Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

05 квітень 2016 року Справа № 927/1198/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк»,

вул. Комсомольська, 28, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека «ОСОБА_1»,

вул. Доценка, 6, м. Чернігів, 14032

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 951206,30 грн.

Суддя Мурашко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 01/20-15 від 01.03.2016 р. представник

ОСОБА_3 довіреність № 01/20-11 від 28.01.2016 р., представник

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № б/н від 14.03.2016 р. представник

Суд виносить рішення після закінчення перерв оголошених у судових засіданнях 15.03.2016 р., 31.03.2016 р., відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.04.2016 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека «ОСОБА_1» про стягнення 951206,30 грн. кредитної заборгованості, з якої 750000,00 грн. основного боргу по тілу кредиту, 73354,17 грн. заборгованості по відсотках за період з 20.05.2015 р. по 28.08.2015 р. включно, 123164,38 грн. пені за порушення строків погашення кредиту за період з 21.05.2015 р. по 28.08.2015 р. включно, 4687,75 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом за період з 01.10.2014 р. по 28.08.2015 р. включно. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 600 від 22.05.2013 р.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 29.09.2015 р. за клопотанням відповідача, задоволеного судом, провадження по справі № 927/1198/15 було зупинено до вирішення та набуття чинності рішення по повязаній справі № 927/1254/15 (а.с. 72-73).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 12.02.2016 р. провадження по справі № 927/1198/15 було поновлено (а.с.76-77).

У судовому засіданні 05.04.2016 р. позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзивом на позов та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив частково (а.с.95-96), зазначивши, що заборгованість по тілу кредиту є значно завищеною, та не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідач пояснив, що 25.09.2014 року на його поточний рахунок надійшли кошти в сумі 91580,00 грн. В той же день з поточного рахунку відповідача на підставі п. 3.7.4 кредитного договору позивачем було списано в рахунок погашення тіла кредиту лише частина коштів в сумі 70423,89 грн., решта в сумі 21156,11 грн. залишилась на рахунку відповідача. Відповідач ствердив, що такою бездіяльністю, а саме, неперерахуванням всієї суми коштів, що надійшла на поточний рахунок відповідача, позивач умисно сприяв збільшенню розміру кредитної заборгованості відповідача, та, відповідно, починаючи з 25.09.2014 р. невірно нараховував відсотки за користування кредитними коштами. Проти стягнення пені відповідач заперечив в повному обсязі, виходячи з вищевикладених обставин. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем неправомірно застосована підвищена процентна ставка при нарахуванні відсотків за користування кредитними коштами, оскільки, на думку відповідача, неповернення кредиту в строк не є підставою для збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, оскільки не свідчить про порушення графіку зменшення максимального ліміту заборгованості. Також, відповідач зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження перенесення залишку кредиту на рахунок прострочених кредитів (а.с. 133).

Ухвалою суду від 15.03.2016 р. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України було продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 07 квітня 2016 р., у звязку із задоволенням клопотання позивача (а.с.94, 111-112).

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд , -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» (надалі кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека «ОСОБА_1» (надалі позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № 600, відповідно до положень та умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 500000,00 грн., строком по 20 травня 2015 року (п. 3.1 договору) (а.с.9 -11).

Договором № 1 від 29.05.2013 р. (а.с. 11), договором № 2 від 30.05.2013 р., договором № 3 від 31.05.2013 р. (а.с. 12), договором № 4 від 03.06.2013 р., договором № 5 від 04.06.2013 р. (а.с. 13), договором № 6 від 06.06.2013 р., договором № 7 від 19.06.2013 р. (а.с. 14), договором № 8 від 25.06.2013 р., договором № 10 від 24.09.2014 р. (а.с. 15) про внесення змін до кредитного договору № 600 від 22.05.2013 року, сторонами було змінено максимальний ліміт заборгованості: до 649000,00 грн., до 749000,00 грн., до 898000,00 грн., до 1000000,00 грн., до 1140000,00 грн., до 1270000,00 грн., до 1570000,00 грн., до 1820000,00 грн., до 1520000,00 грн., відповідно.

Виходячи з умов договору № 10 від 24.09.2014 р. про внесення змін до кредитного договору, сторонами було погоджено графік зменшення суми максимального ліміту заборгованості, що визначений додатком № 3 до кредитного договору, який є невідємною частиною кредитного договору.

Додатком № 3 до кредитного договору (а.с. 118) сторони погодили, що максимальний ліміт кредитної заборгованості у період з 25.06.2013 р. по 31.10.2013 р. складає 1820000,00 грн., у період з 01.11.2013 р. по 24.09.2014 р. - 1520000,00 грн., у період з 25.09.2014 р. по 20.05.2015 р. 750000,00 грн. Кінцевий строк погашення наданого кредиту 20 травня 2015 р. (п.п. 3.1, 3.4.1 договору).

Пунктом 3.2 кредитного договору сторони визначили, що кредит надається позичальнику для забезпечення витрат поточної діяльності.

За приписами п. 3.3.1 кредитного договору кредит надається у безготівковій формі на підставі листів (реєстрів) позичальника та документів (договір, контракт, вантажно митна декларація, інвойс, рахунки, накладні, акти виконаних робіт тощо) та їх належним чином завірених копій, що є підставою для здійснення таких платежів. Платежі за кредитом здійснюються в гривні відповідно до умов укладених договорів шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника № 1833 в банку «Демарк» код 01333620 МФО 353575, з одночасним утворенням заборгованості за кредитом або його частиною на позичковому рахунку позичальника.

На виконання умов кредитного договору, кредитор перерахував грошові кошти в межах кредитної лінії на поточний рахунок позичальника № 1833 в Банку «Демарк», що підтверджується меморіальними ордерами № 600 (#77150775) від 22.05.2013 р. на суму 250000,00 грн., № 600 (#77186143) від 23.05.2013 р. на суму 100000,00 грн., № 600 (#77244266) від 27.05.2013 р. на суму 150000,00 грн., № 600 (#77282136) від 29.05.2013 р. на суму 149000,00 грн., № 600 (#77300738) від 30.05.2013 р. на суму 100000,00 грн., № 600 (#77424956) від 31.05.2013 р. на суму 149000,00 грн., № 600 (#77504552) від 03.06.2013 р. на суму 102000,00 грн., № 600 (#77536236) від 04.06.2013 р. на суму 140000,00 грн., № 600 (#77592056) від 06.06.2013 р. на суму 130000,00 грн., № 600 (#77890746) від 19.06.2013 р. на суму 300000,00 грн., № 600 (#78015329) від 26.06.2013 р. на суму 250000,00 грн., та банківськими виписками по позичковому рахунку позичальника (а.с.16-21, 23-32).

Відповідно до п. 3.4.1 кредитного договору в редакції договору № 10 від 24.09.2014 р., позичальник зобовязаний погасити кредит у строки, що визначені додатком № 3, який є невідємною частиною цього договору, з кінцевим строком погашення визначеного п. 3.1 цього договору (тобто, в строк по 20 травня 2015 року). Погашення здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 3.8 цього договору. Строки, передбачені цим договором, є обовязковими для позичальника.

Згідно п. 3.5.1 кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачуватиме банку відсотки в розмірі 21 % річних. Такі відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування відсотків на основі банківського року (360 днів у році) і підлягають сплаті в строк по останній робочий день звітного місяця. У випадку несплати процентів, сума боргу за відсотками відноситься на рахунок несплачених в строк відсотків. Відсотки, нараховані в кінцевий рахунок підлягають сплаті одночасно з поверненням кредиту.

Пунктом 7.3 кредитного договору, з урахуванням редакції договору № 10 від 24.09.2014 р. про внесення змін до кредитного договору, сторони погодили, що у разі порушення графіку зменшення суми максимального ліміту заборгованості зазначеного в додатку № 3, який є невідємною частиною цього договору, банк переносить залишок не погашеної в строк заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів, у цьому разі позичальник сплачує банку за простроченою заборгованістю за кредитом підвищену процентну ставку 35 % річних.

Якщо будь-яка дата платежів за договором не буде банківським днем, то платежі повинні бути здійснені в наступний банківський день із сплатою відсотків за час фактичного користування кредитом без нарахування пені (п. 3.7.2 кредитного договору).

У відповідності до п. 3.7.3 кредитного договору, якщо сума, що вноситься в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків та інших платежів недостатня для погашення кредиту разом з відсотками та іншими платежами, то платежі за договором здійснюються у такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають комісійні винагороди, в другу чергу сплаті підлягають відсотки, після їх погашення сплаті підлягає сума кредиту. Якщо за цим договором виникає прострочена заборгованість по сплаті кредиту, відсотків та інших платежів, то погашення здійснюється у наступному порядку: - прострочені платежі по погашенню комісійних винагород; - пеня за несвоєчасну сплату комісійних винагород; - прострочені платежі по сплаті відсотків за користування кредитом; - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; - штрафи за порушення умов цього договору; - прострочені платежі по погашенню основного боргу; - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором, банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 вказаного Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач порушив строки виконання грошових зобовязань згідно кредитного договору, наданий кредит в кінцевий термін по 20.05.2015 р. (п. 3.1 договору, додаток № 3 «Графік зменшення суми максимального ліміту заборгованості») кредитору не повернув, відсотки за користування кредитними коштами за період з 20.05.2015 р. по 28.08.2015 р., включно, не сплатив.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 вказаного Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 7.4 кредитного договору сторони погодили, що у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості по дату здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

