ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.2016 Справа № 905/1045/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю., розглянувши при секретарі судового засідання Татарині Б.Т. у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом - Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м. Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Слов'янськтепломережа" м. Слов'янськ

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Слов'янськ

про стягнення 30363,47 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Караваєва Н.В. - довіреність від 30.12.2015р. № юр/2976.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 30363,47 грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 20031,75 грн., пеня в розмірі 2955,55 грн., індекс інфляції в розмірі 6771,98 грн., 3% річних в розмірі 604,19 грн. за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором постачання теплової енергії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір постачання теплової енергії № 155 від 1 лютого 2009 року, за яким позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних обсягах на опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, а відповідач зобов'язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у передбачені договором. У зв'язку з невиконанням умов договору у відповідача утворилась заборгованість, за що застосована неустойка, відповідно до п. 7.2.3 договору і відповідно ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати та річні проценти.

У судовому засіданні 05.04.2016р. представником позивача надано копії актів виконаних робіт за період надання послуг відповідачу та витяг з ЄДРПОУ щодо відповідача.

Представник відповідача не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений, про що свідчать рекомендовані повідомлення с підписом про отримання. Відповідач не надав письмовий відзив на позов з посиланням на норми права, докази належного виконання грошових зобов'язань за договором.

Неявка представника відповідача не обмежує права суду на вирішення спору по суті за достатністю документів і відсутності відзиву на позо відповідно до ст. 75 ГПК України.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору про постачання теплової енергії № 155 від 01.02.2009р., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг, а також 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір про постачання теплової енергії № 155 від 01.02.2009р., відповідно до п.1.2 якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію для всіх об'єктів загальною площею 42,9 кв.м, а відповідач зобов'язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами термін, передбачений договором. Тариф діючий на момент укладання договору 13,23 грн. за 1 кв. м опалювальної площі (без НДС). В залежності від тарифів на носії тариф може змінюватись в більшу чи меншу сторону без узгодження з відповідачем.

Межа балансової належності - приміщення офісу по АДРЕСА_2 (п. 1.5).

Довідкою до договору встановлена вартість опалення в опалювальний період, яка становить 681,08 грн. з ПДВ в місяць (42,9 м2 х 13,23 грн. = 567,57 грн. + ПДВ 20%).

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається відповідачу в обсягах згідно договору на опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання - протягом року.

Облік споживання теплової енергії проводиться за правилами обліку або розрахунковим способом (п. 5.1). Відповідач, що має прилади обліку, щомісячно надає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії терміном до 20 числа поточного місяця (п. 5.3).

Відповідно пункту 5.7 договору, якщо приміщення відповідача знаходиться у будинку, оснащеному приладами обліку теплової енергії, відповідач сплачує за опалення згідно з показання цих приладів пропорційно до опалювальної площі приміщення. Знімання показань з приладів обліку здійснюється представниками теплопостачальної організації і балансоутримувачем приладів обліку.

Розділом 6 договору встановлений порядок розрахунків за надані позивачем послуги. Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться згідно пред'явлених рахунків, відповідно до встановлених тарифів, надісланих рекомендованим листом або вручені від особистий підпис представниками відповідача. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації 100% вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбачених на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця.

За несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію, пунктом 7.2.3 договору передбачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а для суб'єктів підприємницької діяльності 1% від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше 100% суми заборгованості та санкції, передбачені діючим законодавством.

Договір набуває чинності з дня фактичного надання послуг, який підтверджується актом між представниками теплопостачальної організації та балансоутримувачем будівлі, в якому розташований відповідач та діє до 20.01.2010 року (п. 10.1). Договір автоматично вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.2).

Таким чином, договір купівлі-продажу теплової енергії вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення об'єкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору, про що свідчать надані позивачем акти про включення та відключення централізованого опалення, акти прийому-передачі теплової енергії, акти виконаних послуг та рахунки, підписані представниками відповідача, із зазначенням об'єму отриманого опалення (виконаних робіт) за період з жовтня 2013 року по січень 2014р., з березня 2014р. по квітень 2014р., з листопада 2014р. по грудень 2014р., з лютого 2015р. по квітень 2015р., з жовтня 2015р. по січень 2016р.з урахуванням визначених тарифів, визначених постановою Національної комісії по державному урегулюванню тарифів у галузі енергетики і комунальних послуг, доведених Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації на загальну суму 21210,99 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.1 договору споживач зобов'язався здійснити розрахунок за отримані послуги протягом 3 робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Доведено, що відповідач отримав виставлені акти-рахунки, але в порушення умов договору, отримані послуги сплатив частково 18.12.2014р. в сумі 1180,00 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача. Таким чином за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 20031,75 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України відповідач вправі довести свої заперечення, але ніяких документів ним не надано в підтвердження сплати отриманих від позивача послуг з опалення приміщення.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє позовну вимогу в частині стягнення заборгованості у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідачем здійснена оплата за надані позивачем послуги не в повному обсязі та з порушенням строків, це явилося підставою для застосування пені в сумі 2955,55 грн., 3% річних в сумі 604,19 грн. та 6771,98 грн. інфляційних втрат, які нараховані з 01.11.2013р. по 31.01.2016р. по кожному окремо виставленому акту-рахунку.

Вирішуючи ці питання, господарський суд виходить з наступного:

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати, господарський суд, перевіривши розрахунок позивача і провівши власний, задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача 604,19 грн. 3% річних та 6771,98 інфляційних втрат в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 2955,55 грн. пені, яка нарахована за його розрахунком (л.ст. 22 справи) за період з 16.02.2015р. по 01.02.2016р. по кожному розрахунковому періоду окремо відповідно до п. 7.2.3 договору.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. Стаття 549 Цивільного кодексу визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2.3 договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію передбачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а для суб'єктів підприємницької діяльності 1% від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше 100% суми заборгованості та санкції, передбачені діючим законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Оскільки сторони визначились у виді відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, за яке повинен відповідати споживач, визначились і з нормою закону, який передбачає розмір неустойки за невиконання грошового зобов'язання, тому має застосовуватися саме той закон, який регулює передбачені наслідки невиконання договору.

Приймаючи до уваги, що сторонами договором передбачені: а) строк виконання грошового зобов'язання ; б) вид відповідальності за прострочення грошового зобов'язання; в) розмір, а також доведено факт прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, господарський суд, зробивши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені частково в сумі 57,16 грн., в решті заявленої суми відмовляється, так як невірно застосований розмір пені.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладається оплата судових витрат в розмірі пропорційно стягнутої суми - 1246,46 грн.

На підставі Законів України „Про житлово-комунальні послуги", „Про теплопостачання", "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст.525,526,530,546,549,610,611,612,625,714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 75, 34, 49, 82, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" м. Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Слов'янськтепломережа" м. Слов'янськ частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідент. код НОМЕР_1, АДРЕСА_3 на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", , Донецька область, м. Краматорськ - 84307, пров. Земляний,2 в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Слов'янськтепломережа", ОКПО 26221744, Донецька область, м. Слов'янськ - 84112, вул. Шовковична, 5 заборгованість в розмірі 20031,75 грн., пеню в розмірі 57,16 грн., 3% річних в розмірі 604,19 грн., інфляційні втрати в розмірі 6771,98 грн., судові витрати в розмірі 1246,46 грн.

В решті заявленого відмовити за недоведеністю.

Суддя С.Ю. Гринько