ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016р. Справа № 914/2465/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Шива, м. Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Н.Мороз

при секретарі М.Потикевич

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Від відповідача: ОСОБА_4

Присутні: ОСОБА_5

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк», м.Львів до Приватного підприємства «Шива», м. Львів про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.08.2015р. В судовому засіданні 18.08.2015р. оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку. Крім того, ухвалою від 18.08.2015р. суд відмовив в задоволенні заяви (клопотання) ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. провадження у справі було зупинено на підставі ч.1 ст.79 ГПК України, до набрання законної сили рішення суду по справі №813/4303/15 за позовом ПП «Шива» до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_6, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, третя сторона яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «ВіЕс Банк» про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобовязання вчинити дії, яка розглядається Львівським окружним адміністративним судом.

У звязку тим, що відпали обставини, які були підставою для зупинення провадження ухвалою суду від 21.12.2015р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 14.01.2016р.

В судовому засіданні 14.01.2016р. оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку. Крім того, ухвалою суду від 14.01.2016р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.01.2016р. провадження у справі було зупинено на підставі ч.1 ст.79 ГПК України, у звязку з порушенням справи про банкрутство ПП «Шива» ухвалою господарського суду Львівської області від 22.12.2015р. у справі №914/4284/15.

10.03.2016р. через службу діловодства господарського суду представником ПАТ ВіЕс Банк подано клопотання про поновлення провадження у справі з долученою копією постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. по справі №914/4284/15.

Ухвалою суду від 28.03.2016р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.04.2016р.

В судове засідання 05.04.2016р. представники позивача зявились, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, 05.04.2016р. через службу діловодства господарського суду подали клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, зокрема, рішення господарського суду Львівської області від 24.03.2016р. по справі №914/2464/15 про стягнення з відповідача на користь позивача 1916498,39 дол. США заборгованості за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. (що у гривневому еквіваленті на день подання позову становить 42224549,33 грн.) та 148293,40 грн. пені (суддя Петрашко М.М.), деталізований розрахунок заборгованості відповідача, а також виписки руху коштів ПП «Шива» по рахункам у ПАТ «ВіЕс Банк». Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р., внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена та становить 1856779,49 дол. США (що у гривневому еквіваленті 40419675,68 грн.) заборгованість по кредиту, 59718,90 доларів США (що у гривневому еквіваленті 1300002,82 грн.) заборгованість по відсотках та 148293,40 грн. пені. 02.04.2015р. позивач скеровував відповідачу лист-повідомлення №09-4/6846 з вимогою повного виконання зобовязання за кредитним договором та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п.п.1.6., 6.1 іпотечного договору позивач просить суд звернути стягнення на будівлю - фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8 548,2 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул..3убрівська,38, що належить Приватному підприємству «ІІІИВА» (відповідач) на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.02.2013р., шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.5, 6.6 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» від свого імені будь - якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за Кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. в розмірі 1916498,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015 року становить 41719678,50 грн. та 148293,40 гривень. Закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах звязку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним звязком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном. Позов просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, 05.04.2016р. подав клопотання про призначення у даній справі будівельної експертизи для встановлення початкової вартості предмета іпотеки. Посилається на норму ст.39 Закону України «Про іпотеку», згідно якої передбачено зазначення в резолютивній частині рішення суду початкової ціни продажу предмету іпотеки, вважає, що оскільки вартість предмета іпотеки узгоджена сторонами в договорі не відповідає дійсній ринковій вартості на даний час, єдиним способом визначення початкової ціни предмета іпотеки є проведення експертизи.

Проти заявленого клопотання представники позивача в судовому засіданні заперечили повністю. Зазначили, що позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду шляхом визначеним ст. 38 Закону України «Про іпотеку», п.п.6.5, 6.6. іпотечного договору, а саме, продажу майна від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу. Зазначили, що експертиза ринкової вартості предмета іпотеки при його реалізації, тобто на стадії виконання рішення суду буде проводитись в будь-якому випадку, а відповідач у разі незгоди з експертною оцінкою та визначеною вартістю предмета іпотеки, не позбавлений можливості оскаржити проведену експертом оцінку майна. Просять звернути увагу, що призначення судової експертизи призведе до значного затягування розгляду даної справи.

