області виступає розпорядником коштів нижчестоячих управлінь юстиції, структурним підрозділом яких на час виникнення спірних правовідносин були відділи державної виконавчої служби, відповідно до постанови КМУ від 11.02.2016р. № 99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги" ГТУЮ у Житомирській області веде бухгалтерський облік витрат на утримання відповідного районного управління юстиції, в тому числі Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до п. 5.9 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом М Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. № 1707/5, Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, нотаріальних контор.

Відтак, заборгованість слід стягнути з відповідача -2, але із рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області як головного розпорядника коштів.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до норм чинного законодавства, підтверджені належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (12201, Житомирська область, Радомишльський район, м. Радомишль, вул. 9 січня, буд. 2 А., ) із рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1, )

на користь Приватного підприємства "Україна-Експерт-Цетр" (10030, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 31469363)

- 18270,00 грн. заборгованості за надані послуги з оцінки майна

- 1378,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.04.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу -2 (рек. з повід.