ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16р. Справа № 904/678/16
позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", м.Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МЕТІНВЕСТ-РЕСУРС", м.Маріуполь

про стягнення 10 884,51 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність № 946 від 30.12.15;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ДП "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 10 884,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані недостачею вантажу внаслідок незбережного перевезення відповідачем.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечує, свої заперечення виклав у відзиві на позов, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 05.04.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-РЕСУРС» укладений договір поставки № 687/14-Ф від 19.12.14. На адресу позивача за залізничною накладною № 45861085 надійшов вагон 68551720 з вантажем брухт сталевий легковаговий вид № 501 ДСТУ4121-2002 вагою 33 880 кг на суму 102 959,40 грн.

Згідно ст.6 Статуту залізниць України (Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Як встановлено судом, вантаж прибув з видимими ознаками слідів нестачі, і тому на підставі ст. 52 Статуту залізниць України відповідачем було складено комерційний акт РА № 010008/1655 від 13.08.15 (а.с.10). Згідно цього акту встановлено, що ліворуч, над 3-5м люками порушено маркування, відсутні листи укриття, є виїмка розміром 350х100-120х50-100см. Маса вантажу по даним накладної 33880 кг, фактично 30200 кг, нестача - 3680 кг.

Згідно із статтею 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За частиною першою ст. 31 Статуту, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Водночас, частиною п'ятою ст. 31 Статуту встановлено, що придатність рухомого складу, зокрема вагонів, для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці. Частиною 3 ст. 308 ГК України передбачено, що вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагон в технічному стані справний. Вагон підготовлений у комерційному відношенні (мовою оригіналу накладної: "погрузка в вагоне ниже уровня бортов 30-80см,неравномерная. Груз укрыт металлическими листами в количестве 15 штук, не сваренными, не связаными между собой. На поверхность листов укрытия нанесена маркировка известковым раствором извести, что соответствует перевозочному документу).

Таким чином, вантажовідправник виконав свої зобов'язання і підготував вагон у комерційному відношенні.

Статтею 110 Статуту визначено, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно п. 1 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У відповідності до вимог ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу, у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Оскільки обєктом перевезення є брухт сталевий, то під час видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 0,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: З врахуванням норми природної втрати, маса недостачі складає: 33800кгх0,5%=169,40кг. Кількість фактичної недостачі складає: 3680кг-169,40кг=3 510,60 кг.

Щодо розміру визначення розміру вартості вантажу суд зазначає наступне.

Згідно рахунку-фактури (а.с.11) визначена вартість товару за 1т, яка становить 3101,00грн. з ПДВ. Рахунки-фактури сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Тому, позивач правомірно визначив у своєму розрахунку вартість 1 т. вантажу за ціною постачальника товару.

Таким чином, вартість втраченого вантажу складає 3,510 т х 3101,00 = 10884,51 грн.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 308, 314 Господарського Кодексу України, ст. ст. 307, Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, код 01073828) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна,б.47, код 00190905) вартість нестачі в розмірі 10 884,51 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 08.04.16.

Суддя М.О. Ніколенко