Щодо поданого клопотання про призначення експертизи, суд зазначає.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом.

При цьому, необхідність призначення судової експертизи пов'язана саме з наявністю при розгляді господарського спору певних питань щодо обставин, які не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань експерта та можуть бути вирішені шляхом призначення судової експертизи. Зі змісту ст.41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов'язок.

Згідно приписів п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За таких обставин, суд вважає обгрунтованими твердження (заперечення) позивача щодо заявленого клопотання відповідача про призначення судової експертизи та відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях при дослідженні та оцінці документальних доказів наявних у матеріалах справи. Відтак, в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що протягом розгляду даної справи відповідачем не виконано вимог суду та не подано відзиву на позовну заяву з долученням відповідних доказів. При цьому, суд звертає увагу, на обмеженість процесуального строку розгляду даного спору, спір вирішується господарським судом з урахуванням ч.3 ст.69 ГПК України з продовженням двомісячного строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відзиву на позовну заяву, в порядку ст.75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, створивши у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив:

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов"язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Однією з підстав виникнення зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

27.07.2012р. між Публічним акціонерним товариством Фольксбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Ві ОСОБА_8 (позивач, за договором банк) та Приватним підприємством Шива (відповідач, за договором - позичальник) укладено кредитний договір №KU018029 з додатковими угодами до договору.

Відповідно до умов п.3.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит та зобовязується належним чином виконувати боргові зобовязаня, що встановлені кредитним договором та законодавством України. Базові умови кредитування узгоджені сторонами в розділі 1 кредитного договору.

Так, згідно розділу 1 п.1.2. договору, розмір кредиту та валюта кредиту 2630000,00 доларів США. Строк користування кредитом 84 місяці, кінцева дата повного виконання боргових зобовязань 26 липня 2029 року (п.п.1.5, 1.6 договору). Розміри та періодичність погашення кредиту передбачені у графіку погашення кредиту (додаток 1 до кредитного договору) (п.1.7. договору).

Плата за кредитним договором передбачена у п.1.9 кредитного договору.

Згідно п.1.9.1. договору, проценти (процентна ставка) - 8 % річних + 3М LIBOR. Термін сплати: з 1-го до 10-го числа (включно) наступного місяця, періодичність сплати - щомісячно протягом строку дії кредитного договору.

Згідно п.1.12 кредитного договору в редакції додаткової угоди №4 від 03.06.2014р. до кредитного договору №KU018029 від 27.02.2012р., забезпечення виконання боргових зобовязань позичальника за кредитним договором: іпотека нерухомого майна: будівля - фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі, реєстраційний номер НОМЕР_1, загальною площею 8548,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.Зубрівська, 38; застава корпоративних прав ПП «Шива», ідентифікаційний код 23270044, боржник за правочином забезпечення ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», ідентифікаційний код 32800975; застава корпоративних прав ПП «Шива», ідентифікаційний код 23270044, боржник за правочином забезпечення ОСОБА_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; застава майнових прав за договором оренди нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, 28.02.2013р. за реєстровим №684, укладеним між позичальником і ТзОВ «СПОРТ-ЕТАЛОН», ідентифікаційний код 37635637; застава майнових прав за договором оренди нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, 13.05.2014р. за реєстровим №836, укладеним між позичальником і ТзОВ «Техменеджмент», ідентифікаційний код 38871601.

Пунктом 7.3. договору передбачено, банк здійснює надання кредиту позичальнику відповідно до заяви про надання кредиту, яка надається позичальником банку в письмовому вигляді.

Розділом 8 кредитного договору визначено повернення кредиту. Так згідно п.8.1. договору, повернення кредиту здійснюється позичальником у валюті(ах) кредиту в порядку, визначеному кредитним договором. Моментом (днем) повернення строкового кредиту/кредитної лінії є дата зарахування коштів на рахунок, який використовується для надання і погашення кредиту, вказаного в розділі 1 кредитного договору.

