РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016Справа №910/1636/16
За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Приватного підприємства "Юридична фірма "Віртус"

про стягнення 24876,08 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Бриль П.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Юридична фірма "Віртус" заборгованості за комунальні послуги в загальному розмірі 24876,08 грн., з яких: 15212,67 грн. - основний борг, 3120,10 грн. - інфляційні втрати, 1426,11 грн. - 3% річних за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 від 02.04.2007; а також 4912,72 грн. - основний борг, 183,58 грн. - інфляційні втрати, 20,90 грн. - 3% річних за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 від 06.06.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 порушено провадження у справі №910/1636/16, розгляд справи призначено на 29.02.2016.

29.02.2016 від представника позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено до 21.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 розгляд справи відкладено до 04.04.2016.

01.04.2016 позивач через відділ діловодства суду подав додаткові документи до матеріалів справи, а також письмові пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2016 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання господарського суду не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.04.2007 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, яке перейменоване на Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (п. 1.2 Статуту), (сторона-1) та Приватним підприємством "Юридична фірма "Віртус" (сторона-2) укладено Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 (далі - договір №К-103), відповідно до умов якого сторона-1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті стороною-2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку №1 до договору (п. 1.1. договору №К-103).

Відповідно до п. 1.2. договору №К-103 сторона-2 користується приміщенням(и) загальною площею 113,1 кв.м. за адресою: вул. В.Василевської, 12/16 на підставі Договору купівлі-продажу від 11.02.2003.

За умовами п. 2.1.2. договору №К-103 сторона-1 зобов'язується в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих ним комунальних послуг.

У свою чергу, сторона-2 зобов'язується в 3-хденний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону-1 в зазначений термін, а у разі відмови повністю або частково сплатити кошти за спожиті комунальні послуги повідомити про це сторону-1, додавши документальне обґрунтування відмови протягом 3 днів (пункти 3.1.1., 3.1.2. договору №К-103).

Пунктами 5.1., 5.4. договору №К-103 визначено, що цей договір діє з моменту укладення по 31 грудня 2007 року. У разі закінчення дії договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Крім того, 06.06.2013 між Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (виконавець) та Приватним підприємством "Юридична фірма "Віртус" (споживач) укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 (далі - договір №Ш-102), згідно з умовами якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 2.2. договору №Ш-102 сторони погодили, що нарахування за спожиті послуги проводиться згідно з табуляграмами ПАТ «АК «Київводоканал» і ПАТ «Київенерго» за тарифами, які є чинними у період споживання послуг.

Як передбачено в п. 3.1., 3.2. договору №Ш-102 розрахунковим періодом є календарний місяць та у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Цей договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п. 9.1. договору №Ш-102).

Спір у даній справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної та повної сплати за надані послуги за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 від 02.04.2007, в період з 01.09.2010 по 01.06.2013, а також за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 від 06.06.2013, в період з 01.06.2013 по 01.07.2014.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Під час розгляду справи доказів припинення дії договору №К-103 від 02.04.2007 в період з 01.09.2010 по 01.06.2013, а також договору №Ш-102 від 06.06.2013, в період з 01.06.2013 по 01.07.2014 сторонами не надано, отже суд виходить з того, що в цей період вони були діючими та приймаються судом до уваги.

Укладені між сторонами правочини за своєю правовою природою є договорами надання послуг водопостачання та водовідведення. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. глави 63 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

За змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства (ч. 1 ст. 16 вказаного Закону).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

При цьому відповідно до ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води в тому числі зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 від 02.04.2007, в період 26.11.2010 по 30.04.2013, поставив відповідачу, а останній отримав теплову енергію на загальну суму 38502,99 грн. Крім того, за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 від 06.06.2013, позивач поставив відповідачу в період з 27.06.2013 по 27.06.2014 теплову енергію на загальну суму 16845,80 грн. Наведене підтверджується наявними матеріалах справи обліковими картками (табуляграмами).

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договорами у заявлений період свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договорів щодо постачання теплової енергії у гарячій воді, холодного водопостачання та водовідведення

За приписами ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач в пункті 3.1.1. договору №К-103 зобов'язався в 3-хденний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

Також, у п. 3.1., 3.2. договору №Ш-102 сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць та у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобов'язання за договорами, в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг, належним чином не виконав, сплативши лише 23290,32 грн. за договором №К-103 і 11993,12 грн. за договором №Ш-102, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість за договором К-103 в сумі 15212,67 грн. та за договором №Ш-102 в сумі 4912,68 грн.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як передбачено в п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, а також враховуючи, що позивачем допущено арифметичну помилку під час обрахування суми основного боргу за договором №Ш-102, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу за договором К-103 в сумі 15212,67 грн. та за договором №Ш-102 в сумі 4912,68 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ПП "Юридична фірма "Віртус" допустило прострочення виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 від 02.04.2007 інфляційні втрати в сумі 3120,10 грн. і 3% річних в сумі 1426,11 грн. (за період з 26.12.2010 по 01.07.2014); а за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 від 06.06.2013 - інфляційні втрати в сумі 183,58 грн. та 3% річних в сумі 20,90 грн. (за період з 27.07.2013 по 01.07.2014).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

За результатом перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає що він є невірним, однак, здійснення його перерахунку судом фактично призведе до виходу за межі позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Клопотання в порядку, передбаченому вищевказаною нормою, Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до позовної заяви не додано та в судовому засіданні позивачем не заявлено, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягають 3% річних та інфляційні втрати у заявленому позивачем розмірі.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Юридична фірма "Віртус" (04116, м. Київ, вулиця В.Василевської, будинок 12/16; ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вулиця Кирпоноса, будинок 10/8; ) за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №К-103 від 02.04.2007 - 15212 (п'ятнадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 67 коп. основного боргу, 3120 (три тисячі сто двадцять) грн. 10 коп. інфляційних втрат, 1426 (одну тисячу чотириста двадцять шість) грн. 11 коп. 3% річних; за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення №Ш-102 від 06.06.2013 - 4912 (чотири тисячі дев'ятсот дванадцять) грн. 68 коп. основного боргу, 183 (сто вісімдесят три) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 20 (двадцять) грн. 90 коп. 3% річних; а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 11.04.2016

Суддя О.А. Грєхова