УХВАЛА

11.04.2016Справа № 910/15666/15

Суддя Головатюк Л.Д., розглянувши заяву дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" про розстрочку виконання рішення суду:

У справі

За позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О.

до дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна"

про стягнення 827 703, 48 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Ковалевський А.В.(дов. від 26.06.2015)

Від відповідача Кравченко Р.М.(дов. від 03.07.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" про стягнення 827 703, 48 грн. передплати за непоставлений товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15666/15.

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.07.2015 у справі № 910/15666/15 позов задоволено повністю.

29.03.2016 дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" звернулося до господарського суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 23.07.2015 у справі № 910/15666/15.

У зв'язку з наведеним суд призначив судове засідання з викликом представників сторін на 11.04.2016.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 11.04.2016 з'явилися, дали пояснення по справі.

Представник відповідача просив задовольнити свою заяву про надання розстрочки виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.07.2015 у справі №910/15666/15.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечував та просив відмовити в її задоволенні, у зв'язку з тим, що ПАТ «КБ «НАДРА» знаходиться у стані ліквідації, що стало підсумком визнання банком неплатоспроможним, зазначений юридичний статус позивача за своєю природою вказує на те, що його майновий стан не є сумісним із розстроченням виконання рішення про стягнення на користь ПАТ «КБ «НАДРА» грошових коштів, оскільки таким чином буде унеможливлене їх якнайшвидше використання в ліквідаційній процедурі для задоволення вимог кредиторів, що також порушить права третіх осіб - а саме - вказаних кредиторів банку.

Дослідивши подані матеріали, суд вважає, що вищезазначена заява дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" належним чином не обґрунтована та така що не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним:

У зазначеній заяві боржник вказує, що на сьогоднішній день у нього велике фінансове навантаження та відсутність вільних обігових коштів, а тому негайне виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.07.2015 призведе до невиконання зобов'язань боржника за договорами, їх розірвання та стягнення збитків, що, в кінцевому результаті, призведе до виникнення у боржника стійкої фінансової неспроможності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року N 9 (далі - постанова) розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. Розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2. постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з наведених вище обставин, норм процесуального права та роз'яснень господарського суду касаційної інстанції, суд зазначає таке.

По-перше, боржником не надано фінансової звітності, банківської інформації про рух коштів та іншої звітної та бухгалтерської документації, з якої суд міг дійти висновку про тяжкий фінансовий стан заявника.

По-друге, суд відзначає, що жодна з обставин, наведених боржником у заяві в її обґрунтування, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави суду для розстрочки виконання рішення від 23.07.2015. Тобто боржником не наведено у заяві від 29.03.2016 жодної документально підтвердженої обставини, яка фактично унеможливлює виконання рішення суду від 23.07.2015.

Суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 42 та ч. 2 і ст. 218 Господарського кодексу України унормовано, що підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов'язань.

Суд, вирішуючи питання щодо розстрочки виконання рішення суду від 23.07.2015 по справі № 910/15666/15, бере до уваги принцип рівності матеріальних інтересів обох сторін у справі та зазначає, що непогашення боржником заборгованості з моменту винесення рішення у даній справі та наявність інфляційних процесів у економіці держави за вказаний період часу порушує матеріальні інтереси позивача (стягувача), а також може призвести до негативних наслідків для нього.

По-третє, боржником жодним чином не обґрунтовано необхідність розстрочки виконання рішення суду від 23.07.2015 по справі № 910/15666/15 - до 10.01.2017 та не вказано механізму, за допомогою якого останній набуде змогу виконати вказане рішення в майбутньому згідно наданого графіку.

У зв'язку з викладеним, з наданих заявником документів не вбачається відсутність можливості у заявника одномоментно виконати рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2015 по справі № 910/15666/15, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання вказаного рішення.

Згідно практики розгляду справ про відстрочку/розстрочку Вищим господарським судом України (зокрема, Постанова від 12.01.2011 справі N 30/325), то там зазначено, що „законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення". При цьому, на думку Вищого господарського суду України, тяжке фінансове становище та нерентабельність господарської діяльності не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочення виконання судового рішення, якщо важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Пункт 1 ст. б Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, що, зважаючи на положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, гарантує кожному право на справедливий суд.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

У відповідності до положень ст. 617 Цивільного кодексу України, недодержання своїх обов'язків контрагентом, боржника, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням того, що боржником не надано жодних документів, які б дали можливість встановити розмір надходжень (доходів) відповідача, як-от: звіт про фінансові результати, баланс з відміткою органу статистики за підписом керівника та головного бухгалтера, виписки з обслуговуючих банків про стан рахунку та обороти на ньому за останні 6 (шість) місяців, - відповідачем не надано документів, підтверджуючих наявність у нього скрутного фінансового становища, враховуючи, що без інформації про розмір прибутків за звітний період інформація про розмір витрат юридичної особи не вказує на її фінансовий стан.

Таким чином, відповідач не надав доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України про наявність у нього скрутного фінансового становища та не навів і не підтвердив наявність виключних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

У зв'язку з наведеним, надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду про стягнення на користь позивача грошових коштів є безпідставним .

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2015 по справі № 910/15666/15, за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. до дочірнього підприємства з 100 відсотковим іноземним капіталом "Офіс Солюшнз Україна" про стягнення 827 703,48 грн. відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

3. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

4. Копію ухвали розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.