Відповідно до п.8.3. кредитного договору, позичальник зобов'язується повертати банку кредит з періодичністю та в розмірах, визначених в розділі 1 кредитного договору та відповідно до Графіку (якщо такий укладений між сторонами) з урахуванням пільгового періоду щодо погашення кредиту, якщо такий встановлений кредитним договором. Якщо Графік не укладений між сторонами, позичальник зобовязується повернути банку кредит не пізніше кінцевої дати повного виконання боргових зобов'язань.

Згідно п.9.1. договору, банк здійснює надання кредиту за плату у вигляді процентів, що мають сплачуватись позичальником банку в порядку та на умовах кредитного договору. Проценти сплачуються позичальником банку в валюті(ах) кредиту. Сплата нарахованих процентів здійснюється позичальником в терміни та з періодичністю, що визначені в розділі 1 кредитного договору. У випадку погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами - суми належних позичальником до сплати процентів визначаються у Графіку.

Відповідно до п.13.1. договору, банк зобовязаний надати позичальникові кредит в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, за відсутності підстав для відмови в наданні кредиту.

Згідно п.15.1 кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит та виконати інші боргові зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором.

Позивач на виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором надав відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 2630000,00 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами долученими до матеріалів справи.

Згідно ч.2. ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1048, 1054 ЦК України, одним із обовязків позичальника за кредитним договором є сплата процентів за користування кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Згідно п.12.1.2. кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором банк має право списати з рахунків позичальника суму боргу на підставі свого наказу про примусову оплату боргових зобовязань позичальника в порядку ст.49 ЗУ Про банки і банківську діяльність , або/та звернути стягнення на предмет застави або/та звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобовязань за кредитним договором від поручителя (гаранта), або застосувати інший спосіб, передбачений кредитним договором або чинним законодавством.

Відповідно до п.12.1.8. кредитного договору, банк має право незалежно від інших положень кредитного договору вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині за умови, зокрема, утворення у позичальника простроченої заборгованості за борговими зобовязаннями.

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р., у відповідача виникла заборгованість за кредитом в розмірі 1856779, 49 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 40419675,68 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 59718,90 доларів США, що еквівалентно 1300002,82 грн. відповідно до поданого розрахунку заборгованості (в матеріалах справи).

Згідно п.17.2 кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання боргових зобовязань в частині повернення кредиту/траншу та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних зобовязань позичальником за кожен календарний день прострочення. При цьому, сторони дійшли згоди, що нарахування пені за прострочення виконання боргових зобовязань, вказаних у цьому пункті здійснюється протягом всього терміну прострочки.

На підставі п.17.2 кредитного договору у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань позивачем правомірно нараховано 148293,40 грн. пені (розрахунок заборгованості в матеріалах справи).

Таким чином, у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у позичальника виникла заборгованість у розмірі 1856779, 49 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 40419675, 68 грн. заборгованість за кредитом, 59718,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 1300002, 82 грн. заборгованість за відсотками та 148293,40 грн. пені. Доказів зворотнього суду не надано.

В забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із кредитного договору №KU018029 від 27.02.2012р. між Публічним акціонерним товариством Фольксбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Ві ОСОБА_8 (позивач, за договором іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Шива» (відповідач, за договором іпотекодавець) укладено договір іпотеки від 31.10.2013р.

