КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2016 р. Справа№ 910/27026/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Дикунської С.Я.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Лєдвовк Е.В. (довіреність №99 від 25.11.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Національний культурно-мистецький та музейних комплекс «Мистецький арсенал»

на рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р.

у справі №910/27026/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Державного підприємства «Національний культурно-мистецький та музейних комплекс «Мистецький арсенал»

до Державного підприємства «Технобуд»

про розірвання договору про передачу функцій замовника

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національний культурно-мистецький та музейних комплекс «Мистецький арсенал» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Технобуд» про розірвання договору про передачу функцій замовника від 07.10.2013 р. №07/10/13, укладеного між позивачем та відповідачем.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та не в повному обсязі досліджено докази, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, невірно застосував норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився проте через відділ інформаційного забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши думку представника відповідача, враховуючи обмежені строки розгляду справи апеляційним господарським судом, встановлені ст. 102 ГПК України, не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про перенесення розгляду справи. Господарський процесуальний кодекс України не обмежує суб'єкта господарювання у можливості залучення декількох осіб для участі у справі в якості представника. Позивачем не надано доказів неможливості представництва інтересів останнього у суді іншими особами.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника позивача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалами від 21.12.2015 р., 01.02.2016 р., 15.02.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Крім того, в ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, представником позивача неодноразово надавались пояснення по суті справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.10.2013 р. між Державним підприємством «Національний культурно-мистецький та музейних комплекс «Мистецький арсенал» (забудовником) та Державним підприємством «Технобуд» (замовником) було укладено договір № 07/10/13 «Про передачу функцій замовника»

Відповідно до умов п. 2.1 вказаного договору, забудовник доручає, а замовник зобов'язується виконати частину функцій замовника щодо закупівель товарів, робіт та послуг, укладення відповідних договорів та контролю за їх виконанням по об'єкту: «Створення культурно-мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал» за адресою: вул. Лаврська, 10-12 у Печерському районі м. Києва», включаючи технічний та авторський нагляд.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до п. 1 Розпорядження керівника Державного управління справами від 21.09.2012 р. № 256, ДП «НКММК «Мистецький арсенал» повинно було частково передати функції замовника будівництва ДП «Технобуд», а фінансування робіт по об'єкту «Створення культурно-мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал» повинно було здійснюватись за рахунок бюджетних коштів, розпорядником яких повинен був бути ДП «Технобуд».

У зв'язку з цим, за умовами договору передача будівельного майданчика і відповідно передача функцій замовника повинна була відбутись виключно після відкриття бюджетного фінансування (виділення відповідних капітальних видатків).

Як стверджує позивач, питання виділення бюджетного фінансування у вигляді капітальних видатків на виконання робіт на об'єкті «Створення культурно-мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал», розпорядником яких мав би бути ДП «Технобуд», вирішено не було. Тобто, фактично впродовж останніх двох років бюджетне фінансування будівельних робіт на об'єкті не проводилось.

Як зазначає позивач, істотними обставинами, які зумовили укладення спірного договору і делегування функцій замовника на об'єкті «Створення культурно-мистецького та музейного комплексу «Мистецький арсенал» були передумови виділення бюджетного фінансування ДП «Технобуд» і визначення його розпорядником цих капітальних видатків.

Згідно п. 9.1 договору від 07.10.2013 р. № 07/10/13, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до дати підписання акту готовності об'єкта до експлуатації, форма якого затверджена в установленому порядку Мінрегіонбудом та отримання сертифікату відповідності збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, а в частині фінансових зобов'язань до повного проведення розрахунків між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому відсутність своєї вини, відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України, доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Чиним законодавством України встановлено, що за відсутності згоди (домовленості) сторін про розірвання договору він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду лише за наявності усіх підстав, передбачених договором або законом.

Однак, позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих доказів наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість дострокового розірвання договору, а невідкриття капітальних видатків у 2014 та 2015 роках не є безумовною підставою для розірвання договору в розумінні ст. 652 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та не в повному обсязі досліджено докази, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, невірно застосував норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національний культурно-мистецький та музейних комплекс «Мистецький арсенал» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. у справі №910/27026/15 залишити без змін.

Справу №910/27026/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

С.Я. Дикунська