ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16р. Справа № 904/293/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про зобов'язання пролонгувати дію договору № 118S14 від 24.01.2014 року про технічне забезпечення електропостачання споживача

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 28.07.2015 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 14-84 юр. від . 22.02.2016 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про зобов'язання публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" переукласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" договір № 118S14 від 24.01.2014 року про технічне забезпечення електропостачання споживача на тих самих умовах, шляхом продовження терміну його дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.11.2015 року позивач отримав від публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" департаменту Шахтоуправління з підземного видобутку руди лист № 92-10/1854 від 09.11.2015 року "Про розірвання договору" у зв'язку з зупиненням проведення гірничих робіт в кар'єрі "Південний", фактично в даному листі йде мова про відмову публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" пролонгувати дію договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача" № 118S14 від 24.01.2014 року. На думку позивача повідомлення публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" № 92-10/1854 від 09.11.2015 року про розірвання договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача" № 118S14 від 24.01.2014 року є протиправним та незаконним оскільки норми чинного законодавства України вказують, що в разі дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" Правил користування електричною енергією публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" позбавляється права відмовити позивачу в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача (п. 1.7 Правил користування електричною енергією).

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що керуючись положеннями договору та нормами чинного законодавства України, відповідач листом № 912-01/1508 від 17.09.2015 року "Про розірвання договору" повідомив позивача, що у зв'язку із зупиненням проведення гірничих робіт у кар'єрі "Південний" відсутня технічна можливість з обслуговування та експлуатації ліній електропередач 6кВ., КТП №№ 3,4, що знаходяться на балансі відповідача, за допомогою яких здійснюється енергопостачання комплексу позивача, в результаті чого строк дії договору закінчується 31 грудня поточного року без наступної пролонгації. В подальшому, відповідач повторно повідомляв позивача про розірвання договору листами № 92-10/1854 від 09.11.2015 року, № 92-01/2062 від 16.12.2015 року. Крім того, відповідач має повне право, як власник високовольтного обладнання, за допомогою якого забезпечується технічна можливість електропостачання комплексу позивача, на власний розсуд, без будь-яких обмежень, з дотриманням чинного законодавства України, розпоряджатись цим майном. В листі № 92-01/2062 від 16.12.2015 року відповідач додатково зазначив, що з метою уникнення створення аварійних ситуацій та загроз для життя людей, ним було прийнято рішення про вивід електрообладнання із експлуатації з подальшим його демонтажем. Додатково відповідач зауважив про свою готовність розглянути можливість надання нової точки підключення позивача з видачею технічних умов на підключення, у випадку надходження до нього відповідного звернення позивача, уклавши при цьому необхідний договір. Таким чином, на думку відповідача, він діяв із чітким дотриманням вимог діючого законодавства України, з метою уникнення створення аварійних ситуацій, які могли б створити небезпеку для життя та здоров'я людей, тому жодних порушень та ознак протиправності в його діях немає.

25.02.2016 року позивачем надані заперечення на відзив відповідача де вказує, що аналізуючи відносини між сторонами, публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" - є основним споживачем (електричної енергії), а товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" - субспоживачем, а відповідно до п. 1.7 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих ПКЕЕ в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими ПКЕЕ випадках. Тобто, посилання відповідача на дотримання ним норм чинного законодавства України при розірванні договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача" № 118S14 від 24.01.2014 року не відповідають дійсності.

На думку позивача висновки відповідача про законність розірвання договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача" № 118S14 від 24.01.2014 року, які побудовані на нормах Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України без урахуванням норм Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року № 575/97-ВР та Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, не відповідають дійсності.

Також позивач зазначає, що в разі не переукладання договору № 118S14 від 24.01.2014 року "Про технічне забезпечення електропостачання" будуть спричиненні тяжкі наслідки до місцевого та зведеного бюджету України, позивач не матиме змоги здійснювати свою господарську діяльність і як наслідок бюджети України не отримують податки та збори від діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" та не отримують валютну виручку від експорту готової продукції, а також в регіоні зросте соціальне напруження, так як позивач не матиме змоги збільшити кількість працівників та відповідно збільшити надходження до державного бюджету, а навпаки буде змушено скорочувати штат своїх працівників.

