донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.04.2016 справа №905/1966/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіАгапов О.Л Будко Н.В., Малашкевич С.А.
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу Дьома К.Г. Хоміча А.А. (довіреність від 01.03.2016 №148) не з'явився Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" Білої І.В. в інтересах Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м. Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від17.11.2015 р.
у справі№905/1966/15 (суддя Кучерява О.О.)
за позовом до про Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк" Білої І.В. в інтересах Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк", м.Донецьк Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, м.Селидове, Донецька область стягнення заборгованості за кредитним договором № КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012 року в розмірі 284 422,66 грн.
ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (Донецька область, м. Селидове) про стягнення заборгованості за кредитним договором № КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012 року в розмірі 284 422,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором №КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012р., банківські виписки, роздруківку з автоматизованої банківської системи "SCROOGE-III". Зазначав, що відповідачем не сплачена сума заборгованості у розмірі 257 307,23грн., з яких сума заборгованості за основним боргом - 197948,25грн., сума заборгованості за процентами - 43 338,98грн., сума заборгованості за комісіями - 16 020грн., сума пені - 27 115, 43 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.11.2015 року у справі № 905/1966/15 (суддя Кучерява О.О.), в редакції ухвали суду від 30.11.2015 року про виправлення описки та додаткового рішення від 30.11.2015 року, позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" суму заборгованості за процентами - 43 338,98грн., суму заборгованості за комісіями - 16020грн.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1187,18грн. покладені на відповідача та стягнуті в доход Державного бюджету України.

У задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Позивачем у справі подана апеляційна скарга, в якій заявник просить скасувати судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

В обґрунтування скарги Фонд посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

У зв'язку з находженням у відрядженні судді Малашкевич С.А протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.02.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя - Агапов О.Л., судді: Мартюхіна Н.О. М'ясищев А.М.

У зв'язку з відпустками судді Мартюхіної Н.О. та судді М"ясищева А.М. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.04.2016 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя - Агапов О.Л., судді: Малашкевич С.А.,Будко Н.В.

Апеляційна скарга розглянута відповідно до вимог ст.101 ГПК України.

Дослідивши матеріали справа, заслухавши представника позивача, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

29.11.2012 між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» та ФОП ОСОБА_8 укладений договір №КСПДЮ/322377.2, який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) «Позика. Кредит. Банківський вклад», параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України (надалі - ГК), Законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до інформації з системи автоматизації банку «SCROOGE-III», яка наявна в матеріалах справи, сторонами встановлено кінцевий термін повернення кредиту 28.11.2017р., а відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 15% річних.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що за фактом протиправного заволодіння майном банку, зокрема оригіналом кредитної справи, керівництвом банку була подана заява від 23.03.2015р. на ім'я начальника ГУМВС України в Донецькій області Аброськіна В.В.

Постановою правління Національного банку України «Про затвердження положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18.06.2013 №254 (далі-Положення) встановлені основні вимоги до організації операційної діяльності банків та визначення операційних ризиків і вжиття заходів щодо управління ними. Обов'язок внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів, всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку, а також докладний опис кожної банківської операції є вимогами Положення, зокрема п.п. 3.4, 3.8.

Пунктом 9.5 зазначеного Положення встановлено, що інформаційне забезпечення операційної діяльності повинно відповідати зокрема таким вимогам: реалізація правила "двох рук" (операція не може бути ініційована та виконана одним користувачем системи); неможливість ігнорування інформації, що надійшла з будь-якого джерела; надійність та здатність до швидкого відновлення робочого процесу в разі виникнення технічних або програмних збоїв; наявність резервного накопичення та зберігання всієї інформації для забезпечення відновлення роботи банку внаслідок виникнення форс-мажорних обставин або в разі ліквідації банку; автоматизація роботи з архівами системи; можливість ознайомлення з будь-якою потрібною архівною інформацією протягом терміну її зберігання, у тому числі в розрізі структурних підрозділів банку (філій, відділень тощо).

Умови укладеного між сторонами кредитного договору містяться у системі автоматизації банку позивача.

В матеріалах справи наявна первинна документація з посиланням на кредитний договір №КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов до висновку, що сторонами в кредитному договорі №КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012р. погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до матеріалів справи банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів, що підтверджено відповідними виписками по особовим рахункам позивача, які наявні в матеріалах справи.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст.1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК).

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012р.

