РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016Справа №910/30960/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "MEDICINAL STUFF"
про стягнення 55 000,00 доларів США, що еквівалентно 1 311 288,00 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Задорожна Л.Г. (дов. б/н від 18.02.2016 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14 квітня 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Київмедпрепарат" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "MEDICINAL STUFF" про стягнення 55 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.12.2015 року еквівалентно 1 311 288,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені грошові зобов'язання за контрактом № EXP-460/15 від 02.02.2015 року, внаслідок чого у останнього наявна заборгованість в розмірі 55 000,00 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2015 року порушено провадження у справі № 910/30960/15 та призначено справу до розгляду на 14.04.2016 року, направлено судове доручення до Господарського суду міста Ташкенту Республіки Узбекистан (Республіка Узбекистан, Ташкентська область, 100097, м. Ташкент, Чиланзарський район, вул. Чупон - ота, 6) про вручення судових документів, зупинено провадження у справі №910/30960/15 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

25.02.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Господарського суду міста Ташкенту надійшла ухвала № 10-1610/58 від 26.01.2016 року відповідно до якої визнано неможливим виконання судового доручення Господарського суду міста Києва по справі № 910/30960/15 від 11.12.2015 року.

12.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 12.04.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 14.04.2016 року не з'явився, проте 12.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав документи для долучення до матеріалів справи, а також заяву № 345 від 28.03.2016 року про визнання позову. Крім того, відповідач просить розглядати справу без участі уповноваженого представника відповідача за наявними матеріалам справи.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Київмедпрепарат" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "MEDICINAL STUFF" (далі - покупець) укладено контракт № EXP-460/15 (далі - Контракт), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в обсягу та в порядку, передбаченому даним контрактом медикаменти (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його згідно даного Контракту.

Згідно з пунктом 1.2 Контракту, поставка товару здійснюється на основі специфікацій, які підписуються повноважними представниками сторін на кожну партію товару та є невід'ємною частиною даного контракту. При цьому покупець не має права відмовитися від товару, погодженого сторонами у специфікації.

Пунктом 5.1 Контракту сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) у м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) у аеропорту Бориспіль.

Положеннями пункту 16.1 Контракту встановлено, що останній вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами.

Так, на виконання умов Контракту між сторонами було погоджено та підписано Специфікацію № 12 від 17.09.2015 року на суму 55 000,00 доларів США.

На виконання умов контракту № EXP-460/15 від 02.02.2015 року позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 55 000,00 доларів США, на підтвердження чого позивач надав суду: інвойс № EXP-460/15-14 від 17.09.2015 року, міжнародну транспортну накладну (CMR) № 0803133 від 29.09.2015 року, електронну декларацію № 125130012/2015/477856 та вантажну митну декларацію.

Позивач, звертаючись до суду зданим позовом зазначає, що відповідач в порушення умов Договору за поставлений товар розрахунки не провів, у зв'язку з чим його заборгованість становить 55 000,00 доларів США.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 55 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.12.2015 року еквівалентно 1 311 288,00 грн.

Відповідач не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов контракту № EXP-460/15 від 02.02.2015 року позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 55 000,00 доларів США, на підтвердження чого позивач надав суду: інвойс № EXP-460/15-14 від 17.09.2015 року, міжнародну транспортну накладну (CMR) № 0803133 від 29.09.2015 року, електронну декларацію № 125130012/2015/477856 та вантажну митну декларацію.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 Контракту сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) у м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) у аеропорту Бориспіль.

Відповідач оплату вартості товару, в тому числі і в строки, встановлені Договором, не здійснив, а тому є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання. Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості товару, поставленого позивачем.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

-суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання

-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

-кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по контракту №/15 у сумі 55 000,00 доларів США належним чином доведена, документально підтверджена і визнана відповідачем в повному обсязі.

Більше того, представник відповідача через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає, зокрема, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позову, про яке зазначено у відповідній письмовій заяві, не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог в сумі 55 000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.12.2015 року еквівалентно 1 311 288,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "MEDICINAL STUFF" (103002, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, вул. Файзлі, буд. 33, ІПН 302684635, ОКОНХ 71150, ОКПО 24481041) на користь Публічного акціонерного товариства "Київмедпрепарат" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139, ідентифікаційний код 00480862) 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) доларів США 00 центів заборгованості, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.12.2015 року еквівалентно 1 311 288 (один мільйон триста одинадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп., 19 669 (дев'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 32 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2016

Суддя С.В. Стасюк