Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" березня 2016 р. Справа № 906/216/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №418/1 від 01.02.2016р.,

від відповідача: ОСОБА_2, керівник,

ОСОБА_3, довіреність №237 від 31.03.2016р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут" (м.Житомир)

до Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради (Житомирська обл., Бердичівський р-н, смт.Гришківці)

про стягнення 56423,50 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут" (м.Житомир) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради (Житомирська обл., Бердичівський р-н, смт.Гришківці) про стягнення 56423,50грн. заборгованості за договором від 27.08.2015р. №2015/ТП-БО-300025 на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.03.2016р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут" прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/216/16 та призначено її розгляд на 31.03.2016р., зобов'язавши сторони подати суду необхідні для вирішення справи докази.

28.03.2016р. через діловодну службу суду від Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради з супровідним листом від 28.03.2016р. №222 надійшли документи згідно наведеного в листі переліку (долучені до матеріалів справи), в т.ч. відзив на позовну заяву (а.с.55-56). За змістом відзиву, відповідач повністю визнає вимоги позивача, викладені у позовній заяві щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 56423,50 грн., однак, заперечує проти відшкодування судового збору за розгляд даної справи, з посиланням на відсутність вини закладу у виникненні боргу. Вказує, що така ситуація виникла через недбалість позивача у своєчасному інформуванні споживачів про зміни в законодавстві щодо умов постачання природного газу. Крім того, наголошує, що заклад фінансується з місцевого бюджету, видатки на сплату судового збору не передбачені.

31.03.2016р. через діловодну службу від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, згідно наведеного переліку, в т.ч. довідка від 31.03.2016р. №3101/5 про те, що станом на 31.03.2016р. заборгованість відповідача за спожитий природний газ у січні 2016 року становить 56423,50 грн. (а.с.64).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник позивача посилається на додаткову угоду №2 до договору. Пояснив, що фактично споживання відповідачем природного газу в січні 2016р. розбито на 2 акти: перший - в межах ліміту спожитого газу (даний акт оплачено), та другий, поза межами ліміту, який на даний час відповідачем не оплачено.

Представники відповідача в засіданні суду позов визнали, проте, просили не стягувати з відповідача судовий збір по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (постачальник/позивач), Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (далі - ПАТ "Житомигаз", за договором - газорозподільне / газотранспортне підприємство) та Комунальним навчальним закладом "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради (споживач/відповідач) було укладено договір №2015/ТП-БО-300025 на постачання природного газу за регульованим тарифом (а.с.37-41).

Відповідно до умов п.1.1. договору від 07.08.2015р., постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

За змістом п.4.6 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання суб'єктами господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води). У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як встановлено в підпункті 5.3.3 пункту 5.3 договору, споживач зобов'язується: оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

В пункті 10.1 договору від 07.08.2015р. встановлено, що договір набирає чинності з 1 липня 2015 року та укладається на строк по 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяцем до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 3 договору щодо договірних обсягів постачання природного газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

Відповідно до умов підписаної сторонами додаткової угоди №2 від 31.12.2015р. до договору №2015/ТП-БО-300025 від 07.08.2015р., сторони відповідно до п.6 ст.40 Закону України від 10.04.2014р. №1197-VІІ "Про здійснення державних закупівель" (із змінами) домовились про продовження дії договору в 2016 році та збільшення його вартості в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі 2015 року, та внесення наступних змін, а саме: абзац перший п.4.5. договору викласти в редакції, яка встановлює, що вартість договору становить 1200000,00 грн. (з ПДВ), в т.ч. на 2016 рік - 200000,00 грн. Інші пункти договору залишено незмінними.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі вищевказаного договору на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що свої зобов'язання за умовами договору від 07.08.2015р. щодо постачання відповідачеві природного газу в обсягах та порядку, визначених договором, позивач виконував належним чином. Водночас, відповідачем було допущено порушення умов договору від 07.08.2015р., а саме, неоплачено акт №ЖТЗ00000169 приймання -передачі природного газу по договору на постачання природного газу від 31.01.2016р. на суму 56423,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, станом на день прийняття рішення у даній справі заборгованість у вказаній сумі відповідачем не погашена.

В листі Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради від 18.02.2016р. №109 (а.с.50), а також, у відзиві на позов, відповідач також визнав наявність заборгованості за спожитий природний газ за період січня 2016 року в сумі 56423,50 грн.

Враховуючи викладене, позов щодо стягнення з відповідача суми 56423,50 грн. основного боргу підлягає задоволенню господарським судом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати боргу та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надав. При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

З огляду на викладені приписи чинного законодавства та встановлені судом з наявних у справі доказів та пояснень сторін обставини справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо стягнення 56423,50 грн. заборгованості.

При цьому, викладені відповідачем у відзиві доводи в заперечення відшкодування на користь позивача витрат по сплаті судового збору судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з задоволенням позову по справі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального навчального закладу "Бердичівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат" Житомирської обласної ради (13337, Житомирська обл., Бердичівський р-н, смт.Гришківці, вул.Житомирська, буд.155, ідентифікаційний код 13578947) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житомиргаз збут" (10002, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, буд.35, ідентифікаційний код 39577504):

- 56423,50 грн. заборгованості,

- 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.04.16

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам (реком.)