Відповідно до інформації з автоматизованої банківської системи "SCROOGE-III" датою остаточного повернення кредиту є 28.11.2017р.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд, прийшов до висновку про те, що позивач передчасно звернувся до суду з позовом до відповідача в частині стягнення 197 948,25грн. - заборгованості за кредитом, не довівши наявності у нього порушеного права, яке б підлягало захисту на час звернення з позовом.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, у зв'язку з невиконанням належним чином, прийнятих на себе відповідачем зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість зі сплати процентів в сумі 43 338,98грн. та заборгованість за комісії в сумі 16020грн.

З наданої позивачем на вимогу суду банківської виписки вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати процентів дійсно (фактично) становить 43338,98грн. (з урахуванням часткової сплати) та заборгованість за комісії становить 16020грн. (з урахуванням часткової сплати).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам та комісії відповідно до умов договору кредиту є правомірними, доведеними належним чином та підтверджені матеріалами справи, господарський суд дійшов до вірного, на думку колегії, висновку про обґрунтованість позову в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 27 115,43грн. за порушення відповідачем строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії за період з 31.01.2015р. по 30.07.2015р. господарський суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою,гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Матеріали справи жодних доказів в підтвердження факту наявності письмової згоди сторін щодо зобов'язання відповідача сплачувати штрафні санкції у разі порушення зобов'язань за кредитним договором № КСПДЮ/322377.2 від 29.11.2012р. не містять.

Враховуючи вищенаведене, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" в частині стягнення пені за порушення відповідачем строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії за період з 31.01.2015р. по 30.07.2015р. у розмірі 27115,43грн.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо відмови господарського суду в стягненні суми заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) у зв'яжу із передчасністю вимоги, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає висновок господарського суду помилковим, та таким, що не ґрунтується на законодавстві та матеріалах справи.

Виходячи з наявних у справі матеріалів (у т.ч., банківських виписок, даних про часткову сплату процентів) нарахування відсотків та комісій відбувалось щомісячно.

Відповідно до матеріалів справи у зв'язку із порушення відповідачем умов кредитного договору позивачем на адресу ОСОБА_8 направлена вимога від 30.07.2015 року (докази направлення в матеріалах справи - а.с.40-41), відповідно до якої останньому пропонувалось достроково повернути, у тому числі, і суму основної заборгованості - 197 948,25 грн.

Частина 2 статті 1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, вимоги позивача про дострокове стягнення 197 948,25 грн. основного боргу були засноване на законодавстві і рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо стосується стягнення пені, то судова колегія Донецького апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в розумінні цього кодексу є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За містом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто Селидове ( на час розгляду апеляційної скарги діє Розпорядження КМУ від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», згідно з додатком до якого до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, включене м. Селидове).

Пеня позивачем нарахована за період з 31.01.2015р. по 30.07.2015р.

Враховуючи викладене, а також відсутність відомостей про те, що стягнення пені було обумовлено самим кредитним договором, на що звертав увагу місцевий господарський суд, судова колегія не вбачає підстав для стягнення пені та задоволення апеляційної скарги в цій часині.

У зв'язку з вищевказаним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а рішення господарського суду Донецької області частковому скасуванню.

При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню до державного бюджету України, судова колегія виходить з того, що позовна заява направлена до господарського суду Донецької області 31.08.2015 року (див. поштовий конверт - а.с.52).

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 43, 99,101-103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105 ГПК Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2015 року у справі №905/1966/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення суми основного боргу в розмірі 197 948 грн. 25 коп. та прийняти нове рішення про стягнення суми основного боргу.

Абзац другий резолютивної частині рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2015 року у справі № 905/1966/15 викласти у наступній редакції:

«Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (АДРЕСА_1, відомості про р/р матеріали справи не містять, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; фактична адреса: 02660, м. Київ, просп. Ю.Гагаріна, буд. 23, відомості про р/р матеріали справи не містять, ) суму основного боргу - 197 948 грн. 25 коп., заборгованості за процентами - 43 338,98грн., суму заборгованості за комісіями - 16020,00 грн.».

Абзац третій резолютивної частині рішення, в редакції додаткового рішення у справі від 30.11.2015 року, викласти у наступній редакції:

«Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (АДРЕСА_1, відомості про р/р матеріали справи не містять, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України 5146,15 (п'ять тисяч сто сорок шість гривень) 15 коп. судового збору».

В іншій частині рішення господарського суду залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (АДРЕСА_1, відомості про р/р матеріали справи не містять, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укрбізнесбанк» Білої І.В. 6257,30 (шість тисяч двісті п'ятдесят сім гривень), 30 коп. в рахунок сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Накази видати господарському суду Донецької області.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: Н.В. Будко

С.А. Малашкевич