РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016Справа №910/3312/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»
До Третя особа,Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
Провиплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 14 708,84 грн
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Юхименко С.Ю. - дов. № 4245 від 30.12.2015;

від відповідача: не з'явився;

третя особа: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 14 708,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 порушено провадження у справі № 910/3312/16, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, та призначено розгляд справи на 18.03.2016.

У судовому засіданні 18.03.2016 представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у даному судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи, суд відклав розгляд справи до 28.03.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 28.03.2016 надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду не виконали, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.03.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 на вулиці Перекопська в місті Херсон за участю автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що належить ПАТ «Укргазбанк» та за участю тролейбусу «Т-2-9», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2015 № провадження 3/666/747/15 справа № 666/2613/15-п дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм «Тролейбусу т-2-9», номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_1, вимог Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2015 № провадження 3/666/747/15 справа № 666/2613/15-п ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення та на підставі статті 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів № АЗ/000/054/140000218 від 01.08.2014 страховиком автомобіля «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, є Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

ДТП, яка сталася 29.04.2015 відповідно до норм чинного законодавства, було визначено страховим випадком.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи. Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів розроблено згідно із Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і затверджено наказом Фонду держмайна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону), і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

Відповідно до поданого позивачем звіту № Ве-188 від 13.05.2015, складеного експертами Херсонської транспортно-промислової палати, вартість відновлювального ремонту легкового автомобілю «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, по цінах на момент проведення експертного дослідження становить 33 309,78 грн.

В свою чергу, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до звіту № Ве-188 від 13.05.2015 складає 15 928,09 грн.

На підставі заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № КАСКО/054/000/15/0021 від 29.05.2015 транспортного засобу «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, та встановлена сума страхового відшкодування у загальному розмірі 29 312,61 грн (з врахуванням пропорційної відповідальності (88%).

Позивач повідомив суду, що він свої зобов'язання перед страхувальником за договором страхування наземного транспорту виконав належним чином, перерахувавши на рахунок ПП ОСОБА_4 29 312,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 42836 від 03.06.2015.

Зважаючи на те, що з вини ОСОБА_1, який керував тролейбусом «Т-2-9», номерний знак НОМЕР_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення з автомобілем «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, він є особою, відповідальною за збиток, заподіяний зазначеному автомобілю.

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та МКП «Херсонелектротранс» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 12.02.2015 форма № 83 серії УБ№1087186. Відповідно до додатку № 1 форма № 83 серії УБ № 1087212 до зазначеного вище договору, забезпеченим транспортним засобом є тролейбус «Т-2-9», номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 12.02.2015 форма № 83 серії УБ№1087186 та статей 993 і 1191 Цивільного кодексу України, отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме - до страхової організації, якою здійснено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного тролейбус «Т-2-9», номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_2, тобто до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

У зв'язку з вищенаведеним, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу.

У відповідь на зазначену вимогу, відповідач перерахував на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 14 603,77 грн., іншу частинку суми у розмірі 14 708,84 грн відповідачем не перераховано.

За таких обставин на розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування 14 708, 84 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на те, що при розрахунку суми відшкодування позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та не надано доказів того, що виконавець послуг з ремонту є платником ПДВ. Відповідач наголошував на тому, що оскільки позивачем не надано доказів того, що виконавець послуг з ремонту є платником ПДВ, то сума страхового відшкодування має бути зменшена на визначену суму податку на додану вартість.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що ним у повному обсязі виконано своє зобов'язання з відшкодування завданої шкоди.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З огляду на зазначені норми права, до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до винної особи в межах виплаченого ним страхового відшкодування, проте відповідач є зобов'язаним в межах суми оціненої шкоди, визначеної експертом у встановленому законом порядку.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи. Методику товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів розроблено згідно із Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» і затверджено наказом Фонду держмайна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано в Мін'юсті України 24.11.2003 р. за № 1074/8395, зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону), і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

Відповідно до поданого позивачем звіту № Ве-188 від 13.05.2015, складеного експертами Херсонської Транспортно-Промислової палати, вартість відновлювального ремонту легкового автомобілю «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, по цінах на момент проведення експертного дослідження становить 33 309,78 грн.

В свою чергу, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до звіту № Ве-188 від 13.05.2015 складає 15 928,09 грн.

Враховуючи вищезазначені норми, суд приходить до висновку, що відповідач є зобов'язаними в межах суми оціненої шкоди - 15 928,09 грн., визначеної експертом у встановленому законом порядку, а не суми відновлювального ремонту (29 312,61 грн), яка виплачена позивачем своєму страхувальнику в силу умов договору.

В свою чергу, судом відхиляються заперечення відповідача стосовно необхідності вирахування з суми оціненої шкоди податку на додану вартість, оскільки зі звіту № Ве-188 від 13.05.2015 вбачається, що експертом вартість матеріального збитку було визначено без врахування ПДВ, у зв'язку з чим підстави для його вирахування також відсутні.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування підлягають задоволенню частково в розмірі 1 324,32 грн оціненої шкоди з урахуванням того, що позивачу відповідачем вже було частково сплачено страхове відшкодування у розмірі 14 603,77 грн ( 15 928,09 грн - 14 603,77 грн).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ) 1 324 (одну тисячу триста двадцять чотири) грн 32 коп. страхового відшкодування та 124 (сто двадцять чотири) грн 07 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

04.04.2016

Суддя О.М. Спичак