За приписами п. 7.5 кредитного договору, у разі порушення строку сплати відсотків за кредитом, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості і по дату повного погашення заборгованості по відсотках, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який стягується пеня.

Враховуючи вищезазначене, позивачем нараховано та предявлено до стягнення 750000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 73354,17 грн. відсотків за користування кредитними коштами за період з 20.05.2015 р. по 28.08.2015 р., включно, 123164,38 грн. пені за порушення строків погашення кредиту за період з 21.05.2015 р. по 28.08.2015 р., включно, та 4687,75 грн. пені за порушення строків сплати відсотків за кредитом за період з 01.10.2014 р. по 28.08.2015 р., включно.

Позивач зазначив, що з 29.09.2014 року в Банку «Демарк» запроваджена тимчасова адміністрація, а тому на правовідносини, що склались між сторонами поширюється дія ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач ствердив, що станом на 28.04.2015 р. з поточного рахунку відповідача сума 21165,79 грн. була зарахована на рахунок 1833 згідно затвердженого реєстру акцептованих кредиторів (а.с.125-126).

На підтвердження зазначеного, позивачем було надано до матеріалів справи Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 102 від 26.09.2014 р., прийнятого на підставі постанови правління НБУ від 25.09.2014 р. № 600 «Про віднесення ПАТ «Банк «Демарк» до категорії неплатоспроможних», Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.12.2014 р. № 170(а.с.128-129). 30.01.2015 року Постановою НБУ № 66 відкликано банківську ліцензію та розпочато ліквідацію ПАТ «Банк «Демарк» (а.с.130).

Судом встановлено, що згідно банківської виписки по рахунку № 1833, відкритого в Банку «Демарк», МФО 353575 (а.с. 97), на вказаний рахунок відповідача 25.09.2014 р. були зараховані грошові кошти в сумі 91580,00 грн.

Пунктом 3.7.4 кредитного договору, на приписи якого посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, визначено, що в день настання терміну сплати кредиту, відсотків та платежів згідно п. 4.1 за цим договором, при наявності прострочки виконання зобовязань за цим договором, при порушені інших умов цього договору, позичальник доручає, а банк бере на себе зобовязання здійснити списання з поточного рахунку позичальника № 1833 в Банку «Демарк», МФО 353575, ідентифікаційний код 01333620 на користь Банку «Демарк» в погашення строкової та/або простроченої заборгованості за нарахованими процентами, штрафів, пені, платежів згідно п. 4.1 та / або самим кредитом за цим договором.

Таким чином, зі змісту п. 3.7.4 кредитного договору вбачається, що позивач зобовязаний здійснити договірне списання з поточного рахунку відповідача № 1833 в Банку «Демарк», МФО 353575, у випадку настання прострочення відповідачем грошових зобовязань за кредитним договором або при порушенні ним інших умов вказаного договору.

Виходячи з умов кредитного договору від 22.05.2013 № 600 та додатка № 3 «Графік зменшення суми максимального ліміту заборгованості», суд встановив, що станом на 25.09.2014 р. настав термін погашення тіла кредиту в розмірі 770000,00 грн. (а.с.118), у звязку з чим тіло кредиту в сумі 770000,00 грн. було перенесено банком на рахунок простроченого кредиту . В той же день з поточного рахунку відповідача, на підставі п. 3.7.4 кредитного договору, позивачем було списано в рахунок погашення тіла кредиту частина коштів в сумі 70423,89 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (а.с. 31), з яких кошти в сумі 70423,89 грн. зараховані позивачем з рахунку № 1833, відкритого в Банку «Демарк», МФО 353575, на який посилається відповідач. Решта в сумі 21156,11 грн. залишилась на рахунку відповідача. Однак, станом на 25.09.2014 р. будь які інші прострочені зобовязання за кредитним договором у відповідача були відсутні.

З дня запровадження тимчасової адміністрації 29.09.2014 р., на правовідносини, що склались між сторонами на підставі кредитного договору від 22.05.2013 р. № 600, поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 вказаного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання).

Отже, правова норма спеціального закону встановлює пряму заборону для банків, у яких введена тимчасова адміністрація, на припинення договірних зобовязань, у т.ч. шляхом проведення договірного списання коштів.

Таким чином, оскільки зобовязання відповідача з погашення тіла кредиту у сумі 770000,00 грн. станом на 25.09.2014 р. були виконані в повному обсязі, а будь яких інших прострочених грошових зобовязань за спірним кредитним договором у період з 25.09.2014 р. по 29.09.2014 р. у останнього були відсутні, суд дійшов висновку, що кошти в сумі 21156,11 грн. правомірно продовжували обліковуватись на поточному рахунку відповідача № 1833 у вказаному періоді, а з 29.09.2014 р. в ПАТ «Банк «Демарк» була запроваджена тимчасова адміністрація, позивач був позбавлений можливості провести договірне списання коштів в сумі 21156,11 грн. в рахунок погашення простроченої заборгованості та припинення частини зобовязань за кредитним договором.

Враховуючи вищезазначене, заперечення відповідача щодо безпідставного не зарахування позивачем залишку коштів в сумі 21156,11 грн. в рахунок погашення тіла кредиту станом на 25.09.2014 р., судом до уваги не приймаються.

Так як, матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд, перевіривши розрахунок позивача (а.с. 22, 44), заслухавши повноважних представників сторін, вирішив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі в частині основного боргу в сумі 750000,00 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 73354,17 грн. за період з 20.05.2015 р. по 28.08.2015 р. включно, пені за порушення строків погашення кредиту в сумі 123164,38 грн. за період з 21.05.2015 р. по 28.08.2015 р. включно, пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 4687,75 грн. за період з 01.10.2014 р. по 28.08.2015 р. включно.

Заперечення відповідача відносно безпідставного застосування позивачем підвищеної відсоткової ставки при нарахування відсотків за користування кредитними коштами у період з 21.05.2015 р. по 28.08.2015 р., спростовуються матеріалами справи, оскільки, виходячи з умов п. 7.3 договору, право на застосування підвищеної процентної ставки виникає у позивача за умови порушення Графіку зменшення максимальної ліміту заборгованості (додаток № 3 до кредитного договору), згідно якого у період з 25.09.2014 р. по 20.05.2015 р. максимальний ліміт заборгованості за кредитним договором складав 750000,00 грн. У кінцевий термін погашення кредиту (по 20 травня 2015 року) відповідач наданий кредит в сумі 750000,00 грн. позивачу не повернув, чим порушив умови кредитного договору та строки, встановлені Графіком зменшення максимального ліміту заборгованості (додаток № 3 до кредитного договору), а тому позивачем правомірно застосовано підвищену відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 35% починаючи з 21.05.2015 р.

Згідно ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної або іншої заяви передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції станом на 31.08.2015 р. - день подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотка ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Ціна заявленого позову складає 951206,30 грн., таким чином, за подання даної позовної заяви мав бути сплачений судовий збір у розмірі 19024,13 грн. (2% ціни позову).

Згідно постанови Правління НБУ від 30.01.2015 р. № 66, прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Демарк» (а.с.34). Враховуючи зазначене, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 18 від 30.01.2015 р. про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Демарк» з 30.01.2015 р., уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Демарк призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 30 січня 2015 р. по 29 січня 2016 р., включно (а.с. 35). Повноваження якого було продовжено на один рік по 29.01.2017 р., включно, на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.12.2015 р. № 247 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації Банку «Демарк» та делегування повноважень ліквідатору» (а.с. 93).

Пунктом 22 ст. 5 Закону України Про судовий збір (в редакції станом на 31.08.2015 р. день подання позовної заяви) передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, на день подання позовної заяви (31.08.2015 р.) позивач був звільнений від сплати судового збору.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, враховуючи приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, до Державного бюджету України відповідачем має бути сплачений судовий збір в сумі 19024,13 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека «ОСОБА_1» (14032, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Доценка, 6, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28, накопичувальний рахунок № 1024 в операційному Департаменті Національного банку України, МФО 300001, отримувач Банк «Демарк», ) 750000,00 грн. основної заборгованості по тілу кредиту, 73354,17 грн. заборгованості по відсотках, 123164,38 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4687,75 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека «ОСОБА_1» (14032, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Доценка, 6, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) в доход Державного бюджету України (р/р 3002, отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код 38054398, банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) 19024,13 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 06.04.2016р.

Суддя І.Г. Мурашко