ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р.Справа № 916/4890/15

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Горбатюку Р.О.

за участю представників сторін :

Від позивача: Ткач В.Д. за довіреністю № 1 від 01.04.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 01.02.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/4890/15:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА";

до відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3;

про стягнення 199868,71 грн. , -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Еф Ес Маккензі - Україна" (далі - Позивач) звернулось до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - Відповідач) із позовом, з урахуванням наступних доповнень та збільшень розміру позовних вимог, про стягнення вартості пошкодженого та втраченого вантажу в сумі 228 360,52 грн. посилаючись на те, що на виконання укладених між позивачем та „F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD", International Multimodal Logistiс" та „GRADALOGISTIC" S.A. (Клієнти) договорів транспортної експедиції та заявок останніх позивач організував автомобільне перевезення вантажу за маршрутом Одеса (ОМПТ) - Кишинів. На виконання вказаного договору до перевезення була залучена перевізник - Відповідач, з якою був укладений договір перевезення, яка і здійснила таке перевезення на підставі укладеного між сторонами у справі договору та заявки.

Внаслідок ДТП яка сталася на території Молдови вантаж був пошкоджений. Загальна вартість пошкодженого вантажу складає 8451,60 $, що за курсом НБУ станом на 17 .02.2016 р. (27,019798 грн. за 1 $ ) складає з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог 228 360,52 грн.

На заявлену претензію відповідач не відповів.

З підставі ст.ст. 11, 51, 308,526, 610, 611,625,626,924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 190,218,224,225,308,314 Господарського кодексу, ст. ст. 3,17,23 Конвенції „Про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" прийнятої у Женеві, 19 травня 1956 р. із наступними змінами від 05.07.78р. до якої Україна приєдналась із застереженням Законом N 57-V ( 57-16 ) від 01.08.2006р. (далі - Конвенція) позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден, з підстав зазначених у відзиві на позов.

В засіданні суду 30 березня 2016р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Як випливає із змісту позову, предметом спору у даній справі є відшкодування вартості пошкодженого та втраченого товару внаслідок ДТП, яка сталась при міжнародному перевезенні товарів.

Як випливає з матеріалів справи, 01.01.2009 р. між позивачем у справі (Експедитором) та F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD" (Клієнт) укладено договір № 01/01-С та заявку № 1-21 від 21.09.2015 р., за якими позивач організовує перевезення вантажів за заявками Клієнта.

Згідно додаткових угод до даного договору, остання від 30.12.2014 р., строк дії договору продовжений по 31.12.2015 р.

За заявкою F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD" № 1-21 від 21.09.2015 р. до вказаного договору Позивач у справі організовує перевезення вантажу за маршрутом м.Одеса- м. Кишинів.

11.04.20112 р. між F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD" (Експедитор) та „GRADALOGISTIC" S.A. (Клієнт) укладений договір транспортного експедирування № 164М/2012 за яким Експедитор зобов'язується надати послуги по транспортуванню вантажу.

На виконання умов договору GRADALOGISTIC" S.A. надав заявку на перевезення вантажу № GRA100715 від 10.07.2015 р. (освітлені прилади) за маршрутом Китай - Кишинів.

31.12.2013р. між „International Multimodal Logistiс" ( Клієнт) та „F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD" (Експедитор) укладений договір транспортного експедирування № 94467/2012 за яким Експедитор зобов'язується надати послуги по транспортуванню вантажу.

На виконання умов вказаного договору „International Multimodal Logistiс" (Клієнт) надав та „F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD" (Експедитор ) заявку на перевезення вантажу від 29.07.2015 р. (гальмові колодки) за маршрутом Ningbo - Кишинів.

На виконання вказаних договорів Експедитором ( позивачем у справі) до перевезення була залучена перевізник - Відповідач, з якою 22 вересня 2015 р. був укладений договір № 2 092 109 на перевезення вантажів.

На підставі заявки № -15.09.2015 р. Відповідач здійснив автомобільне перевезення вказаного вантажу за маршрутом Одеса (ОМТП) - Кишинів.

Перевезення здійснювалось Перевізником на автомобілі Рено, держномер ВН6589ЕМ/ВН6850ХО по СМR №711 від 23.09.2015р. (вантажоодержувач - „UNIPLAST"ООО), № 712/3 від 23.09.2015 р. (вантажоодержувач - I.I. „Tolici V" - експедитор вказаних вантажоодержувачів - „International Multimodal Logistiс"), та № 713/07 від 23.09.2015 р. по САRNET -ТІR UХ6526061 ( вантажоодержувач SLR ASOIO NRANSOM, експедитор вантажоодержувача „GRADALOGISTIC" S.A.) .

