РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016Справа №910/4381/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ";

до: товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ";

про: стягнення 17.950,78 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Білоконь І.В. - за довіреністю від 18.01.2016 № 165/18;

відповідача: Мартинюк С.М - за довіреністю від 30.12.2015 № 177/16.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 17.950,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування в сумі 41.815,50 грн.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога виконана відповідачем частково, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 17.950,78 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/4381/16.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, відповідно до якого позов відхилив повністю з тих підстав, що останнім виконане зобов'язання за договором обов'язкового страхування щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.03.2015 на вулиці Городоцькій у м. Львові за участю транспортного засобу "CHEVROLE" із державним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3 та транспортного засобу "HYUNDAI" із державним знаком НОМЕР_2 та виплачено розмір страхового відшкодування на підставі звіту з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля.

В судовому засіданні 04.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ", як страховиком, (далі - позивач) та гр. ОСОБА_4 (далі - страхувальником) 04.09.2014 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 225139Га/14 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "HYUNDAI" із державним знаком НОМЕР_2 (далі - застрахований автомобіль).

14.03.2015 на вулиці Городоцькій у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "CHEVROLE" із державним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_3

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 59575199.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.03.2015 у справі № 462/2114/15-п встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_3 у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована товариством з додатковою відповідальністю "ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ" (далі - відповідач), що підтверджується Полісом серії АС № 8890419 (далі - Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - "CHEVROLE" із державним знаком НОМЕР_1, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн, а франшиза - 510,00 грн.

Як стверджує позивач, на підставі заяви страхувальника, рахунку від 20.03.2015 № 2657 та страхового акту від 26.03.2015 № 1.003.15.03615/VESKO7176, платіжним дорученням від 30.03.2015 № 165 340 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 41.815,50 грн.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, надіслав відповідачеві регресну вимогу від 28.09.2015 № 8136/18/ЦВ, згідно з якою просив відповідача відшкодувати завдану шкоду.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач вказану вище претензію позивача виконав частково та здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 23.364,72 грн. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 17.950,78 грн.

Судом встановлено, що відповідно до доданого відповідачем до відзиву звіту про оцінку застрахованого автомобіля від 26.03.2015 № 642/15 розмір відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля, завданого в результаті вказаної вище ДТП з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових становить 23.847,71 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З урахуванням вказаного звіту відповідачем складений страховий акт від 22.12.2015 № 4.15.245-1, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи становить 23.364,72 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 22.12.2015 № 28870 відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 23.364,72 грн (засвідчена копія вказаного платіжного доручення наявна в матеріалах справи).

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 17.950,78 грн задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем виконані зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС № 8890419 та здійснено виплату суми страхового відшкодування позивачу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу застрахованого автомобіля в сумі 23.364,72 грн, стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14.03.2015 на вулиці Городоцькій у м. Львові за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "CHEVROLE" із державним знаком НОМЕР_1.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08 квітня 2016 року

Cуддя С.В. Балац