ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016р. Справа № 914/4363/14

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ", м. Луцьк
до відповідача:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Червоноград, Львівська область
про:стягнення 75562,71 грн.

Головуючий суддя Артимович В.М,

судді Петрашко М.М., Морозюк А.Я.

секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: Сесюк Ю.П. - представник;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник.

Представнику позивача роз'яснено права і обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, оскільки відповідного клопотання не подавалось.

Суть спору: на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ", м. Луцьк, надалі - позивач, до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Червоноград, Львівська область, надалі - відповідач, про стягнення грошових коштів в сумі 75562,71 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2014 р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, судове засідання призначено на 21.01.2015 р.

21.01.2015 р. через канцелярію на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

05.02.2015 р. через канцелярію на розгляд суду представник відповідача подав клопотання про витребування доказів.

05.02.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням продовжити строк розгляду спору.

19.02.2015 р. через канцелярію на розгляд суду відповідач подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

19.02.2015 р. на розгляд суду представник позивача подав клопотання з проханням продовжити строк розгляду спору.

25.02.2015 р. через канцелярію на розгляд суду представник позивача подав клопотання, в якому надає інформацію, необхідну для виконання ухвали суду від 05.02.2015 р.

Ухвалою суду від 25.02.2015 р. справу № 914/4363/14 призначено до колегіального розгляду.

Автоматизованою системою документообігу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Артимович В.М., судді Чорній Л.З., Гутьєва В.В.

21.04.2015 р. відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням.

У зв'язку з відпусткою судді Чорній Л.З. автоматизованою системою документообігу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Артимович В.М., судді Гутьєва В.В., Морозюк А.Я.

19.05.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням продовжити строк розгляду спору.

У зв'язку з відпусткою судді Морозюка А.Я. автоматизованою системою документообігу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Артимович В.М., судді Гутьєва В.В., Цікало А.І.

06.07.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав письмові пояснення у даній справі.

У зв'язку з відпусткою суддів Гутьєвої В.В. та Цікала А.І. автоматизованою системою документообігу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Артимович В.М., судді Чорній Л.З., Морозюк А.Я.

03.09.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням долучити до матеріалів справи ряд документів.

12.10.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

29.10.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням продовжити строк розгляду справи.

29.10.2015 р. через канцелярію на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи та витребувати у ТзОВ „ВОГ РІТЕЙЛ" інформаційний звіт про надані та отоварені картки на пальне по ФОП ОСОБА_1

Ухвалою суду від 29.10.2015 р. розгляд справи відкладено на 11.11.2015 р., в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України зобов'язано ТзОВ „ВОГ РІТЕЙЛ" надати інформаційний звіт про надані та отоварені картки на пальне по ФОП ОСОБА_1 по видаткових накладних від 11.02.2014 р. за № 19346, від 18.02.2014 р. за № 21812, від 18.02.2014 р. за № 22473, від 21.02.2014 р. за № 24606 за період з дня видачі видаткових накладних по 29.10.2015 р.

11.11.2015 р. на розгляд суду представник відповідача подав додаткові пояснення по суті справи.

У зв'язку з перебуванням судді Чорній Л.З. у відпустці автоматизованою системою документообігу визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Артимович В.М., судді Петрашко М.М., Морозюк А.Я.

08.02.2016 р. на розгляд суду представник позивача подав клопотання з проханням долучити до матеріалів справи довідку від 08.02.2016 р. за № W 3/ю.

В судовому засіданні 08.02.2016 р. оголошувалась перерва до 25.02.2016 р.

В судовому засіданні 25.02.2016 р. оголошувалась перерва до 01.03.2016 р.

16.03.2016 р. на розгляд суду представник відповідача подав клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

В судове засідання 16.03.2016 р. з'явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по суті справи. Представник позивача просив задоволити подану позовну заяву, представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечив. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 16.03.2016 р. на 15 год. 40 хв.

Після перерви представники позивача та відповідача не з'явилися.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України, а в клопотанні відповідача про відкладення розгляду справи відмовити як безпідставному.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.02.2014 р. сторонами спору укладено договір поставки нафтопродуктів від 11.02.2014 р. за № 11-ШК/61-02, відповідно до якого п. 1.1 зазначено, що постачальник зобов'язується поставити покупцю нафтопродукти в асортименті, а саме: бензини марок Mustang-100, Mustang-95, А-95, А-92 (Mustang 92), А-80 (А-76); дизельне паливо (дизельне паливо Mustang) та газ скраплений (газ «Mustang» (LPG Mustang)),надалі іменовані-товар, а покупець зобов'язується прийняти товар від постачальника і оплатити його вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору загальна сума договору визначається як сума всіх видаткових накладних, підписаних сторонами протягом терміну дії цього договору. Загальна сума договору становить орієнтовно 400000,00 грн., у тому числі ПДВ.

Згідно п. 3.1 договору після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару, постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку на пальне «WOG» встановленої форми відповідного номіналу на пальне або картка(и).

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, позивачем було поставлено товару на загальну суму 73230,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №19346 від 11.02.2014 р., № 21812, № 22473 - від 18.02.2014 р., № 24606 від 21.02.2014 р.

За умовами п. 4.2 договору встановлено, що розрахунки за товар покупець здійснює протягом 14 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної.

