ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.16р. Справа № 904/2275/15

За позовом публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш", м. Дніпропетровськ

до приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк", м. Запоріжжя

про стягнення 185 940,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу,108 795,09 грн. пені, 17 486,43 грн. 3% річних, 261 468,89 грн. інфляційних втрат

та

за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк", м. Запоріжжя

до публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш", м. Дніпропетровськ

про стягнення 308 020,99 грн. пені за порушення зобов'язання з передачі прес-форм

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 05-03 від 11.01.2016 року, представник

ОСОБА_3, довіреність № 05-04 від 11.01.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, посилаючись на невиконання приватним акціонерним товариством "ОСОБА_1, Інк" зобов'язання за договором № 26/515/13/05 від 17.09.2013 року щодо здійснення оплати вартості робіт з виготовлення виробів (прес-форм), які попередньо були прийняті відповідачем згідно з актами від 21.07.2014 року та 04.08.2014 року, про стягнення з останнього заборгованості у сумі 573 690,41 грн., з яких:

- 185 940,00 грн. основний борг;

- 108 795,09 грн. пеня за період прострочення виконання зобов'язання з 31.01.2015 року по 31.07.2015 року;

- 17 486,43 грн. 3 % річних;

- 261 468,89 грн. інфляційні втрати.

Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1, Інк" проти позову заперечувало, посилаючись на те, що строк виконання зобов'язання з оплати виготовлених виробів (прес-форм) не настав, оскільки сторонами не підписаний акт прийняття виробів, який відповідно до п. 4.1.2 договору є підставою для здійснення остаточних розрахунків.

14.04.2015 року приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1, Інк" звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому посилаючись на порушення публічним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" строків передання за актом прийняття виробів результатів робіт з виготовлення виробів (прес-форм АШ 540/65R34 мод. DN-167 вартістю 310 080,00 грн., АШ 600/70R30 мод. DN-164 вартістю 301 296,00 грн., АШ 600/65R42 мод. DN-161 вартістю 401 988,00 грн., всього 1 013 364,00 грн.) та взагалі не передання результатів робіт з виготовлення виробів (прес-форм АШ 480/80R42 мод. DN-159 вартістю 371 880,00 грн., АШ 520/85R42 мод. DN-160 вартістю 408 660,00 грн., АШ 710/70R42 мод. DN-162 вартістю 424 260 грн., всього 1 204 800,00 грн.), просило стягнути з останнього пеню в сумі 308 020,99 грн., що нарахована відповідно до п. 6.2 договору (на суму 1 013 364,00 грн. за період прострочення з 14.04.2014 року по 19.08.2014 року (128 дні); на суму 1 204 800,00 грн. за період прострочення з 14.04.2014 року по 08.09.2014 року (148 дні)).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2275/15 (суддя Ліпинський О.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 року, відмовлено в задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволено та стягнуто з публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" на користь приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк" 308 020,99 грн. пені за порушення строків передачі прес-форм.

04.06.2015 року видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року у справі № 904/2275/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015 року скасовані постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року, справу № 904/2275/15 передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. В постанові Вищого господарського суду України вказано, що для правильного вирішення спору і встановлення строків оплати та виконання роботи за договором, судам слід було визначити хронологію виконання сторонами своїх обов'язків за договором, для чого: 1) проаналізувати зміст договору шляхом порівняння та співставлення окремих його частин (п. 3 специфікації, п. 1.4, 1.5, 3.2, 3.3 4.1.2 договору); 2) чітко з'ясувати, у який момент обов'язок виробника передати замовникові результатів роботи з виготовлення виробів вважається виконаним, зокрема: у момент вручення виробів покупцеві на території виробника шляхом підписання акту чи після відвантаження виробів та доставки їх на склад замовника; 3) визначити, яким чином сторони оформляли (чи мали оформляти) передачу виробів замовнику після їх доставки на склад замовника; 4) а також встановити, чи були у строк, встановлений договором (п. 3 специфікації), вироби готові до передання замовникові у належному місці, і чи був він поінформований про це. Виходячи з встановлених обставин, зробити висновок, з якого моменту замовник та виробник вважаються такими, що прострочили виконання своїх обов'язків за договором, і до них можуть бути застосовані наслідки порушення зобов'язання.

