ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2016 Справа № 905/501/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецький завод кольорових сплавів»
до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»
простягнення 89 273,67 грн

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 представник за довіреністю
від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький завод кольорових сплавів» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про стягнення 3% річних у розмірі 8937,29 грн та інфляційних втрат у розмірі 80336,38 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що станом на даний час відповідачем не виконано свого грошового зобовязання зі сплати заборгованості за поставлений товар, яку було стягнуто рішеннями господарського суду Донецької області від 25.05.2010 у справі №8/182. У звязку з невиконанням вказаного грошового зобовязання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.02.2013 по 03.02.2016 у розмірі 8937,29 грн та інфляційні втрати за період з 01.10.2013 по 31.12.2015 у розмірі 80336,38 грн.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що суму основного боргу станом на 01.01.2013 погашено у повному обсязі, а нарахування 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованим, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010 у справі №8/182 стягнуто з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецький завод кольорових сплавів», належні докази чого містяться в матеріалах справи) заборгованість у розмірі 99303,32 грн, пеню в сумі 10094,96 грн, 3% річних в сумі 1869,10 грн, суму інфляційних витрат у розмірі 8242,19 грн, витрати по сплаті державного мита в сумі 1195,10 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

04.06.2010 господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення суду у справі №8/182.

Як вбачається зі змісту судового рішення по справі №8/182 вказана сума заборгованості виникла у звязку з невиконанням у повному обсязі відповідачем грошових зобов'язань за договором №11-06-4 від 11.06.2009.

Зазначеним судовим рішенням господарського суду встановлено факт наявності у відповідача перед позивачем основного боргу у розмірі 99303,32 грн.

Як свідчать матеріали справи, зазначене судове рішення у справі № 8/182 набрало законної сили та станом на даний час є чинним.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, під час розгляду цієї справи не доказується знову факт порушення відповідачем грошових зобовязань на суму 99303,32 грн при виконанні умов договору №11-06-4 від 11.06.2009.

Як вбачається судом з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 06.02.2013 відкрито виконавче провадження ВП№36408054 з метою виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.06.2010 №8/182.

Постановою державного виконавця від 21.06.2013 зупинено виконавче провадження ВП№36408054, а в подальшому наказ повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції ВП№48341432 від 06.08.2015 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №8/182 від 04.06.2010.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції ВП№48341432 від 17.02.2016 змінено сторону виконавчого провадження стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурсенерготрейд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецький завод кольорових сплавів».

Як свідчать матеріали справи відповідач станом на час розгляду даної справи основний борг в сумі 99303,32 грн позивачу не сплатив ані в добровільному порядку, ані в примусовому порядку.

Відповідач проти факту наявності основного боргу у розмірі 99303,32 грн заперечує, посилаючись на те, що станом на 01.01.2013 вказана заборгованість повністю погашена. Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» у відзиві зазначає, що закінчився строк давності зберігання документів, тому підтвердити погашення суми основного боргу підприємство не має можливості та надає акт від 03.02.2014 про виділення до знищення документальних матеріалів Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», які не підлягають подальшому зберіганню від 03.02.2014. Також в судовому засіданні 07.04.2016 представник відповідача зазначив, що сума основного боргу погашена шляхом здійснення відповідачем поставки вугільної продукції позивачу у період з січня по серпень 2010 року.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається. Проте, відповідач не надав на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, у тому числі виписки з банківського рахунку боржника, засвідченої банківською установою, доказів на підтвердження здійснення позивачу поставки вугільної продукції в рахунок погашення суми основного боргу, доказів зарахування зустрічних однорідних вимог тощо.

Окрім того, зі змісту акту від 03.02.2014 про знищення документів неможливо встановити, який саме документ на підтвердження оплати заборгованості Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» та на яку суму знищено.

Відповідач не надав до суду інших доказів на підтвердження оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 99303,32 грн, а матеріали справи таких не містять.

За таких обставин, Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» не доведений факт оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 99303,32 грн.

Посилаючись на наявність у відповідача простроченого (невиконаного) грошового зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 03.02.2013 по 03.02.2016 у розмірі 8937,29 грн та інфляційні втрати за період з 01.10.2013 по 31.12.2015 у розмірі 80336,38 грн.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За приписами ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст.ст. 202-205 Господарського кодексу України, ст.ст. 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України, зокрема, за ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як випливає з приписів ст.ст. 598-609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобовязання.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат є способом захисту майнового права та інтересу позивача, суть яких полягає у отриманні компенсації від боржника за користування утримуваних ним грошовими коштами, належними до сплати.

Прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 та від 20.01.2011.

Після прийняття судового рішення у справі № 8/182 про стягнення основного боргу, 3% річних і інфляційних втрат грошове зобов'язання боржника (відповідача) в частині сплати основного боргу в сумі 99303,32 грн не припинилось, оскільки кредитор (позивач) грошові кошти не отримав, а відтак він має право на нарахування передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України відсотків річних та інфляційних втрат до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання боржником.

Наявність судового рішення про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, відкриття виконавчого провадження за вказаним рішенням за відсутністю реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільно чи примусово) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.10.2010 у справі № 20/242.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що оскільки основна заборгованість за Договором №11-06-4 від 11.06.2009, яку було стягнуто рішенням господарського суду у справі № 8/182, у розмірі 99303,32 грн, до цього часу не сплачена, то позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на вказану суму заборгованості є обґрунтованими.

За здійсненим судом перерахунком 3% річних та інфляційних втрат, в межах періоду визначеного позивачем, їх розмір є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріали справи не містять заяв чи клопотань позивача про зміну (збільшення) розміру позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 8937,29 грн та інфляційних втрат у розмірі 80336,38 грн підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька обл., м. Вугледар, вул. Магістральна, 4, ідентифікаційний код 34032208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький завод кольорових сплавів» (83058, м. Донецьк, вул. Майська, 66, ідентифікаційний код 37603935) 3% річних у розмірі 8937 (вісім тисяч девятсот тридцять сім) грн 29 коп., інфляційні втрати у розмірі 80336 (вісімдесят тисяч триста тридцять шість) грн 38 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 12.04.2016

Суддя М.В. Сажнева