ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 915/1953/15

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Криворізький завод гірничого обладнання»,

вул. Заводська, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50057

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги

на предмет спору на стороні позивача

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КОРУМ СОРС»,

вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01015

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання «Каскад»,

вул. Баштанської Республіки, 54, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_3 довіреність № 1 від 01.01.2016 року

Від відповідача - ОСОБА_4 довіреність № 205 від 23.02.2015 року

Від третьої особи - не зявився

СУТЬ СПОРУ: стягнення штрафу в сумі 1 049 172,90 грн. за договором підряду № КС-КЗГО/138-14Пд від 29.08.2014 року

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 акціонерне товариство «Криворізький завод гірничого обладнання» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом і просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання «Каскад» (надалі - відповідач) штраф у сумі 1 049 172,90 грн. за період з 22.11.14 р. по 02.01.15 р. (згідно доповнень, а.с. 235 т. 1) за договором підряду № КС-КЗГО/138-14Пд від 29.08.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 526, 549 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218 ГК України.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив, посилаючись на те, що згідно п. 3.5 договору він був зобовязаний виконати роботи протягом 60 робочих днів з моменту підписання договору. Позивачем кінцевою датою виконання робіт зазначено 21.11.14 р., оскільки, пораховано календарні дні, а не робочі, а тому, кінцевою датою виконання робіт в строк є 22.12.14 року.

Також відповідач зазначив, що природа робіт, які були заплановані договором підряду передбачала їх виконання на висоті у відкритих місцях. Відповідно до п. 1.16 Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 27.03.07 р., не дозволяється виконувати роботи на висоті у відкритих місцях при швидкості вітру 10 м/с і більше, при ожеледиці, грозі або тумані, який затрудняє видимість в межах фронту робіт, а також у нічний час при недостатній освітленості та якщо температура повітря вище +35 градусів або нижче 20 градусів по Цельсію.

Згідно довідки Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Авіаметеостанції м. Кривий ріг № 10-02-346 від 16.11.15 р., у період з 01.09.14 р. по 02.01.15 р. у м. Кривий ріг мали місце несприятливі погодні умови, а тому, з огляду на безпеку робіт, виконати роботи в зазначений період було неможливо.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач просив стягнути штраф у розмірі 1% від загальної вартості робіт за договором за кожен день прострочення, в той час, як штраф являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобовязання, а не за кожен день прострочення (детальніше викладено у відзиві, а.с. 89-91 т. 1).

У письмових поясненнях (а.с. 207-212 т. 1) відповідач також послався на п. 1.1 договору, відповідно до якого взяв на себе зобовязання виконати роботи в строк, передбачений календарним графіком, а саме до 02.12.14 року, у звязку з чим, загальна кількість прострочених днів становить 31 день за період з 03.12.14 р. по 02.01.14 р., а не 42 дні, як стверджує позивач.

Третя особа надала пояснення, якими пояснила, що роботи, передбачені договором підряду № КС-КЗГО/138-14Пд від 29.08.2014 року відповідачем, у встановлений п. 3.5 договору строк, виконані не були, а тому позовні вимоги слід задовольнити (детальніше викладено у поясненнях, а.с. 108-109, т. 1).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані не належним чином, тому підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

29.08.14 року між приватним акціонерним товариством «Криворізький завод гірничого обладнання», від імені та за рахунок якого діяло товариство з обмеженою відповідальністю «КОРУМ СОРС» на підставі договору комерційного представництва № 9/2013-У від 24.12.12 року та товариством з обмеженою відповідальністю виробничим обєднанням «Каскад» був укладений договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт № КС-КЗГО/138-14Пд з додатками (а.с. 10-31 т. 1).

Згідно п. 11.1 договору, він вступив в силу в день його підписання обома сторонами та діяв до 31.12.14 року, але до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання на свій ризик, своїми силами і засобами, з використанням власних матеріалів та/або матеріалів позивача, виконати роботи на об'єкті позивача, відповідно до кошторисної документації (додаток № 1 до договору) і технічного завдання (додаток № 2 до договору), які є невід'ємними частинами цього договору і в терміни, передбачені календарним графіком виконання робіт (додаток № 3 до договору).

Позивач зобов'язувався прийняти та оплатити виконані відповідачем роботи, в порядку, визначеному цим договором.

Передбачені договором додатки, а саме: додаток № 1 - договірна ціна і кошторисна документація, додаток № 2 - технічне завдання, додаток № 3 - календарний графік виконаних робіт, додаток № 4 - перелік видів порушень і матеріальної відповідальності відповідача є його невід'ємними частинами (а.с. 19 т. 1).