15.03.2016 року, після початку розгляду господарським судом справи по суті, до господарського суду Дніпропетровської області надійшла уточнена позовна заява згідно якої позивач просить зобов'язати публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, а саме комплексу по збагаченню гематитових кварцитів шостого залізистого горизонту у кар'єрі "Південний", за адресою: Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гусєва, буд. 15а на умовах визначених чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року. В заяві позивач посилається на дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" Правил користування електричною енергією, що позбавляє публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" права відмовити позивачу в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, тобто повідомлення відповідача № 92-10/1854 від 09.11.2015 року про розірвання договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача" № 118S14 від 24.01.2014 року є протиправним та незаконним.

Відповідно до пункту 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: 1) подання іншого (ще одного) позову, чи 2) збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи 3) об'єднання позовних вимог, чи 4) зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи) (пункту 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оскільки заява про уточнення позовних вимог була подана після початку розгляду господарським судом справи по суті вказана заява залишається без розгляду.

04.04.2016 року відповідачем надані письмові пояснення в яких просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю оскільки відповідач не відмовляв позивачу в укладенні договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, навпаки, відповідач у листі № 92-01/2062 від 16.12.2015 року зазначив, що він готовий розглянути можливість надання позивачу нової точки підключення, у випадку надходження від нього на адресу відповідача відповідного звернення, з наступним укладанням відповідного договору, позивач пропозицію відповідача щодо отримання нової точки підключення та укладання відповідного договору проігнорував та до відповідача із відповідного питання не звертався. Так як позивач на адресу відповідача не звертався з питання укладання нового договору про технічне забезпечення електропостачання споживача через нову точку підключення, а повторне підключення аналогічне тому, як було згідно з договором № 118S14 від 24.01.2014 року, строк дії якого вже закінчився, здійснити неможливо з об'єктивних причин, Таким чином, на думку відповідача, звернення позивача до суду з вимогою про зобов'язання укласти договір є передчасним та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Також відповідач звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі у зв'язку із відсутність предмета спору оскільки відповідачем не були порушені жодні права позивача з питання укладання нового договору, а тому звернення до суду із подібною вимогою є передчасним, адже права та охоронювані законом інтереси товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" не були порушені публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 року порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 09.02.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 25.02.2016 року, до 02.03.2016 року, до 10.03.2016 року та до 16.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 16.03.2016 року за клопотанням представника відповідача строк розгляду спору продовжено до 05.04.2016 року включно та розгляд справи відкладено до 04.04.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 04.04.2015 року було оголошено перерву до 05.04.2016 року.

У судовому засіданні 05.04.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 року між публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - власник мереж, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (далі - споживач, позивач) був укладений договір № 118S14 про технічне забезпечення електропостачання споживача (далі - договір). Під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п.1.1 договору власник мереж забезпечує технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про куплю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 договору.

Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку 1 "Однолінійна схема". Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії в точку продажу, визначену згідно з відповідним договором споживача з постачальником електричної енергії. На однолінійній схемі точка продажу позначається "Тп" (п.1.2 договору).

Пунктами 6.1, 6.1.1 договору передбачено, що передача електричної енергії споживачу може бути припинена або обмежена власником мереж без попередження, з дотриманням процедури передбаченої Правилами користування електричною енергією у разі зокрема споживання електроенергії споживачем після закінчення строку дії договору.

Відповідно п. 10.8 договору, договір укладається на строк до 31.12.2014 року, та набирає чинності з моменту укладання договору про спільне використання технологічних електричних мереж між власником мереж та публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", за яким відбувається відшкодування вартості послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Договір вважається дійсним при наявності договору між споживачем та публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" про постачання електроенергії (п.10.9 договору).

