КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа№ 910/2225/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 12.02.2016р.

у справі № 910/2225/16 ( суддя С.В. Балац)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"

до Державної казначейської служби України

про стягнення 237,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 р. у справі № 910/2225/16 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" повернуто без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати для розгляд до Господарського суду м. Києва, посилаючись на неповне з»ясування обставин справи та порушення місцевим судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий суд відмовив у прийнятті позовної заяви з тих підстав, що нібито позов стосується стягнення з державної казначейської служби і не зазначено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Однак, предметом позову є стягнення не з Державної казначейської служби, а стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Крім того, апелянт зазначає, що обставини, встановлені рішення суду в адміністративній справі не підлягають повторному доказуванню відповідно до ст.. 33 ГПК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.02.2016р. у справі № 910/2225/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Тищенко А.І., суддів Федорчук Р.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Тищенко А.І., суддів Федорчук Р.В., Михальська Ю.Б. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" у справі № 910/2225/16 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.03.2016 року.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 09-52/386/16 від 22.03.2016 у зв'язку із перебування судді Федорчука Р.В. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2225/16 відпвоідно до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.02.2016р. у справі № 910/2225/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.

Ухвалою від 22.03.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державної казначейської служби України про стягнення 237,00 грн.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач в позовній заяві № б/н від 16.01.2016 визначає відповідачем Державну казначейську службу України. Одночасно позивач вказує на те, що йому було завдано шкоди протиправною поведінкою державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Тобто позивачем не визначено належним чином відповідача у даній справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, у тому числі, зміст позовних вимог.

Позивачем заявлена позовна вимога про стягнення з Державної казначейської служби України 237,00 грн.

Крім того, в позовній заяві позивачем не вказано обставин, на яких грунтуються позовні вимоги до Державної казначейської служби України.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Таким чином, господарський суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку про те, що у позовній заяві № б/н від 16.01.2016. не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ст. ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, колегія погоджується з висновком місцевого суду про повернення позовної заяви відповідно до п.3, 6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду м.Києва обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 105, 106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.02.2016р. у справі № 910/2225/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.02.2016р. у справі № 910/2225/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/2225/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх