РІШЕННЯ

11 квітня 2016 року Справа № 913/263/16

Провадження №13/913/263/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про внесення змін до договору оренди державного майна

Суддя Яресько Б.В.

Секретар судового засідання - помічник судді Ногін С.М.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 довіреність від 15.01.2014 р. № 5

Від відповідача не прибув

Обставини справи: позивач звернувся з позовом в якому просить суд внести зміни до договору оренди державного майна № 002725/09 від 24.10.2006 року доповнивши його п. 3.6. наступного змісту:

«У звязку зі здійсненням Орендарем діяльності на території проведення антитерористичної операції та у відповідності до статті 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасувати Орендарю на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування майном за цим договором. На період проведення антитерористичної операції зупинити дію решти пунктів Розділу 3 Договору, окрім пункту 3.6 Договору»

Відповідачем заявлене клопотання від 26.02.2016 р. № 05-05-00414 про розгляд справи без участі його представника.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву від 26.02.2016 р. № 05-05-00412 в якому він заперечує проти позову.

21.03.2016 р. позивачем надані пояснення з приводу заперечень відповідача № 12/23 від 18.03.2016 р.

У судовому засіданні представник позивача вимоги за позовом підтримав, ним додатково надані письмові пояснення до позовної заяви від 06.04.2016 р. № 12/30.

Розглянувши подані учасниками процесу документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників процесу, господарський суд Луганської області,

Встановив:

24.10.2006 р. між сторонами по справі відповідачем Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області (орендодавець за договором) та позивачем відкритим акціонерним товариством «Краснодонвугілля» (орендар за договором) був укладений договір оренди державного майна № 002725/09 відповідно до п. 1.1. якого відповідач передав позивачу в строкове платне користування державне нерухоме майно, обладнання та інвентар, а саме: двоповерхову окремо розташовану будівлю хім.лабораторії (інв.. № 301/21) площею 367 кв.м (зруйноване) та 34 одиниці обладнання та інвентарю згідно переліку, які знаходяться на балансі ВАТ «Краснодонвугілля», не увійшли до його статутного фонду, та розташовані за адресою: Луганська обл., м. Краснодон, вул.. Чкалова 1.

Вартість майна відповідно звіту з оцінки складає: нежитлова будівля 165857,0 грн., вартість ліквідації обєкту погріб 1,0 грн., вартість ліквідації обєкту замощення 1,0 грн., 34 одиниці обладнання та інвентарю 81192,0 грн. станом на 31.05.2006 р.

Факт передачі майна підтверджується актом прийому передачі нерухомого майна, яке знаходиться на балансі ВАТ «Краснодонвугілля» та не увійшло до його статутного фонду від 24.10.2006 р.

Згідно п.11.1. договору він укладений на одинадцять місяців, що діє з 24 жовтня до 24 вересня 2007 р. включно. Відповідно до п. 11.7 за відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення терміну його чинності протягом одного місяці він вважається продовженим на той термін і на тих же умовах, що були передбачені цим договором.

Сторонами не надано суду доказів подання ними відповідних заяв за час дії договору і відповідно договір є діючим на цей час.

14.10.2014р. набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Статтею 1 цього Закону законодавець зазначив, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Позивач та орендоване майно знаходяться у м. Краснодон Луганської області яке включено до зазначеного Переліку.

Сертифікатом (висновком) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України від 01.09.2014 р. № 2758/05-4 підтверджено настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 р. ПАТ «Краснодонвугілля» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області.

20.11.2015 р. листом № 1/12-852 позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору оренди державного майна № 002725/09 від 24.10.2006 р. у частині скасування орендної плати на період чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» відповідно до норм ст. 7 зазначеного закону.

Листом від 13.01.2016 р. № 06-05-00066 відповідач повідомив позивача, що він не має можливості внести зміни до договору, оскільки обєкти оренди знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд внести зміни до договору оренди державного майна № 002725/09 від 24.10.2006 року доповнивши його п. 3.6. наступного змісту:

«У звязку зі здійсненням Орендарем діяльності на території проведення антитерористичної операції та у відповідності до статті 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасувати Орендарю на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування майном за цим договором. На період проведення антитерористичної операції зупинити дію решти пунктів Розділу 3 Договору, окрім пункту 3.6 Договору». Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на положення ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 652 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву від 26.02.2016 р. № 05-05-00412, а саме вказує, що враховуючи те, що Луганська область знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, яка згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, регіональне відділення не має можливості внести зміни у договір оренди державного майна № 002725/09 який був укладений між регіональним відділенням та ПАТ «Краснодонвугілля» у звязку з тим, що місцезнаходження обєктів оренди входять до переліку вищезазначеного розпорядження.

Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце га території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України який не був доданий позивачем до заяви про внесення змін до договору.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 652 Цивільного кодексу України одним із випадків, що є підставою для зміни договору за рішенням суду є його зміна в звязку з істотною зміною обставин.

Відповідно до вимог ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони. Так, зокрема, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України вказано, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

В момент укладення договору оренди позивач розраховував на те, що він буде користуватися обєктом оренди в звичайних умовах здійснення господарської діяльності. Але з квітня 2014 р. на зазначеній території озброєні організовані злочині угруповання начали вчиняти правопорушення, створювати загрозу життю і здоровю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією. На зазначеній території проводиться антитерористична операція (далі - АТО). Господарська діяльність здійснюється з особливостями передбаченими Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Зазначені обставини не можуть бути усунуто позивачем як заінтересованою особою самостійно; подальше виконання договору, без скасування сплати орендної плати, порушить співвідношення майнових інтересів сторін за цим договором, зокрема, майнові інтереси позивача, оскільки вплинути на подібну ситуацію позивач не може і при укладенні договору позивач не міг передбачити можливість виникнення такої ситуації; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач. Крім того положення договору щодо обовязку сплати орендної плати прямо суперечать ст. 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» відповідно до якої на період проведення антитерористичної операції була скасована орендна плата за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Розірвання договору суперечить суспільним інтересам та потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати необхідні для виконання зміненого договору, оскільки у разі розірвання договору повернення орендованого майна відповідачу ускладнюється з огляду на те, що відповідач не може тимчасово здійснювати свої повноваження на території розташування майна.

Доводи відповідача стосовно того, що він не може внести зміни до договору, оскільки обєкт оренди знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, на території якої згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження судом відхиляються з огляду на те, що в даному випадку відповідач є не тільки орган державної влади але є і стороною за договором і відповідно має права і обовязки передбачені зокрема Цивільним кодексом України, та умовами договору.

Стосовно доводів відповідача про відсутність у позивача сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», то зазначений довід судом відхиляється з огляду на те, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначений сертифікат є необхідним для підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань. Скасування орендної плати за користування державним майном на території проведення антитерористичної операції не є звільненням від відповідальності і відповідно зазначений сертифікат не є потрібним.

За таких обставин вимоги позивача в частині внесення змін до договору оренди державного майна № 002725/09 від 24.10.2006 року доповнивши його п. 3.6. наступного змісту:

«У звязку зі здійсненням Орендарем діяльності на території проведення антитерористичної операції та у відповідності до статті 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасувати Орендарю на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування майном за цим договором.» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про доповнення договору умовою: «На період проведення антитерористичної операції зупинити дію решти пунктів Розділу 3 Договору, окрім пункту 3.6 Договору», то в цій частині суд відмовляє в задоволенні з тих підстав, що умови договору, які містяться в п. 3.1-3.5 регулюють порядок розрахунку орендної плати, внесення задатку на момент укладення договору, порядок повернення понаднормативної суми орендної плати, порядок перегляду розміру орендної плати. Істотна зміна обставин яка призвела до скасування орендної плати за користування державним майном на території проведення антитерористичної операції не вплинула на права та обовязку учасників договору які містяться в зазначених пунктах і за таких обставин відсутні підстави для зупинення їх дії як того вимагає позивач.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням особливостей виникнення спору та відхилення частини пропозицій позивача судом судові витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 33,34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Внести зміни до договору оренди державного майна № 002725/09 від 24.10.2006 року укладеного між сторонами по справі доповнивши його п. 3.6. наступного змісту:

«У звязку зі здійсненням Орендарем діяльності на території проведення антитерористичної операції та у відповідності до статті 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасувати Орендарю на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування майном за цим договором.»

3. В решті вимог відмовити.

4. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.04.2016р.

Суддя Б.В.Яресько