Вартість робіт по договору визначається договірною ціною, складеною на підставі кошторисної документації та складає суму 2 323 999,99 грн. Загальна вартість робіт може бути зменшена, виходячи з фактичного обєму виконаних робіт. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача (п.п. 2.1, 2.5 договору).

13.10.14 року сторонами була підписана додаткова угода (а.с. 32 т. 1) відповідно до якої були внесені зміни до п.п. 2.1, 2.5 договору та зазначено, що вартість робіт за договором підряду № КС-КЗГО/138-14Пд від 29.08.14 р. визначається договірною ціною, складеною на підставі кошторисної документації (додаток № 1 до договору) і становить 2 498 030,47 грн. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача в національній валюті України в порядку: передоплата в розмірі 464 800,00 грн., остаточна оплата в розмірі 2 033 230,47 грн.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що відповідач зобовязаний виконати роботи протягом 60 робочих днів з моменту підписання цього договору.

Зазначений договір підписано 29.08.14 року. Згідно позовних вимог позивач вважає, що відповідач був зобовязаний виконати роботи до 21.11.2014 року включно (60 робочих днів з моменту підписання договору).

19.11.14 року позивач направив відповідачу лист № 53 (а.с. 35), яким повідомив, що станом на 19.11.14 р. не виконаний перелік робіт, зазначений в листі, та попереджено, що за порушення строків початку та закінчення робіт, згідно п.п. 8.2, 8.4 договору, йому будуть нараховані штрафні санкції.

На виконання умов договору № КС-КЗГО/138-14Пд від 29.08.14 р. позивач виконав роботи на загальну суму 2 498 030,47 грн., про що сторонами складено та підписано без зауважень акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 29 грудня 2014 року, №№ 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 від 02 січня 2015 року (а.с. 36-65).

Оскільки, відповідач порушив строки, передбачені п. 3.5 договору, позивач на підставі п. 8.2 договору та ст. 549 ЦК України, ст.ст. 216, 218 ГК України нарахував йому штрафні санкції в сумі 1 049 172,90 грн. за період з 22.11.14 р. по 02.01.15 р.

Згідно п. 8.2 договору за порушення строків початку і закінчення виконання робіт, а також строків, передбачених п.п. 3.5, 6.2, 6.3, 6.4, 6.6 договору, за порушення інших термінів, встановлених цим договором, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф у розмірі 1% від загальної вартості робіт за цим договору, за кожен день прострочення до моменту належного виконання.

Пунктом 6.4.1 договору сторони обумовили, що роботи вважаються прийнятими з моменту підписання позивачем наданого остаточного акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та затрат.

Позивач зазначив, що останній акт приймання виконаних будівельних робіт підписаний сторонами 02.01.15 року, тобто прострочення виконання робіт становить 42 дні (з 22.11.14 р. по 02.01.15 р.), таким чином 1% штрафу, згідно п. 8.2 договору, становить 1 049 172,90 грн. (2 498 030,47 х 1% х 42 дні).

Проте, відповідачем надано оригінал та копію календарного графіку на виконання капітального ремонту мяких кровель (а.с. 215 т. 1), який є додатком до договору від 29.08.14 р., згідно якого останнім днем виконання робіт є 02.12.14 року.

Наявність такого додатку заперечена третьою особою з посиланням на те, що сторонами період виконання робіт було зазначено у п. 3.5 договору, а тому сторони дійшли згоди про недоцільність укладання та підписання вищезазначеного додатку № 3, зазначений додаток № 3 існував лише як проект до договору і не був затверджений та підписаний обома сторонами, а отже не має юридичної сили, про що зазначено в листі № 1-0103 від 02.03.16 року (а.с. 261 т. 1).

Дослідивши матеріали справи, суд не може погодитись з твердженнями позивача враховуючи наступне.

Як зазначалось вище, згідно п. 1.1 договору, позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати роботи на об'єкті позивача в терміни, передбачені календарним графіком виконання робіт (додаток № 3 до договору), який є невідємною частиною договору.

В п. 11.11 договору сторони зазначили, що додатки до нього, у тому числі календарний графік виконання робіт, є невідємними частинами договору.

Посилання позивача на те, що всі додатки до договору мають бути підписані обома сторонами та скріплені їх печатками не заслуговують на увагу, оскільки, додаток № 2 до договору технічні завдання на виконання робіт (а.с. 22-31 т. 1), який визнається позивачем, перевірений та підписаний лише представниками позивача та третьої особи.

