ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Справа № 915/119/16

м. Миколаїв

За позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго

54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

до відповідача: Комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника Корабел 54050, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Подвойського, 6

про: стягнення заборгованості за договором у сумі 63281,40 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01/53-661 від 28.12.15 року

від відповідача: ОСОБА_2 директор

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами (заява про збільшення позовних вимог № 01/22-2077 від 21.03.2016) про стягнення з Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел заборгованості в розмірі 63281,40 грн. з якої: 25757,66 грн. борг за поставлену активну електроенергію, 18306,70 грн. пені, 19222,04 грн. 3% річних.

Ухвалою від 15.02.2016 року суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Між сторонами у справі було укладено договір № 44/1083 від 05.05.2010 року про постачання електричної енергії.

На виконання умов договору позивач в період з червня 2015 року по серпень 2015 року відпустив відповідачеві електричну енергію в кількості 173357 кВт.год. на суму 109215,66 грн.

Відповідач за поставлену електроенергію розрахувався частково, в сумі 83463,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію склала 25752,66 грн.

У звязку з несвоєчасною оплатою відповідачем за спожиту електричну енергію йому була нарахована пеня в розмірі 18306,70 грн., 3% річних у розмірі 19222,04 грн.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що комунальне підприємство Дирекція єдиного замовника Корабел обслуговує житловий фонд, основним доходом підприємства є оплата за утримання будинків і споруд та прибудинкової території, електроенергія на освітлення місць загального користування та роботу ліфтів є складовою тарифу. Зазначає, що у звязку з постійною наявністю заборгованості бюджету перед відповідачем по пільгам та субсидії надані мешканцям на квартплату, проводиться взаємозалік (схема). Схеми по погашенню заборгованості бюджету по пільгам та субсидії перед КП ДЄЗ Корабел в рахунок погашення заборгованості КП ДЄЗ Корабел за активну електроенергію перед ПАТ Миколаївобленерго проводить Департамент праці та соціального захисту населення згідно спільних протокольних рішень на підставі постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 в погашення загальної заборгованості за активну електроенергію станом на перше число кожного місяця. Оплату схеми виконує Управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на підставі платіжних доручень. Вказує, що в Департаменті праці та соціального захисту населення та Управлінні Державної казначейської служби України у Миколаївській області відсутні первинні документи з посиланням на конкретний місяць за який проводиться схема погашення заборгованості КП ДЄЗ Корабел за електроенергію. У звязку з тим, що при проведенні схеми відсутні первинні документи в яких вказано конкретний місяць, оплата за активну електроенергію погашає заборгованість за місяць в хронологічному порядку виникнення такої заборгованості.

Посилається на відсутність заборгованості у КП ДЄЗ Корабел перед ПАТ Миколаївобленерго за активну електроенергію, відпущену протягом червня- серпня 2015 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд,-

встановив:

05 травня 2010 року між ВАТ ЕК Миколаївобленерго правонаступником якого є ПАТ Миколаївобленерго та Комунальним підприємством Дирекція єдиного замовника Корабел було укладено договір про постачання електричної енергії № 44/1083 у відповідності до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об'єкту споживача визначається додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін". (п. 1 договору).

Пунктом 2.1 договору зазначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених в установленому порядку.

У відповідності до п. 2.3.3 та п. 2.3.4 договору, відповідач зобовязується оплачувати позивачеві вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків № 10 Порядок розрахунків та № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії. Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Згідно з п. 1 додатку № 10 до договору Порядок розрахунків, - розрахунковим періодом вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобовязаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку обєктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються Актом про використану електричну енергію по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Пунктом 2 додатку № 10 до договору Порядок розрахунків визначено, що споживач до 01 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. В день надання Акту про використану електричну енергію постачальник надає споживачу рахунок на здійснення планового платежу за активну та реактивну електроенергію та рахунки за фактично спожиту активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період. Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії (перетікання реактивної електроенергії) має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (перетікання реактивної електроенергії).