Згідно п.1.1. іпотечного договору, договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №KU018029, укладеного між іпотекодержателем та Приватним підприємством «Шива», місцезнаходження: 79066, Львівська область, м.Львів, вул.Зубрівська, буд.38, ідентифікаційний код юридичної особи 23270044 (надалі - боржник) 27.07.2012р. (надалі - договір основного зобов'язання), згідно якого іпотекодержатель надав боржнику кредит в сумі 2630000,00 доларів США. У відповідності до умов та в порядку, передбачених договором основного зобовязання та додатковими угодами (додатками) до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, боржник зобов'язався виконати зобовязання за договором основного зобовязання, а саме: повністю повернути кредит в термін не пізніше 26 липня 2019 року згідно умов договору основного зобов'язання та додаткових угод (додатків) до нього, якщо такі є чи будуть укладені; дотримуватися умов погашення кредиту за строками та термінами, що встановлені договором основного зобовязання; сплачувати суми процентів за користування кредитом, комісії у розмірі та в терміни згідно умов договору основного зобовязання, оплатити штрафні санкції (штраф, пеню), а також виконати всі інші обовязки, передбачені договором основного зобов'язання.

Відповідно до умов п.1.2. договору, для забезпечення своєчасного та повного виконання умов договору основного зобовязання та вимог чинного законодавства України, відшкодування інших витрат та збитків відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку», в забезпечення виконання зобовязань боржника за договором основного зобовязання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: будівлю - фізкультурно-оздоровчий комплекс з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого манна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38 (предмет іпотеки). Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці загальною площею 0,6600 га, кадастровий помер :03:007:0067, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38, цільове призначення - для розміщення торгово-розважального центру, яка перебуває в оренді іпотекодавця. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі: свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 294436, виданого 05.02.2013р. Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції; витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 294798, виданого ОСОБА_12, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 05.02.2013р. Земельна ділянка, на якій знаходиться предмет іпотеки, перебуває в оренді іпотекодавця на підставі договору оренди землі, укладеного 15.09.2011р. між Львівською міською радою та іпотекодавцем, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у м. Львів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 жовтня 2011 року за № 00465 (п.1.3. договору іпотеки).

Згідно п.1.5. договору, заставна вартість предмету іпотеки, відповідно до звіту про оцінку майна, наданого ДП «ПІККАРД ЕНД КО ЛТД» становить 40833000,00 грн.

Згідно п.1.6. іпотечного договору, сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в обсязі, передбаченому цим договором та визначеному на момент звернення стягнення, за рахунок всієї суми, що буде виручена від розпорядження предметом іпотеки (в тому числі, але не обмежуючись цим), реалізації (або прийняття у власність) предмету іпотеки в передбаченому цим договором порядку.

Відповідно до п.6.1. договору, сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі настання однієї з наступних обставин: а) у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов договору основного зобовязання, в тому числі: якщо в момент настання будь-якого строку/терміну виконання умов договору основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, хоча б одна з таких умов не буде виконана; невиконання або неналежного виконання боржником будь - яких інших умов договору основного зобовязання; б) у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмету іпотеки; у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем інших умов цього договору; в) у випадку, якщо інша ніж іпотекодержатель особа набула права звернення стягнення на предмет іпотеки; г) у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця, визнання його банкрутом або при ліквідації іпотекодавця, незалежно від настання строку виконання умов договору основного зобовязання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше; д) у інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п.6.2. іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити: вимогу за основним зобовязанням, включаючи сплату процентів за користування послугами, передбаченими договором основного зобовязання, неустойки (штраф, пеня, тощо) та будь - якого збільшення основного зобовязання згідно чинного законодавства України; витрати, що повязані з предявленням вимоги за договором основного зобов'язання і зверненням стягнення на предмет іпотеки (в тому числі: витрати на сплату судових витрат, оплату послуг нотаріуса, залучення спеціалістів, консультацій, оформлення передбачених законодавством України документів, повязаних з вищевказаними діями тощо); витрат, повязаних з утриманням, охороною, збереженням та реалізацією предмету іпотеки в будь-який спосіб; витрат на страхування предмету іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобовязання або умов цього Договору.

У відповідності до п.6.3. договору, у разі порушення основного зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій іпотекодержатель зазначає стислий зміст порушених боржником та/або іпотекодавцем зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк або більш тривалий строк, встановлений іпотекодержателем та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом строку встановленого іпотекодержателем письмова вимога залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства.

