ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

"14" квітня 2016 р. Справа № 911/1271/16

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (19602, Черкаська обл., Черкаський район, с. Руська Поляна, вул. Б. Хмельницького, буд. 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фальконфіш» (08344, Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Братуся, буд. 4, ідентифікаційний код 39482397)

про стягнення 151 419,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 06.04.2016р. до товариства з обмеженою відповідальністю «Фальконфіш», в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором купівлі-продажу товарів від 03.12.2015р. № 03/12-15Ф в розмірі 151 419,61 грн., з яких: 131 040,00 грн. основний борг, 19 078,78 грн. пеня, 1 300,83 грн. три проценти річних, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Згідно із пунктами 2, 4, 6 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За приписами пункту 2 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб платників податків).

Згідно ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходженням відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фальконфіш» (ідентифікаційний код 39482397) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Братуся, буд. 4.

Таким чином, позивачем в позовній заяві зазначено невірну адресу відповідача, що унеможливлює листування з відповідачем та належне повідомлення відповідача про судові засідання, та є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 2 частини першої ст. 63 ГПК України.

Згідно пункту 3 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України. Платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Судовий збір з позовної заяви, що подається до господарського суду Київської області, сплачується на наступні реквізити:

Отримувач: Головне управління державної казначейської служби України у Київській області (ГУ ДКСУ у Київській області)

Код

Банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України у Київській області (ГУ ДКСУ у Київській області)

Рахунок: 3001

Код банку отримувача (МФО): 821018

Призначення платежу: 22030001; судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050, символ звітності 206; згідно пункту…(вказати пункт статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

За змістом частини другої ст. 34 ГПК України єдиним належним доказом сплати позивачем судового збору є оригінал платіжного доручення із засвідчувальним написом про зарахування коштів до державного бюджету такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету____ грн. (дата)», скріпленим першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з доданої до позову квитанції від 06.04.2016р. № QS77158301, судовий збір в сумі 2 271,30 грн. сплачений позивачем за неналежними реквізитами господарського суду міста Києва, а не господарського суду Київської області. Так, отримувачем судового збору за даною квитанцією є ГУ ДКСУ у м. Києві з призначенням платежу: «Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ФОП ОСОБА_1, господарський суд міста Києва». За таких обставин суд робить висновок про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в пунктах 2.4, 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» в яких зазначено, що законом передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України, при цьому місце розгляду справи господарським судом визначається з огляду на вимоги статей 13-16 ГПК України. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

Відповідно до вимог частини першої ст. 56 ГПК України позивач зобовязаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення. Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Таким чином, за змістом частини другої ст. 34 ГПК України єдиним належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви є опис вкладення в лист, заповнений відповідно до переліку додатків до позовної заяви.

Як вбачається з доданого до позову опису вкладення у цінний лист від 07.04.2016р., позовну заяву з додатками було направлено товариству з обмеженою відповідальністю «Фальконфіш» на адресу Київська обл. Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, буд. 49-Б, тоді як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фальконфіш» є Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Братуся, буд. 4.

За таких обставин суд робить висновок про те, що позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не подано належних та допустимих доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів на належну адресу, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктами 2, 4, 6 частини першої, частиною третьою статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 06.04.2016р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами (всього на 28 аркушах, в тому числі оригінали: квитанції від 06.04.2016р. № QS77158301, опису вкладення від 07.04.2016р., фіскального чеку «Укрпошта» від 07.04.2016р. та поштового конверту, в якому надійшли матеріали позовної заяви) повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя О.В. Конюх