УХВАЛА

11.04.2016Справа № 910/1137/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Публічного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована

колона-2»

про стягнення 1 243 192,14 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Грабовий О.С. - по дов., Горкуценко Д.В. - по дов.

від відповідача: Дяк І.Б. - по дов., Шиганська Н.В. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" про стягнення 1 243 192,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.216 порушено провадження у справі № 910/1137/16 та призначено розгляд справи на 26.02.2016.

Представник позивача 25.02.2016 через канцелярію суду подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та письмове підтвердження відсутності аналогічного спору, а в судовому засіданні 26.02.2016 надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача в судове засідання 25.02.2016 не з'явився, проте 25.02.2016 через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову буде розглянута судом у наступному судовому засіданні.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи на 14.03.2016.

Представник відповідача 09.03.2016 через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а 12.03.2016 - клопотання про долучення до матеріалів справи, відзиву та доказів його надсилання позивачу, доповнення до відзиву, а також заперечення на заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

14.03.2016 представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про призначення комплексної електротехнічної та економічної судової експертизи.

Клопотання відповідача про долучення документів до матеріалів справи судом розглянуті та задоволені.

У судовому засіданні 14.03.2016 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

Клопотання відповідача про призначення судової експертизи та заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову будуть розглянуті судом у наступних судових засіданнях.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи судом розглянуто та задоволено частково.

Представник позивача 21.03.2016 через канцелярію суду подав письмові пояснення у справі та письмові заперечення на клопотання про призначення судової експертизи, а в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.03.2016 надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 28.03.2016.

Представник позивача 25.03.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 28.03.2016 представники позивача надали усні пояснення у справі.

Представники відповідача у даному судовому засіданні надали усні пояснення у справі.

Крім того, представники сторін подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Ухвалою від 28.03.2016р. було продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.03.2016р. було оголошено перерву до 04.04.2016р.

Представник позивача 04.04.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача 01.04.2016р. та 04.04.2016р. через канцелярію суду подав клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, яке було розглянуто та задоволено судом.

Також представником відповідача 04.04.2016р. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке було підтримано у судовому засіданні 04.04.2016р.

Представниками позивача вирішення клопотання відповідача було залишено на розсуд суду.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 04.04.2016р. було оголошено перерву до 11.04.2016р.

У судовому засіданні 11.04.2016р. представниками позивача було подано надано усні пояснення по суті спору, відповідно до яких останніми було підтримано заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

11.04.2016р. відповідачем через канцелярію суду подано письмові пояснення по суті справи, а у судовому засіданні представниками відповідача надано усні пояснення по суті спору, відповідно до змісту яких вказаний учасник судового процесу проти задоволення позову заперечив.

Одночасно, представниками відповідача було підтримано раніше подане клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, що була подана раніше.

Представники відповідача проти задоволення означеної заяви надали заперечення.

Заява Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про застосування заходів до забезпечення позову, а саме накладення арешту на грошові кошти, а у разі їх відсутності на нерухоме майно відповідача, була залишена судом без задоволення з огляду на наступне.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, позивачем не було наведено жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, останнє залишене судом без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору №117 від 14.10.2008р. про постачання електричної енергії в частині оплати вартості активної електричної енергії та реактивних перетоків, яка нарахована за період з вересня 2013р. по грудень 2015р. При цьому, на підтвердження обсягів активної електричної заявником представлено звіти про використану електроенергію за спірний період.

Одночасно, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем зазначено, що у спірний період Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» не здійснювало споживання електричної енергії. За твердженнями вказаного учасника судового процесу, у відповідача відсутній обов'язок з відшкодування втрат електричної енергії, що були понесені під час доставки електричної енергії до кінцевого споживача. Крім того, Публічним акціонерним товариством "Київська пересувна механізована колона-2" наголошено на необґрунтованості представленого позивачем розрахунку обсягів активної електричної енергії та реактивних перетоків.

Отже, під час розгляду справи №910/1137/16 між сторонами виник спір, в тому числі, щодо фактичних обсягів активно електроенергії та реактивних перетоків, оплата за які повинна бути внесена відповідачем на підставі договору №117 від 14.10.2008р.

Наразі, обставини щодо обсягів активної електричної енергії та реактивних перетоків, вартість яких заявлена до стягнення з відповідача, входять до предмету доказування по даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик фізичних досліджень, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

У клопотанні б/н від 14.03.2016р. відповідач запропонував поставити на вирішення судового експерта наступні запитання:

1.Які лічильники фіксують споживання активної електричної енергії за період з 01 вересня 2013р. до 31 грудня 2015 р. на загальну суму 356 424.01 грн. і в якому обсязі (кВт*год.)?

2.Якими лічильниками обліковується споживання електричної енергії безпосередньо Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каштанове2007", Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каштанове2009", Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Каштанове2010" та іншими субспоживачами, електроенергія яким подається Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» електричними мережами, власником яких є Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2»?

3. Які лічильники відносяться до КЛ 10 кВ протяжністю 11.852 км, КЛ 0.4 кВ протяжністю 3.345 км, двотрансформаторної ТП 10/0.4 кВ, власником яких є Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2»?

4. За якими лічильниками ведеться облік спожитої на власні потреби Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» електричної енергії?

5. Який обсяг електричної енергії спожито Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року на власні потреби?

6. Яка вартість спожитої Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» електричної енергії за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року на власні потреби?

7. Який обсяг технологічних витрат електричної енергії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», що безпосередньо пов'язані з передачею (постачанням) електроенергії субспоживачам електричними мережами, що належать Публічному акціонерному товариству «Київська пересувна механізована колона-2», за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року?

8. Яка вартість технологічних витрат електричної енергії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», що безпосередньо пов'язані з передачею (постачанням) електроенергії субспоживачам електричними мережами, що належать Публічному акціонерному товариству «Київська пересувна механізована колона-2», за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року?

9. Який розрахунок за перетікання реактивної електроенергії за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року? Чи повинне його сплачувати Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» в електромережах якого наявні високовольтні кабельні лінії значної довжини?

Проте, як вже зазначалось, суд не обмежений при визначенні кола питань, які повинні бути поставлені на вирішення судового експерта, тими питаннями, які запропоновані учасниками судового процесу та зобов'язаний максимально конкретно визначити такі питання в ухвалі.

Позивачем пропозицій з приводу питань, які слід поставити на вирішення судового експерта, надано не було.

Згідно з ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

У клопотанні б/н від 14.03.2016р. відповідачем запропоновано доручити проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Приймаючи до уваги багаторічний досвід Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у проведенні експертних досліджень та з огляду на зону регіонального обслуговування вказаної експертної установи, суд дійшов висновку щодо доручення проведення судової експертизи по справі саме наведеній експертній установі.

До того ж, судом прийнято до уваги, що в судовому засіданні 11.04.2016р. позивачем заперечень з приводу доручення проведення експертизи по справі саме вказаній вище експертній установі не надано.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

У клопотанні б/н від 14.03.2016р. гарантовано оплату судової експертизи по справі.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи, що саме відповідачем висунуто заперечення щодо обсягів активної електроенергії та реактивних перетоків, вартість яких заявлена до стягнення, за висновками суду, саме відповідач є заінтересованим в проведенні судової експертизи, а отже, обов'язок з її оплати покладається на Публічне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2».

Виходячи з вищевикладеного, господарський суд з метою всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи ухвалою від 11.04.2016р. призначив судову експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, поклав на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

В зв'язку з призначенням експертизи по даній справі, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/1137/16 зупинити до проведення експертизи та отримання висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м.Київ, вул. Смоленська, буд.6).

Суддя Спичак О.М.