Відповідач (іпотекодавець, боржник - за основним зобовязанням) свої зобовязання щодо повернення кредиту у строки, передбачені умовами кредитного договору та додатком №1 (графік погашення кредиту) належним чином не виконав, суму наданого кредиту та проценти за його користування у встановлені кредитним договором строки не сплатив.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. позивачем було скеровано на адресу ПП «Шива» в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» повідомлення - вимогу від 02.04.2015р. №09-4/6846 про усунення порушення, дострокове повернення кредиту та виконання зобовязання щодо сплати заборгованості за кредитним договором в 30 денний строк, але не пізніше 45 календарних днів з дня направлення повідомлення - вимоги (докази надсилання в матеріалах справи). Однак, така вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, повне або часткове погашення заборгованості за кредитним договором проведено не було.

Згідно ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1. ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У відповідності до ч.1. ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.6. ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

В позовній заяві позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ПП «Шива» перед Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» за кредитним договором KU018029 від 27.07.2012р. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.10.2013р. шляхом визначеним ст. 38 Закон України «Про іпотеку», п.п.6.5, 6.6. іпотечного договору, а саме, на підставі рішення суду шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу.

Як випливає з наведеного та узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у постанові від 23.12.2015р. №6-1205цс15, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38 та статті 39 Закону України «Про іпотеку» й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому, суд повинен вказати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Враховуючи те, що початкова ціна продажу предмета іпотеки за договором іпотеки від 31.10.2013р. не узгоджена між іпотекодавцем та іпотекодержателем, суд дійшов висновку вказати альтернативну ціну продажу предмета іпотеки визначену ч.6. ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає початкову ціну продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно п.6.5. іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; цього договору шляхом задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 6.6. договору, реалізація предмету іпотеки може здійснюватись наступними способами; шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів на підставі рішення суду; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу на підставі рішення суду; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу на підставі цього договору (в порядку, встановленому Розділом 7 цього договору); шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки на підставі цього договору (в порядку, встановленому Розділом 7 цього договору).

Відповідно до ст.34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду.

У відповідності до ч.1. ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

Згідно ч.5. ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Суд звертає увагу відповідача, що ч.ч. 2 4 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Пунктом 4.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" передбачено, що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ПП «Шива» взяті на себе зобовязання за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1856779, 49 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 40419675, 68 грн. заборгованість за кредитом, 59718,90 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 1300002, 82 грн. заборгованість за відсотками та 148293,40 грн. пені. Відтак, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.10.2013р. для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1916498,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 41719678,50 грн. та 148293,40 грн. пені за кредитним договором №KU018029 від 27.07.2012р. шляхом визначеним ст. 38 Закон України «Про іпотеку», п.п.6.5, 6.6. іпотечного договору є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статей 33,38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є доведеними, документально обґрунтованими поданими доказами, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на останнього.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 38, 43, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31.10.2013р., а саме: будівлю - фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі, загальною площею 8548,2 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул..3убрівська, 38 та належить Приватному підприємству «ШИВА» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.02.2013р., шляхом визначеним ст.38 Закону України «Про іпотеку», п.п.6.5, 6.6 іпотечного договору, а саме, на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь- якій особі покупцю згідно договору купівлі - продажу за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на день проведення продажу, для чого забезпечити право Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КU018029 від 27.07.2012р. в розмірі 1916498,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 23.06.2015р. становить 41719678,50 грн., з яких 1856779,49 доларів США, що еквівалентно 40419675,68 грн. заборгованість по кредиту, 59718,90 доларів США, що еквівалентно 1300002,82 грн. заборгованість по відсотках та 148293,40 грн. пені.

3. Закріпити за Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань повязаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах звязку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-та газопостачанням, телефонним звязком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Шива», м. Львів, вул. Зубрівська, буд. 38 () на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м.Львів, вул.Грабовського, 11 () - 73080,00 грн. судового збору.

5. Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Рішення складено 11.04.2016р.

Суддя Мороз Н.В.