Позивач наголошує, що відповідач лише частково здійснив оплату отриманого товару на суму 29395,90 грн., про що свідчать банківські виписки.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою від 25.04.2014 р. про необхідність сплати останнім заборгованості за поставлений товар згідно спірного договору від 11.02.2014 р. в сумі 43834,10 грн. Крім того, в цій же вимозі позивач нарахував відповідачу станом на 25.04.2014 р. пеню, штраф та проценти річних за порушення умов щодо своєчасної оплати товару. Однак, як зазначає позивач, відповідачем дана вимога була залишена без задоволення.

З огляду на вищенаведені обставини, а також враховуючи, що станом на 09.12.2014 р. відповідач заборгованості не погасив, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 43834,10 грн. основного боргу, 7544,47грн. пені, 10958,53 грн. штрафу, 7232,63 грн. інфляційних нарахувань та 5992,98 грн. процентів річних за порушення виконання своїх зобов'язань в судовому порядку.

В судових засіданнях відповідач заперечував позовні вимоги та стверджував, що строк виконання покупцем зобов'язання зазначено в п. 4.2 договору поставки не настав, оскільки з даного положення договору не вбачається, що у покупця виникає обов'язок по оплаті з моменту підписання видаткової накладної на картки на пальне.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору № 11-ШК/61-02 від 11.02.2014 р., позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи, на загальну суму 73230,00 грн. Накладні підписані сторонами без зауважень та застережень.

Відповідач лише частково оплатив отриманий товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 43834,10 грн.

Жодних документально підтверджених доказів, які свідчили б, що відповідач належним чином виконав свої зобов'язання та здійснив повну оплату за поставлений товар суду не надано. Так, в матеріалах справи наявні копії банківських виписок, що підтверджують часткову оплату відповідачем поставленого товару на загальну вартість 29395,40 грн.

Разом з тим, не заслуговують на увагу суду твердження відповідача викладені у письмових поясненнях стосовного того, що строк виконання покупцем (відповідачем) зобов'язання, зазначено в п. 4.2 договору поставки не настав, оскільки з даного положення договору не вбачається, що у покупця виникає обов'язок по оплаті з моменту підписання видаткової накладної на картки на пальне.

Колегія суддів вважає таку позицію відповідача помилковою та необґрунтованою. Зокрема, в п. 4.2 договору сторонами чітко встановлено, що розрахунки за товар покупець здійснює протягом 14 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної. Так як, відповідні видаткові накладні, які містяться в матеріалах справи, були підписані - № 19346 від 11.02.2014 р., № 21812, № 22473 - від 18.02.2014 р., № 24606 від 21.02.2014 р., то з урахуванням згаданого положення договору у відповідача виник обов'язок щодо оплати товару, який передавався за цими накладними протягом 14 банківських днів з моменту підписання кожної конкретної накладної.

Крім того, у своїх письмових поясненнях відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначав, що після підписання видаткових накладних він отримав лише талони на товар, а не сам товар, як обумовлено в п. 1.1 договору.

Господарський суд вважає такі твердження відповідача безпідставними, а також звертає увагу на те, що з моменту передання позивачем за видатковими накладними карток на пальне "WOG" відповідачу, останній набув право власності на нафтопродукти в об'ємах, які зазначені у видаткових накладних.

Таку правову позицію господарського суду також підтримує і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 28.04.2015 р. у справі № 903/586/14.

Разом з тим, необґрунтованою є позиція відповідача стосовно набрання чинності спірним договором поставки нафтопродуктів. Зокрема, як вбачається із представленого суду договору, датою його укладення сторони визначили 11.02.2014 р., а як зазначає відповідач - він підписав його лише 25.03.2014 р., тому лише з цього моменту він набрав чинності.

Однак, такі висновки відповідача суперечать наявним матеріалам справи. Зокрема, саме на виконання договору від 11.02.2014 р. сторонами було підписано видаткові накладні щодо передачі товару.

Більше того, накладні підписані сторонами без зауважень та застережень з покликанням на підставу їх укладення - договір № 11-ШК/61-02 від 11.02.2014 р.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.2 договору за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань щодо оплати товару, відповідно до умов цього договору покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення. Пеня нараховується постачальником та сплачується покупцем за весь період прострочення до моменту фактичного повного виконання зобов'язання. У випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків, відповідно до умов цього договору, перевищує 30 календарних днів, покупець додатково зобов'язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 25 % від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 7.3 договору за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань щодо оплати товару покупець сплачує постачальнику 20 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення.

На підставі вищенаведених норм закону та положень договору, позивач нарахував відповідачу 7544,47 грн. пені, 10958,53 грн. штрафу, 7232,63 грн. інфляційних нарахувань та 5992,98 грн. процентів річних за порушення виконання своїх зобов'язань

Господарський суд, здійснивши перевірку нарахованих сум встановив, що задоволенню підлягають позовні вимоги частково, зокрема, з відповідача слід стягнути 43834,10 грн. основного боргу, 4386,17 грн. пені, 10958,53 грн. штрафу, 7232,63 грн. інфляційних нарахувань та 5992,98 грн. процентів річних.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати відповідно до ст. 49 ГПК України по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (80100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ВОГ РІТЕЙЛ" (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) 43834,10 грн. основного боргу, 4386,17 грн. пені, 10958,53 грн. штрафу, 7232,63 грн. інфляційних нарахувань, 5992,98 грн. 20 % річних, 1750,64 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 ГПК України після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23.03.2016 р.

Головуючий суддя Артимович В.М.

Суддя Петрашко М.М.

Суддя Морозюк А.Я.