27.10.2014 року між публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" та товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" був укладений договір про постачання електричної енергії № 100336.

16.11.2015 року споживач отримав від власника мереж лист № 92-10/1854 від 09.11.2015 року згідно якого директор шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) ОСОБА_3 повторно повідомив позивача про те, що згідно укладеного договору № 118S14 від 24.01.2014 року про технічне забезпечення електропостачання споживача (комплекс зі збагачення гематитових кварцитів "Рудомайн"), предмет якого, забезпечення технічної можливості передачі (транзит) електричної енергії власними технологічними мережами споживачу в обсязі згідно укладеного договору на постачання електричної енергії з постачальником ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (п.1.1 договору), умови якого, шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірського департаменту ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" виконує в повному обсязі. У зв'язку з зупинкою проведення гірських робіт в кар'єрі "Південний" відсутня технічна можливість по обслуговуванню та експлуатації ліній електропередач 6 кВ, КТП №№ 3,4, що знаходяться на балансі підприємства відповідача засобами яких здійснюється електропостачання комплексу "Рудомайн". На підставі вищевикладеного та керуючись п.10.8 договору № 118S14 від 24.01.2014 року відповідач повідомив про те, що термін дії договору закінчується 31 грудня поточного року без подальшої пролонгації.

26.11.2015 року позивач направив на адресу відповідача лист від 25.11.2015 року з пропозицією переукласти або продовжити термін дії з товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" договору про технічне забезпечення електропостачання споживача № 118S14 від 24.01.2014 року, а в разі не можливості переукласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 118S14 від 24.01.2014 року, укласти новий договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, із примірниками підписаної директором та скріпленої печаткою позивача договору № 25/11/2015 про технічне забезпечення електропостачання споживача від 25.11.2015 року з додатками.

Листом № 92-01/2062 від 16.12.2015 року відповідач зазначив про відсутність технічних можливостей для надання позивачу електричної енергії на тих умовах, які були передбачені укладеним між сторонами договором про технічне забезпечення електропостачання споживача № 118S14 від 24.01.2014 року та пропонував позивачу укласти новий договір зі зміною точки приєднання.

За твердженням позивача, ним виконувалися умови договору належним чином. Будь-яких претензій до споживача щодо неналежного виконання умов договору власником мереж не заявлялось.

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" переукласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" договір № 118S14 від 24.01.2014 року про технічне забезпечення електропостачання споживача на тих самих умовах, шляхом продовження терміну його дії.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до п. 1.5 Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 року № 910 (далі - Правила) у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань вносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Згідно з п. 1.7 Правил у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Згідно з частинами 3, 4, 6 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у ч. 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідача в порядку визначному п. 10. договору відмовився від договору.

На звернення позивача 25.11.2015 року з пропозицією переукласти або продовжити термін дії договору, а в разі не можливості переукласти договір укласти новий договір відповідно до типового договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, з доданими до листа підписаними директором та скріпленою печаткою позивача договором № 25/11/2015 про технічне забезпечення електропостачання споживача від 25.11.2015 року з додатками, відповідач листом № 92-01/2062 від 16.12.2015 року повідомив про можливість укладання нового договору, проте зі зміною точки приєднання.

Положеннями ст.ст. 203, 204 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасників правочину мають бути вільними та відповідати їх внутрішній волі.