Посилання позивача на п. 11.5 договору, згідно якого будь-які зміни і доповнення до цього договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовому вигляді, підписані обома сторонами і скріплені печатками сторін, не приймається судом до уваги, оскільки стосується тільки змін та доповнень до договору, а не додатків до нього.

Таким чином, суд вважає, що згідно наданого відповідачем календарного графіку останньою датою виконання робіт є 02.12.2014 року, а отже загальна кількість прострочених днів становить 31 день за період з 03.12.14 р. по 02.01.15 року.

Відповідно до зробленого судом перерахунку 1% штрафу становить 774 389,46 грн. (2 498 030,47 х 1% х 31 дні).

При цьому, суд виходив з того, що відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За ст.ст. 216, 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 231 ГК України штрафні санкції можуть застосовуватися у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, беручи до уваги норми ЦК України та ГК України щодо принципу свободи договору, в т.ч. встановлення сторонами договору окремого виду санкцій за неналежне виконання зобов'язань та нарахування штрафу за кожен день прострочення виконання зобов'язань, зважаючи на встановлений законом принцип розумності та справедливості, в даному випадку має значення відповідність закону та можливість застосування саме обраного сторонами порядку, виду та умов забезпечення виконання зобов'язання, а не його назва, суд вважає, що п. 8.2 договору та нарахування відповідно до нього штрафу за кожний день прострочки виконання договору, не суперечить вимогам чинного законодавства України.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, посилаючись на те, що порушення строків відповідачем обумовлене несприятливими умовами погоди у м. Кривий Ріг (максимальний вітер 10 м/с та більше, опади, туман, ожеледь), при яких він не мав можливості виконувати заплановані роботи, з огляду на безпеку робіт. Натомість, відповідач прийняв всі можливі заходи для своєчасного виконання робіт.

Крім того, просив врахувати стан виконання грошових зобовязань позивачем та відсутність збитків в результаті затримки виконання робіт.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що клопотання відповідача підтверджується довідкою Дніпропетровського регіонального центру гідрометеорології № 10-02-346 від 16.11.15 року за період з 01.09.14 р. по 02.01.15 р. (а.с. 97 т. 1); Правилами охорони праці під час виконання робіт на висоті, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 27.03.07 р., згідно яких не дозволяється виконувати роботи на висоті у відкритих місцях при швидкості вітру 10 м/с і більше, при ожеледиці, грозі або тумані, який затрудняє видимість в межах фронту робіт; рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.16 р. по справі № 904/10346/15, згідно якого визначено, що грошові зобовязання позивачем на час розгляду справи не виконані, з позивача на користь відповідача стягнуто 1 248 529,54 грн. за виконані роботи по договору підряду; наказом № 1/09 від 29.08.14 р. про відрядження працівників для виконання капітального ремонту мякої покрівлі цехів, згідно якого до виконання робіт було залучено 86 робітників, що свідчить про те, що відповідачем були прийняті заходи для вчасного виконання робіт; платіжними дорученнями № 14390 від 12.09.14 р. на суму 200 000,00 грн., № 14630 від 30.09.14 р. на суму 215 800,00 грн., № 14933 від 17.10.14 р. на суму 49 000,00 грн., згідно яких останню передоплату за договором позивачем було здійснено 17.10.14 року, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу в сумі 774 389,46 грн. на 50%, тобто до 387 194,73 грн. на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України та п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача прийняті судом до уваги частково.

05.04.16 року від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи матеріалів документа, для визначення питань щодо однакового чорнила, яким поставлено підпис-погодження провідним спеціалістом з правового забезпечення ТОВ «Корум Сорс», як на договорі, так і на календарному графіку, а також чи однаковий папір використано для виготовлення договору та календарного графіку.

Враховуючи, що відповідач клопотання про призначення експертизи належним чином не обґрунтував, позивач не заперечив належність штампу та підпису третій особі, клопотання слід відхилити.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання «Каскад» (вул. Баштанської Республіки, 54, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, код 13847146) на користь приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (вул. Заводська, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, код 31550176) 387 194,73 грн. (триста вісімдесят сім тисяч сто девяносто чотири грн. 73 коп.) штрафу та 5 807,92 грн. (пять тисяч вісімсот сім грн. 92 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу.

На суму 661 978,17 грн. штрафу в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Повне рішення складено 08.04.16 року.

Суддя Т.М. Дубова