У відповідності до п. 6.11 Правил користування електричною енергією затверджених Постанова НКРЕ № 28 від 31.07.1996, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами. Рахунок на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок), та рахунок на оплату заявленого обсягу споживання електричної енергії на найближчий наступний розрахунковий або плановий період (авансовий платіж або попередня оплата) у разі, коли договором про постачання електричної енергії передбачено виставлення рахунків на авансовий платіж або попередню оплату, надаються постачальником електричної енергії одночасно у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії. У таких рахунках обов'язково зазначається кінцева дата їх оплати згідно з договором про постачання електричної енергії.

Позивач, на виконання зобовязань за договором поставив відповідачеві активну електричну енергію в період з червня 2015 року по серпень 2015 року на загальну суму 109215,66 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про використану електричну енергію.

Позивачем для оплати вартості отриманої в період з червня 2015 року по серпень 2015 року електричної енергії були виставлені відповідачеві рахунки: № 44/1083/6/1 від 30.06.2015 року, № 44/1083/7/1 від 28.07.2015 року, № 44/1083/8/1 від 28.08.2015 року.

Відповідач оплату вартості отриманої електроенергії на протязі червня - серпня 2015 року здійснив частково в розмірі 83463,00 грн., що підтверджується трьома реєстрами про зарахування відшкодування пільг: СПР № 20/2416 від 14.07.2015, СПР № 20/2868 від 14.08.2015, СПР № 20/3220 від 14.09.2015.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлену на протязі червня - серпня 2015 року електроенергію становить 25752,66 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 10.03.2016р. суд зобовязав сторони здійснити звірку взаєморозрахунків, акт звірки надати в судове засідання. Ця вимога суду сторонами не виконана з вини відповідача, оскільки ним не було направлено компетентного спеціаліста для складання акту.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за отриману відповідачем активну електричну енергію у період з червня 2015 року по серпень 2015 року в сумі 25752,66 грн. є обґрунтовані відповідно до вимог договору та закону, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписом ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10 Порядок розрахунків, Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції. Сума зазначених нарахувань вказується у окремих розрахункових документах.

У відповідності до п. 7 Додатку № 10 до договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснююються нарахування;

- 3% річних з простроченої суми.

За порушення термінів оплати вартості активної електроенергії, спожитої за період червень-серпень 2015 року позивачем нараховано відповідачу 18306,70 грн. пені.

Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок пені в межах піврічного строку, як вказано в ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Розрахунок пені здійснено позивачем арифметично правильно та з урахуванням положень норм чинного законодавства. Розгорнутий розрахунок пені наявний в матеріалах справи. Отже, нарахування пені є обґрунтованим та підставним.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Керуючись вказаними нормами права, господарський суд, враховуючи що основним доходом відповідача є оплата мешканцями за утримання будинків, споруд та прибудинкової території, постійна наявність заборгованості бюджету по пільгам та субсидіям, беручи до уваги не значний період прострочення відповідачем оплати отриманої електричної енергії, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання з оплати вартості отриманої за Договором електричної енергії, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає необхідним реалізувати право суду на зменшення розміру пені, передбачене вищенаведеними нормами права, та зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача у позовній заяві суми до 10000,00 грн.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача три відсотки річних в сумі 19222,04 грн.

Судом за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство» перевірено розрахунок позивача в частині визначення розміру трьох відсотків річних, згідно якого розмір трьох відсотків річних складає 915,34 грн. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 915,34 грн.

Посилання відповідача на те, що позивачем не враховано оплату, здійснену згідно платіжних доручень № 529 від 25.11.2015 р., № 464 від 25.11.2015р., № 582 від 22.12.2015р. є безпідставними, оскільки відповідно до спільного протокольного рішення та схеми розрахунку до нього вказана сума була зарахована в погашення заборгованості за попередній та послідуючі періоди, а не за червень-серпень 2015р.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача судовий збір підлягає стягненню з останнього у повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Корабел (54050, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Подвойського, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська,40, ) 25 752,66грн. вартості спожитої електроенергії, 915,34 грн. 3% річних, 10 000,00 грн. пені, судові витрати в сумі 1 378,00 грн.

Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2016р.

Суддя Л.І. Васильєва