08.12.2015 року позивачем за первісним позовом надані письмові пояснення де вказує, що обов'язок замовника сплатити вартість робіт, що залишилась, виник після складання та підписання сторонами акту попереднього приймання виробу, а умови договору жодним чином не ставлять у залежність виникнення у замовника обов'язку оплатити вартості виробів від одночасної наявності двох підписаних актів - попереднього приймання та прийомки виробу. На підставі викладеного, з моменту підписання сторонами актів попереднього приймання виробів - 04.08.2014 року та 21.07.2014 року, у відповідача за первісним позовом виникає обов'язок оплатити виконані роботи за ціною, визначеною у договорі та специфікації за наступні перс-форми: прес-форма АШ 480/80R42 мод DN-159, прес-форма АШ 520/85R42 DN-160, прес-форма АШ 710/70R42 DN-162.

21.12.2015 року відповідачем за первісним позовом надані письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України де зазначає, що договір № 26515/13/05 від 17.09.2013 року укладений між позивачем та відповідачем має всі ознаки лише договору підряду, даний договір не є змішаним та не містить норми договору поставки, а підстава для оплати виробів у відповідача виникає лише після підписання ОСОБА_3 приймання виробів.

22.12.2015 року позивачем за первісним позовом надані додаткові пояснення де вказує, що сторони уклали договір, який містить елементи різних договорів: договір підряду та договір поставки. Щодо порядку оформлення передачі виробів замовнику після їх доставки на склад замовника позивач за первісним позов зазначає, що твердження відповідача про те, що він має сплатити вартість виробів, що залишилась тільки після відвантаження (і як наслідок підписання акту приймання) - суперечить фактичним обставин справи, є безпідставними та необґрунтованими.

01.02.2016 року відповідач за первісним позов звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.01.2016 року по справі № 908/6183/15 порушено провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_4 06.01.2016 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено інформацію про порушення справи про банкрутство приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк" за № 27035.

01.03.2016 року представником позивача залучено до матеріалів справи копію заяви з грошовими вимогами вих. № 0602-01 від 06.02.2016 року з доказами направлення та копію відзиві арбітражного керуючого ОСОБА_4 на заяву про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство № 908/6183/15.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2015 року справу № 904/2275/15 (Вх. № 4-10104/15) передано на розгляд судді Кесі Н.Б.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року справа № 904/2275/15 прийнята до провадження судді Кесі Н.Б.

За розпорядженням керівника апарату суду № 102 від 09.02.2016 року у зв'язку із знаходженням судді Кесі Н.Б. на лікарняному та відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатом якого справу № 904/2275/15 передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою суд від 12.02.2016 року справа № 904/2275/15 прийнята до провадження з призначенням її до розгляду на 03.03.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 03.03.2016 року було оголошено перерву до 14.03.2016 року, у судовому засіданні від 14.03.2016 року було оголошено перерву до 04.04.2016 року.

Представник відповідача судове засідання не з'явився, доказом належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи є протокол судового засідання від 14.03.2016 року.

У судовому засіданні 04.04.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2013 року між сторонами був укладено договір № 26/515/13/05 (далі договір) та підписано специфікацію № 1 до нього, відповідно яких публічне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" (далі - виробник) зобов'язувалося за допомогою свого обладнання та матеріалів виготовити прес-форми шин вартістю 2 218 164,00 грн. (АШ 540/65R34 мод. DN-1671 - 258 400,00 грн.; АШ 600/70R30мод. DN -1641 251 080,00 грн.; Ш 480/80R42мод. DN -1591 309 900,00 грн., АШ 650/65R42мод. DN -1611 334 990,00 грн.; АШ 520/85R42 мод. DN -1601 340 550,00 грн.; АШ 710/70R42мод. DN -1621 353 550,00 грн.; ПДВ 20 % - 369 964,00 грн.) та поставити вироби на склад замовника за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Б. Кротова, 24 власними силами та за власний рахунок (п. 1.4 договору) у строк - 150 днів після передоплати відповідно до п. 4.1.1 договору, а приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1, Інк" (далі - замовник) зобов'язувалося прийняти виготовлені вироби та оплатити їх вартість шляхом виплати на підставі рахунку, виставленого виробником, авансу в розмірі 50% від вартості робіт (п. 4.1.1 договору); та суми в розмірі 50% від вартості робіт - на підставі рахунку, виставленого виробником після підписання сторонами акту прийняття виробів, до відвантаження (п. 4.1.2 договору).

У договорі сторони погодили такий порядок прийняття результатів робіт: попереднє прийняття виробів після виконання робіт, яке здійснюється на складі виробника за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Г. Сталінграду, 147 протягом 3 робочих днів з дати повідомлення замовника про готовність виробу (п. 1.5 договору).

