ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р.Справа № 915/2160/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

Поліщук Л.В.

при секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Від відповідача: Естеркін О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське"

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 27.01.2016 року

у справі № 915/2160/15

за позовом: ОСОБА_5

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське"

про: визнання недійсним рішення загальних зборів товариства

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське" про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників СТОВ "Інгульське", оформлених протоколом № 8 від 09.12.2015р.

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач посилався на те, що він є одним із засновників СТОВ "Інгульське" з часткою в статутному фонді товариства 11,12%, що становить 822,88 грн. Зазначав, що 16 грудня 2015 року йому стало відомо про те, що 09.12.2015 року відбулися загальні збори учасників СТОВ "Інгульське", на яких були прийняті рішення, оформлені протоком № 8, про звільнення ОСОБА_5 з посади директора СТОВ "Інгульське" та про обрання директором товариства ОСОБА_6 Посилаючись на порушення його корпоративних прав, які полягають у тому, що його не було повідомлено у встановленому законом порядку про час та місце проведення зборів 09.12.2015р. та про порядок денний останніх, що позбавило його можливості приймати участь у зборах та у прийнятті спірних рішень зборів і позбавило його права на управління товариством, позивач просив визнати зазначені рішення зборів засновників СТОВ «Інгульське» недійсними.

У відзиві на позовну заяву СТОВ "Інгульське" не визнало позов посилаючись на те, що саме по собі рішення загальних зборів засновників про звільнення ОСОБА_5 з посади директора товариства та призначення іншого директора, на права та обов'язки позивача як учасника товариства не впливають, їх не зменшують, не змінюють та не порушують. Зміна директора товариства з одного його учасника на іншого за результатами загальних зборів є внутрішньою справою товариства та невід'ємним та абсолютним правом його учасників, а тому оскаржуване рішення є обґрунтованим та правомірним.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27 січня 2016 року (суддя Фролов В.Д.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів СТОВ "Інгульське", яке оформлене протоколом № 8 від 09.12.2015р.

Рішення мотивовано посиланнями на прийняття зборами спірного рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів та з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства.

В апеляційній скарзі СТОВ "Інгульське" просить зазначене рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених у рішенні висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: ст. 43, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства», п. 4 ст. 12, ст. ст. 22, 43, п. 1 ст. 80, ст. 84 ГПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судом апеляційної інстанції задоволено заявлене представником позивача клопотання та відповідно до ст. 101 ГПК України, з метою забезпечення всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, залучено до матеріалів справи копії колективної заяви та письмових пояснень ОСОБА_5

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є учасником СТОВ «Інгульське» з часткою в статутному фонді товариства 11,12%, що становить 822,88 грн. Окрім нього, учасниками товариства є ще 7 осіб, а саме: ОСОБА_7 з часткою 13,22%, що становить 978,28 грн., ОСОБА_8 з часткою 14,76%, що становить 1092,24 грн., ОСОБА_9 з часткою 13,22%, що становить 978,28 грн., ОСОБА_10 з часткою 13,22%, що становить 978,28 грн., ОСОБА_11 з часткою 10,12%, що становить 748,88 грн., ОСОБА_12 з часткою 11,12%, що становить 822,88 грн., ОСОБА_6 з часткою 13,22%, що становить 978,28 грн.

29 жовтня 2015 року рішенням загальних зборів засновників СТОВ «Інгульське», оформленим протоколом № 8, ОСОБА_5 було обрано на посаду директора товариства. Зазначений протокол підписано головою зборів ОСОБА_8 та секретарем зборів ОСОБА_11, а також усіма присутніми на зборах учасниками.

Згідно з протоколом № 8 зборів засновників СТОВ "Інгульське" від 09.12.2015 року на зборах були присутні: представник ОСОБА_7 по довіреності ОСОБА_13, представник ОСОБА_12 по довіреності ОСОБА_14, представник ОСОБА_9 по довіреності ОСОБА_14, ОСОБА_5 та ОСОБА_15, всього 61,9% голосів. На зборах були прийняті рішення: звільнити ОСОБА_5 з посади директора СТОВ "Інгульське"; вибрати директором СТОВ "Інгульське" ОСОБА_6 Водночас, на відміну від попереднього протоколу, зазначений протокол підписано лише головою зборів ОСОБА_14 та секретарем зборів ОСОБА_6

Обґрунтовуючи порушення вказаними рішеннями зборів своїх корпоративних прав, позивач зазначає про те, що його не було у встановлений законом та статутом товариства спосіб повідомлено про проведення загальних зборів учасників СТОВ «Інгульське» 09.12.2015 року, що позбавило його права участі на даних зборах та прийнятті спірних рішень зборами товариства, а також права на управління товариством.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі (частина перша статті 100 ЦК України).