Відповідно до п. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 638 Цивільного кодексу України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 5.17 Правил визначено перелік істотних умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, а саме: найменування сторін, місце і дату укладення договору, обсяг передачі електричної енергії та договірної граничної величини електричної потужності, режими постачання, гарантований рівень надійності електропостачання (за категорією надійності електропостачання), величини дозволеної та приєднаної потужності електроустановок субспоживача, порядок обліку перетікання реактивної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії (за необхідності), порядок обліку споживання електричної енергії та вимірювання величини потужності, споживання та генерування реактивної електроенергії, контролю показників якості електричної енергії (у тому числі у випадку пошкодження або тимчасової відсутності відповідних розрахункових засобів обліку), порядок надання даних щодо використаної субспоживачем електричної енергії, умови дії договору у разі відсутності у споживача договору про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії та/або у разі відключення споживача за борги чи з інших причин, строк дії договору, умови та порядок розірвання договору, місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Пункт 5.18 Правил визначає перелік документів, які є невід'ємними частинами такого договору, та до яких зокрема належить: акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін та схема електропостачання, зазначення точок приєднання і ліній, що живлять струмоприймачі субспоживача.

Пунктом 5.19 Правил передбачено, що у разі укладення між основним споживачем та субспоживачем договору про технічне забезпечення електропостачання споживача цей договір та зміни до нього узгоджуються з електропередавальною організацією у частині режимів споживання електричної енергії, приєднаної потужності, режимів перетікання реактивної електроенергії та дотримання показників якості електричної енергії.

За таких обставин, для визнання договору укладеним, сторони повинні дійти згоди з усіх істотних умов такого договору.

Згідно з ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до п. 1.7 Правил, основний споживач не має права відмовити субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Отже, проект договору повинен бути розроблений та відповідати Типовому договору, який затверджений Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець (ст. 179 Господарського кодексу України) забороняє відступати від змісту типового договору. Сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови.

Порядок укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, істотні умови такого договору та перелік документів, які слід долучити до договору та які є його невід'ємними частинами визначено п.п. 5.4, 5.17, 5.18, 5.19 Правил.

Згідно вищенаведених приписів Правил укладення спірного договору для відповідача є обов'язковим лише при дотриманні позивачем всіх встановлених Правилами умов, необхідних для укладення такого договору, та зокрема, оформлення належним чином як самого договору із зазначенням всіх його істотних умов, щодо яких сторони повинні дійти згоди, так і додатків до договору, які є його невід'ємною частиною та щодо змісту яких також необхідне досягнення згоди сторін.

Правилами не ставиться укладення спірного договору в залежність від наявності інших спорів між сторонами, а лише від зазначення істотних умов договору та досягнення між сторонами згоди щодо них, та з доданням до договору обумовлених Правилами обов'язкових додатків.

Тобто, щоб договір вважався укладеним, сторони повинні узгодити всі його істотні умови. Якщо в такому двосторонньому правочині відсутня хоча б одна істотна умова, весь договір є неукладеним, тобто таким, що взагалі не відбувся (ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України), а отже, він не може породжувати права та обов'язки.

Проект договору № 25/11/2015 від 25.11.2015 року про технічне забезпечення електропостачання споживача, який залучено до матеріалів справи, містить тільки пропозицію про пролонгацію строку дії договору до 31.12.2016 року на тих самих умовах, що в ньому були погоджені між сторонами.

Проте, відповідач заперечив проти пролонгації строку дії договору та вказав на можливість його переукладення в новій редакції зі зміною точки підключення позивача.

За таких обставин, сторонами не було погоджено всіх істотних умов спірного договору та не було дотримано вимог щодо узгодження істотних умов договору в порядку, передбаченому ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст. 638 Цивільного кодексу України та умовами Правил.

При цьому, п. 10.8 договору сторони прямо погодили можливість відмови сторони від договору після закінчення строку його дії за умови вчасного повідомлення іншої сторони, що і було зроблено відповідачем.

З огляду на викладене, сторонами на час розгляду справи не погоджено всі істотні умови договору, а саме - точка підключення, отже немає підстав для визнання укладеною в редакції позивача договору № 25/11/2015 від 25.11.2015 року про технічне забезпечення електропостачання споживача строк до 31.12.2016 року.

Щодо клопотання відповідача про припинення провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Припинення господарським судом провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору передбачено пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

З підстав наведених вище справа підлягає вирішенню по суті спору згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_4