У п.п. 3.2 - 3.4 договору сторони визначили, що прийняття прес-форм здійснюється на території виробника та оформлюється актом приймання виробів. Виробник повідомляє замовника про дату готовності прес-форм та надає останньому два екземпляри акта приймання виробу. Замовник зобов'язується протягом 3-х днів з дати отримання акту приймання виробу зобов'язаний прийняти виріб, оглянути його та підписати наданий акт та повернути виробнику другий екземпляр підписаного акту або передати виробнику мотивовану відмову від його підписання.

09.10.2013 року приватне акціонерне товариство "ОСОБА_1, Інк" відповідно до платіжного доручення № 1749 від 09.10.2013 року перерахувало публічному акціонерному товариству "Дніпрополімермаш" аванс в сумі 1 109 082,00 грн., що становить 50% від вартості робіт.

Частина прес-форми, зокрема, позиції № 1, 2, 3, 4 згідно з специфікацією № 1 були оплачені виробником та відвантажені замовником.

19.08.2014 року сторони підписали акти прийняття виробів: прес-форми АШ 540/65R34мод. DN-167, АШ 600/70R30мод. DN-164, АШ 650/65R42 мод. DN-161.

31.10.2014 року виробник передав замовникові прес-форму АШ 480/80R42 мод. DN-159, про що сторонами акт прийняття виробів не складався, але була підписана видаткова накладна № 3112.

13.01.2015 року відповідачем частково сплачено суму основного боргу в розмірі 416 460,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 267 Господарського кодексу України у договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем. Договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем.

У п. 3 специфікації сторони погодили, що строк виконання робіт та передачі виробів становить 150 днів після попередньої оплати відповідно до п. 4.1.1 договору.

Із змісту договору випливає обов'язок виробника як передати попередньо та остаточно результати з виготовлення виробів замовникові на території виробника шляхом підписання акту (п.п. 1,5 3.2 договору), так і обов'язок доставити вироби (відвантажити) на склад замовника (п. 1.4 договору) після виплати останнім суми в розмірі 50% від вартості робіт на підставі рахунку, виставленого виробником після підписання сторонами акту прийняття виробів (п. 4.1.2 договору).

З огляду на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість попередньо прийнятих виробів в розмірі 185 940,00 грн., а також пеню, за несвоєчасну оплату виробів, інфляційні збитки та три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання.

Розглянувши вимоги позивача за первісним позовом, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.01.2016 року у справі № 908/6183/15 порушено провадження про банкрутство приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

06.01.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет господарським судом Дніпропетровської області здійснена офіційна публікація оголошення про порушення справи про банкрутство приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк", що відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є підтвердженням офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя) (абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій та не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Дніпрополімермаш" виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1, Інк", тобто до 05.01.2016 року, а відтак позивач є конкурсним кредитором і на нього розповсюджуються законодавчі приписи щодо заявлення своїх вимог до боржника у справі про банкрутство протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Позивач за первісним позовом протягом вказаного строку позивач за первісним позовом із своїми вимогами до боржника не звернувся, що також підтверджується ухвалою господарського суду Запорізької області № 908/6183/15 від 23.03.2016 року.

За змістом частини третьої статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення відмовляє у задоволенні позову.

За таких обставин правові підстави для задоволення позовних за первісним позовом вимог відсутні.

Щодо вимог за зустрічним позовом необхідно зазначити наступне.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Частина 4 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачає, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 856 Цивільного кодексу України якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Публічним акціонерним товариством "Дніпрополімермаш" залучено до матеріалів справи (а.с. 124, 125 том 1) завірені копії актів попереднього прийняття прес-форм № 520/85R42 мод DN-160 та покришки № 710/70 R42 мод DN-162, рахунки на їх оплату, які були надіслані на адресу позивача за зустрічним позовом 07.02.2015 року (а.с. 130 том 1).

Відповідно до п. 4.1.2 договору замовник зобов'язаний був сплатити суму в розмірі 50% від вартості робіт на підставі рахунку, виставленого виробником після підписання сторонами акту прийняття виробів, до відвантаження. Відповідні рахунки позивачем за зустрічним позовом не сплачено. У зв'язку з несплатою рахунків відповідачем позивачем було зупинено зобов'язання виробника з відвантаження виробів на склад замовника, у зв'язку з чим публічне акціонерне товариство "Дніпрополімермаш" не може вважатися таким, що прострочило виконання зобов'язання за час прострочення замовника.

Клопотання відповідача за первісним позов про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню у зв'язку із зверненням позивача за первісним позовом із своїми вимогами до боржника з пропуском тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.04.2016 року.

Суддя ОСОБА_5