Відповідно до статей 58, 59 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженого відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариств або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді. До компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належать, зокрема, утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства (пункт «г» ст. 41 цього Закону). З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Згідно частини 1 статті 60 та частини 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Також в пунктах 2.24, 2.25 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року вказано, що порядок скликання загальних зборів учасників ТОВ регулюється установчими документами цих товариств та приписами частини 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства", згідно яких про проведення загальних зборів ТОВ учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Водночас, пунктами 16.5, 16.6, 16.8, 16.9, 16.10 статуту СТОВ «Інгульське» передбачено, що збори учасників товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники (їх представники), що володіють у сукупності більше як 60% голосів. Збори учасників скликаються головою зборів не рідше двох разів на рік. Про проведення загальних зборів учасників товариства учасники повідомляються із зазначенням часу, місця проведення та порядку денного. Повідомлення вручається учаснику особисто або надсилається поштою рекомендованим листом. Повідомлення повинно бути надіслане учаснику не пізніше як за 30 календарних днів до дня проведення зборів. До проведення зборів учасник має право ознайомитися з документами, що стосуються питань, внесених до порядку денного. Будь хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питань на загальних зборах учасників за умови, що воно було поставлено ним, не пізніше, як за 25 днів до початку зборів. Учасники, які беруть участь у зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний. Кожен учасник має кількість голосів, пропорційно до належної йому частки в статутному капіталі товариства. Реєстрація учасників відбувається перед початком зборів. Відомості про реєстрацію заносяться до протоколу зборів.

Крім того, в пунктах 2.12 - 2.14, 2.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року та в частинах 2, 3 пункту 17, пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 р. зазначено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» (постанова Верховного Суду України від 2 вересня 2014 р. у справі № 3-39гс14).

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з огляду на безпосередню вказівку закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення зборів та прийняття рішень, а також недотримання передбаченої законом процедури скликання і проведення зборів, що призвело до порушення прав та законних інтересів його учасників (постанова Верховного Суду України від 9 грудня 2014 р. у справі № 3-187гс14).

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Разом з тим, належних доказів, які б свідчили про дотримання відповідачем процедури скликання загальних зборів, повідомлення позивача про їх проведення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та статутом товариства, присутність позивача на цих зборах, відповідачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься. Отже, ОСОБА_5 як учасник СТОВ «Інгульське» був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах, реалізувати своє право на управління справами товариства шляхом внесення пропозицій та зауважень щодо порядку денного, ознайомлення з питаннями, що виносилися на розгляд загальних зборів, висловлення своєї думки щодо питань порядку денного оскаржуваних загальних зборів.

Таким чином, апеляційним судом встановлено факт відсутності позивача на загальних зборах учасників товариства та відсутність доказів його повідомлення про їх проведення. Належних доказів проведення реєстрації учасників оскаржуваних зборів в порядку визначеному ч. 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» та статутом товариства в справі також не міститься.

Разом з тим, неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав і є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства.

Відтак, враховуючи, що апеляційним господарським судом встановлено факт порушень прав ОСОБА_5, як учасника СТОВ "Інгульське", що має право на участь в його управлінні, та якого не повідомлено про скликання та проведення вищевказаних загальних зборів товариства в установленому законом та статутом товариства порядку, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсними прийнятих на цих зборах рішень відповідають вимогам закону.

Викладене в апеляційній скарзі твердження скаржника про дотримання вимог закону та статуту при скликанні та проведенні оскаржуваних загальних зборів товариства, з посиланням на протокол зборів № 7 від 07.12.2015р., не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки як вбачається з його змісту до порядку денного цих зборів були включені зовсім інші питання.

Твердження скаржника про те, що цей спір не відноситься до категорії корпоративних, у зв'язку з чим не підвідомчій господарському суду, є помилковим.

В пункті 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року зазначено, що господарським судам слід враховувати, що згідно з абзацом другим пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 № 1-рп/2010 усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 ЦК України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 КЗпП України.

Зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 КЗпП України.

Якщо в позовній заяві об'єднано вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів про обрання, звільнення, відкликання, поновлення на посаді тощо керівників чи інших посадових осіб юридичної особи з підстав порушення норм ЦК України, ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", інших норм цивільного та господарського законодавства, статуту товариства з вимогами скасувати наказ про призначення (звільнення, відкликання) керівника чи іншої посадової особи або розірвати трудовий контракт, укладений з керівником чи іншими посадовими особами, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України відмовляє у прийнятті позовної заяви в частині вимог, які стосуються відповідного наказу або трудового контракту, а у разі помилкового порушення провадження у справі щодо наведених вимог - припиняє провадження в частині цих вимог на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Допущені місцевим господарським судом під час розгляду даної справи процесуальні порушення, що виразилися у не вирішенні заявлених відповідачем клопотань, не призвели до прийняття неправильного рішення, у зв'язку з чим відповідно до ст. 104 ГПК України не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильного рішення місцевого суду.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27.01.2016 року у справі № 915/2160/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Інгульське" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

Поліщук Л.В.