ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 р. Справа № 918/118/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Хаус Груп"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення в сумі 119 857 грн. 78 коп., з яких 87 000 грн. 00 коп. - авансового платежу, 32 857 грн. 78 коп. - відсотки за користування чужими коштами.

Представники сторін:

від позивача : Малишева А.А. (дов. № 42 від 04.09.2015 р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Хаус Груп" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення 119 857 грн. 78 коп., з яких 87 000 грн. 00 коп. - авансового платежу, 32 857 грн. 78 коп. - відсотки за користування чужими коштами.

Ухвалою від 19.02.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/118/16.

Ухвалою від 09.03.2016 року, у зв'язку із неявкою Відповідача по справі, розгляд справи відкладено на 21.03.2015 року.

Ухвалою суду від 21.03.2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 04.04.2016 року.

До канцелярії суду 04.04.2016 року від представника Позивача надійшли письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 04.04.2016 року Позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву, а також доказів погашення заборгованості не подав, в судові засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що нез'явлення Відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.04.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Підрядник) укладено договір № 1612-1 на виконання електромонтажних робіт (далі - Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання по виконанню робіт з будівництва зовнішніх електромереж до об'єкта "Житловий багатоквартирний будинок" за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.1. укладеного між сторонами Договору загальна сума договору складає 470 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20 % - 78 333 грн.33 коп. Вартість робіт включає: монтажні роботи, погодження з відповідними службами прокладання зовнішніх інженерних мереж та вартість матеріалів.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Замовник перераховує Підряднику аванс в розмірі 25 % від загальної вартості робіт по Договору.

Щомісячна оплата Підряднику за виконані роботи проводиться на протязі 5-ти днів, після підписання Сторонами актів виконаних робіт КБ-2В, і складених на основі фактично виконаних робіт, норм ДБНД 2.2-21-99, ДБНД 2.3.-8-99, та розрахунків складених з урахуванням діючих цін на послуги (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору початок виконання робіт - з наступного дня після отримання авансу.

Датою завершення робіт передбачених даним договором 31.12.2013 року. Підрядник має право виконати роботи достроково (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.3.1 п. 3.3. Договору Підрядник зобов'язується: виконати всі роботи, і що визначені в договорі та додатках до нього у повному обсязі та у встановлені строки.

На підставі укладеного між сторонами Договору Позивачем було здійснено Відповідачу авансовий платіж в розмірі 87 000 грн.00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 236 від 16.12.2013 року, призначення платежу - оплата за будівництво зовнішніх електромереж згідно договору № 1612-1 від 16.12.2013 року, у т.ч. ПДВ 20 % - 14 500 грн. 00 коп.

Відповідач до виконання покладених на нього обов'язків, відповідно до умов Договору, не приступив, роботи по виконанню робіт з будівництва зовнішніх електромереж об'єкта "Житловий багатоквартирний будинок" за адресою АДРЕСА_2 не виконав, в зв'язку з чим не було складено та підписано актів виконаних робіт КБ-2В та довідки КБ-3.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що Відповідачем не було виконано роботи з будівництва зовнішніх електромереж до об'єкта "Житловий багатоквартирний будинок" за адресою АДРЕСА_2 у передбачений Договором строк, Підрядник зобов'язаний повернути Позивачеві сплачений аванс у розмірі 87 000 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 849 ЦК України, яка визначає загальні положення договору підряду, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи факт невиконання відповідачем робіт у встановлений договором строк, Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс-Хаус Груп" скористалось своїм правом, передбаченим ст. 849 ЦК України, та відмовилось від договору в односторонньому порядку і така відмова від договору здійснена у відповідності з чинним законодавством, а саме: позивачем 16.10.2015 року направлено на адресу відповідача повідомлення вих. № 78 від 12.10.2015 року про відмову від договору № 1612-ї на виконання електромонтажних робіт від 16.12.2013 року та повернення сплаченого авансу в розмірі 87 000 грн.00 коп.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються договором. Відповідно до пункту 17 загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМ України від 01.08.2005 року № 668, строки виконання робіт (будівництва об'єкта) встановлюються договором підряду і визначаються датою їх початку та закінчення.

Враховуючи, що грошові кошти в розмірі 87 000 грн. 00 коп. в період з 01.01.2014 року по 27.07.2015 року перебували у Відповідача без достатньої правової підстави, внаслідок чого у Позивача виникло право на нарахування Відповідачу на вказану суму процентів за користування чужими коштами. Відповідно, це є платою за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми і (ст. ст. 536, 1214 ЦК України), і підставою для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

За таких обставин, з настанням факту невикористання підрядником отриманого авансу, у замовника настають підстави для нарахування на цю суму відсотків за весь час користування і невикористаними за цільовим призначенням коштами тобто з моменту їх отримання до моменту фактичного повернення.

Однак, в даному випадку відповідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України не може бути застосована, оскільки стягнення з Підрядника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на виконання електромонтажних робіт, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні названої статті.

Проте, в статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.3 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 Цивільного кодексу України).

Виходячи з системного аналізу норм діючого законодавства, стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у вищезгаданій статті 536 Цивільного кодексу України, це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (ст. 1214 ЦК України). Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (аналогічна правова позиція наведена в п.п. 6.1, 6.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Оскільки умовами укладеного між сторонами Договору не було передбачено розміру відсотків за користування грошовими коштами, підстава отримання яких згодом відпала, стаття 536 Цивільного кодексу України відсилає до норми, яка регулює розмір процентів на рівні законодавства.

Згідно з ч.6 ст. 231, ч. .4 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно із ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд визначає наступне.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Хаус Груп" ґрунтуються на законодавстві, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на Відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (33003, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс-Хаус Груп" (33023, м. Рівне, вул. Грушевського, буд. 77, кім. 507, код 38342482) 119 857 (сто дев'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 78 коп., з яких 87 000 (вісімдесят сім тисяч) грн. 00 коп. - авансового платежу, 32 857 (тридцять дві тисячі вісімсот п'ятдесят сім) грн. 78 коп. - відсотки за користування чужими коштами та 1 797 (одна тисяча сімсот дев'яносто сім) грн. 86 коп. - судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 07 квітня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (33023, м. Рівне, вул. Грушевського, буд. 77, кім. 507) ;

3 - відповідачу (33003, АДРЕСА_1).