По вказаним СМR Перевізником перевозився наступний вантаж: резинові затискачі для пластикових труб на суму 612$, гальмови колодки на суму 3750,74 $, світлодіодні світильники на суму 4088,86 $.

Внаслідок ДТП яке сталося на території Молдови, вказаний вантаж був пошкоджений.

Загальна вартість пошкодженого вантажу, згідно наданого позивачем розрахунку, складає 8451,60 $, що за курсом НБУ станом на 17.02.2016 р. (27,019798 грн. за 1 $ ) складає 228360,52 грн.

Факт ДТП підтверджується актами експертизи пошкодженого товару № 0376660 від 25.09.2015 р та № 0375763 від 28.09.2015 р.

На адресу Позивача від „F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD", „International Multimodal Logistiс" та „GRADALOGISTIC" S.A. надійшли претензії щодо відшкодування вартості пошкодженого вантажу та відшкодування витрат на проведення експертизи Торгово-промислової палати.

Позивач в свою чергу направив претензії аналогічного змісту перевізнику, яку останній залишив без відповіді.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ст. 308 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошокдження прийнятого до первезення вантажу, якщо не доведе, що втрата нестача або пошкодження сталися не з його вини.

За ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування.

За невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.За умовами пункту 3.2.4 Договору сторони погодили, що перевізник несе відповідальність за збереження вантажу. Переданого вантажовідправником, до місця призначення і до передачі його уповноваженій особі.

За п. 3.2.5 Договору Перевізник відшкодовує Експедитору втрату вантажу або його ушкодження в повному обсягу, що сталась з моменту прийняття вантажу і до його доставки.

За п. 4.1.3 цього ж договору перевізник сплачує штрафи, відшкодовує Експедитору втрату вантажу та його ушкодження на підставі виставлених Перевізнику претензій Експедитора.

Пунктом 4.14 цього ж Договору обумовлено, що Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за вантаж з моменту його прийняття до перевезення і до передачі вантажоодержувачу.

Пунктом 3.2.5 цього ж Договору визначено, що Перевізник відшкодовує експедитору втрату вантажу або його пошкодження в повному обсязі.

За приписами статті 924 Цивільного кодексу України, що кореспондуються зі статтею 314 Господарського кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, неналежне виконання.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтею 614 названого Кодексу унормовано, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Перевіривши наданий розрахунок суд приймає його до уваги та вважає правильним.

Зворотнього відповідач в порядку ст.33 ГПК України не довів.

Як зазначено вище перевізник, тобто відповідач у справі, несе повну матеріальну відповідальність за втрату чи пошокодження вантажу на підставі умов вказаного Договору , вказаних норм Цивільного кодексу України та ст. ст. 3,17, 23 ч.2 ст. 37 вказаної Конвенции.

За ст. 3 Конвенції перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов'язки, як за власні дії і недогляди.

Ст.17 цієї ж Конвеції визначено, що Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої.

З приведеного випливає, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за зберігання вантажу його цілісність при перевезення з моменту його отримання і до моменту передачі його вантажоодержувачу.

Так як в процесі міжнародного перевезення сталась ДТП внаслідок якої перевезений товар пошкодився та частка його втрачена, то Перевізник в силу ст. 17 вказаної Конвенції та вказаних вище норм несе відповідальність за вантаж перед Експедитором, який в свою чергу несе відповідальність перед Клієнтами - F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD", F.S. MACKENZIE INTERNATIONAL LTD", „International Multimodal Logistiс" та „GRADALOGISTIC" S.A. з якими укладено договори транспортної експедиції та має відшкодувати вартість пошкодженого та втраченого товару Експедитору (Позивачу у справі).

Відповідно до п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК).

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів - в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників - у гривнях, у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий - третій частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог у зв'язку із зростанням курсу НБУ суд відхиляє, оскільки ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Таким чином, аналізуючи приведене суд вважає що вимоги позивача підтверджені наявними у справі доказами, які не викликають у суду сумнівів, тому вони є законними, обгрунтованими, але підлягаючими задоволенню частково з мотивів викладених вище.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов суд відхиляє, так як вважає необґрунтованими, оскільки у даній справі йдеться про відшкодування вартості пошкодженого та втраченого товару внаслідок здійснення міжнародного перевезення товару, а не про відшкодування збитків.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (65000, АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" (04060, м. Київ, вул. Ак. Щусєва, буд. 36, ) основний борг у сумі 8451,60 USD (вісім тисяч чотириста п'ятдесят один) дол. США 60 центів, що в гривневому еквіваленті становить 199868 (сто дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 71 коп. та судовий збір у сумі 2998 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 03 коп.

3. В решті вимог - відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України

Повний текст рішення складено та підписано 04 квітня 2016 р.

Суддя М.І. Никифорчук