ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа № 911/678/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», Київська обл., м. Миронівка

про стягнення 219 321,91 гривень

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не зявилися.

Позивач, публічне акціонерне товариство Укргазвидобування звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ХАС про стягнення 219 321,91 гривень заборгованості за Договором №1319/13 від 31.12.2013 р., з яких 82686,88 гривень пені, 4134,34 гривень сума 3% річних та 132500,69 гривень інфляційні втрати.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем обовязку з оплати наданих послуг по прийому, підготовці та транспортуванню вуглеводневої сировини.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвала Господарського суду Київської області від 01.03.2016 направлялась відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену Позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством Укргазвидобування (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» (замовник 2), та виступало уповноваженою особою за договором про спільну діяльність від 04 лютого 2004 року №60, та Спільним підприємством «Полтавська газонафтова компанія» (замовник 2), укладено договір №1319/13 про надання послуг по прийому, підготовці та транспортуванню вуглеводневої сировини.

Згідно п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору позивач (як виконавець за Договором) зобов'язувався надати відповідачу: Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "ХАС", по свердловинах №№ 52, 53, 205 Машівського родовища Єлизаветівської ліцензійної площі, які є об'єктами спільної діяльності за договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04 лютого 2004 року та об'єктами спільного виробництва за договором від 17 листопада 2011 року, укладеного між Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА"ХАС", як оператором договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 60 від 04 лютого 2004 року послуги по прийому, підготовці та транспортуванню внутрішньопромисловими трубопроводами вуглеводневої сировини (природного газу та газового конденсату) із свердловин та передати Замовнику - 1: Спільному підприємству "Полтавська газонафтова компанія" 33,33% та Замовнику - 2 : Товариству з обмеженою відповідальністю ФІРМА "ХАС" 66,67 % загальних обсягів природного газу та газового конденсату у пунктах передачі.

У відповідності до п. 1.4 Договору, замовник-1 та замовник-2 зобовязуються оплатити вартість наданих послуг позивачем згідно з п. 3.1 даного Договору. Оплата вартості наданих послуг виконавця здійснюється у наступному порядку: 66,67% від загальної вартості наданих послуг сплачує замовник-2, замовник-1 сплачує 33,33% від загальної вартості наданих послуг. Зокрема, згідно п.п. 3.1.1 п. 3.1 Договору вартість послуг по прийому, підготовці та транспортуванню вуглеводнів, в тому чисті обслуговування необхідного для цього обладнання, визначалась згідно з додатками (калькуляціями) №№ 5, 6, 7, що є невід'ємними частинами даного Договору і складала 250 гривень, в тому числі ПДВ 41,67 грн. за 1000 м. куб. природного газу згідно калькуляції - додатку № 5 до Договору, та 500 гривень, в тому числі ПДВ 83,33 грн. за одну тонну газового конденсату згідно калькуляції - додатку № 6 до Договору. Згідно п. 4.3 Договору на основі актів прийому-передачі природного, газового конденсату позивач складає та разом з відповідачем підписує акти наданих послуг по прийому, підготовці та транспортуванню позивачем природного газу та газового конденсату за цим Договором до пунктів передачі протягом звітного місяця. У відповідності до п. 4.3 Договору відповідач зобов'язувався щомісячно, до 15 числа звітного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунків-фактур, наданих позивачем в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги відповідач зобов'язувавсь проводити до 15 числа місяця наступного за звітним на підставі акту наданих послуг, підписаних позивачем та рахунків-фактур, наданих позивачем по факсу відповідачу з урахуванням перерахованої попередньої оплати. Відповідач зобов'язувався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, провести звірку оплати за надані послуги позивачем.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін за умови погодження ПАТ «Укргазвидобування» і виконання п. 2.1 договору та діє в частині прийому підготовки та транспортування вуглеводневої сировини до 31.12.2014, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 5.1. договору).

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору, в грудні 2014 року надав відповідачеві послуги з прийому, підготовки та транспортування природного газу із свердловини №53 Машівського родовища на загальну суму 1 518 490,50 гривень.

Виконання вищезазначених послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2014., підписаними та скріпленими печатками сторін.

24.02.2015 позивач направив на адресу відповідача рахунок-фактура №0952-12 від 30 грудня 2014 про сплату наданих послуг, який був отриманий відповідачем 4 березня 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія наявна в матеріалах справи).

При цьому, як зазначає позивач, відповідачем зобовязання за договором щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг виконуються із порушенням строків встановлених договором.

Відповідач оплату за надані послуги на суму 1 518 490,50 гривень здійснював частково, а саме: згідно листа відповідача №12-04 від 12.02.2015 щодо розмежування оплат і зміни призначення платежу, була зарахована до сплати сума 291 632,25 гривень. Залишок заборгованості 1 226 858,25 гривень відповідач сплатив 15.04.2015, тобто з порушенням строків оплати, визначених договором.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобовязання за договором №1319/13 про надання послуг по прийому, підготовці та транспортуванню вуглеводневої сировини, а відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобовязання з оплати, у звязку з чим позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути 132 500,69 гривень інфляційних втрат, 4 134,34 гривень 3% річних, 82 686,88 гривень пені, а загалом 219 321,91 гривень.

Надаючи доводам, наведеним позивачем належну юридичну оцінку суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 132 500,69 гривень та 3 % річних в розмірі 4 134,34 гривень, які нараховано позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати наданих позивачем послуг за даним договором у період з 05.03.2015 по 14.04.2015 на суму боргу 1 226 858,25 гривень на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованим, і підлягають задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 6.3 договору, за порушення строків оплати замовниками, винна сторона сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати спожитого газу нараховано 82 686,88 гривень пені за період з 05.03.2015 по 14.04.2015 на суму боргу 1 226 858,25 гривень відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає до стягнення 219 321,91 гривень заборгованості Договором №1319/13 від 31.12.2013 р., з яких 82 686,88 гривень пені, 4 134,34 гривень сума 3% річних та 132 500,69 гривень інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ХАС (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Леніна, 48, код 21237338) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ-53, вул. Кудрявська, 26/28, код 30019775) 82 686 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 88 коп. пені, 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні 34 коп. 3% річних, 132 500 (сто тридцять дві тисячі пятсот) гривень 69 коп. та 3 290 (три тисячі двісті девяносто) гривень 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 11.04.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник