ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2016 Справа № 7/194/07

Розглянувши матеріали скарги Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ, Запорізька область, на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та визнання недійсною постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.02.2016р.

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Бердянськ, Запорізька область

до відповідача Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ, Запорізька область

про звільнення та вилучення самовільно зайнятої земельної ділянки

Заінтересована особа - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, м.Запоріжжя

Суддя Кутіщева - Арнет Н.С.

представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача (заявника) - ОСОБА_3, довіреність № 01-7216/48 від 25.12.2015 р.

від ВДВС - Зюбрицький А.В., довіреність № 4121 від 02.06.2015р.

24.02.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Бердянської міської ради Запорізької області на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та визнання недійсною постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.02.2016р.

Ухвалою суду від 26.02.2016р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 30.03.2016р.

Розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за клопотанням представника боржника та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Стягувач (позивач) або його представник, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що 13.06.2007 рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №7/194/07 позов суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 до Бердянської міської ради було задоволено частково, а саме, з Бердянської міської ради на користь позивача стягнено 69639,34 грн. безпідставно отриманих коштів, 696,39 грн. державного мита, 101,29 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення набрало законної сили 24.06.2007.

Наказ виконання рішення направлено стягувачем на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 08.04.2015 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного наказу суду за заявою стягувача.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.02.2016 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Бердянській міській раді.

При цьому, у відповідності до постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 27.04.2015 за зведеним виконавчим провадженням накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

У відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" (надалі-Закон) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі і проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У відповідності до ч. 4 ст. 57 Закону, копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Тобто, державний виконавець не пізніше 02 лютого 2016 року повинен був надіслати її на адресу Бердянської міської ради. Поштовий конверт, яким направлено постанову державного виконавця від 01.02.2016 та відповідний супровідний лист, має штриховий ідентифікатор 693, як виходить з інформації з електронного сервісу УДППЗ "Укрпошта", що розміщена на офіційному сайті вказаного підприємства, рекомендований лист зі штриховим ідентифікатором 343 прийнято у відділенні поштового зв'язку в м. Запоріжжя 04 лютого 2016 року.

Враховуючи вказане, скаржник вважає, що при направленні оскаржуваної постанови державним виконавцем порушено вимоги ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Бердянською міською радою надано на вимогу державного виконавця інформацію щодо майна власником якого Бердянська міська рада. Залишкова вартість вказаного майна складає 1 416011, 13 тис грн. Тобто, вартість майна на яке накладено арешт державним виконавцем є значно більшою аніж сума боргу за виконавчим провадженням № 47135686.

Окрім цього, ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушено прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Скаржник, вказує що, в порушення вказаної статті державним виконавцем двічі накладено арешт на майно Бердянської міської ради. Постанова Відділу з примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.02.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є незаконною та підлягає скасуванню.

30.03.2016р. на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі по тексту - відділ) надані заперечення на скаргу, Відділ з примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області вважає, що скарга Бердянської міської ради про визнання протиправними дій відділу з винесення постанови про арешт майна боржника від 01.02.2016 року та її скасування не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказ Господарського суду Запорізької області по справі №7/194/07 від 24.06.2007 року про стягнення з Бердянської міської ради на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 69639 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн. 34 коп. безпідставно отриманих коштів, 696 (шістсот дев'яносто шість) грн. 39 коп. державного мита, 101 (сто один) грн. 29 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу надійшов на виконання до відділу 03.04.2015 року.

Виконавче провадження в ЄДРВП було зареєстровано за №47135686.

08.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Крім цього, постановою державного виконавця від 27.04.2015 року ВП№47288835, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення суду, було накладено арешт на все майно боржника.

В подальшому, державним виконавцем було встановлено, що при винесенні постанови про арешт майна боржника від 27.04.2015 року код ЄДРПОУ боржника Бердянської міської ради зазначено 02140805, в той час як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за даним кодом значиться інша юридична особа, а саме: Виконавчий комітет Бердянської міської ради.

У зв'язку із вищевикладеним, з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем постановою від 01.02.216 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням ВП№47135686 ().

У зв'язку із ненаданням боржником документального підтвердження виконання рішення суду 27.04.2015 року державним виконавцем, керуючись вимогами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника у сумі 7043 грн. 70 коп.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», не допускається звернення стягнення на майно, зазначене в переліку видів майна громадян, на яке не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами, згідно з додатком до цього Закону.

У зв'язку із тим, що державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а підстави зняття арешту з майна на які посилається Бердянська міська рада, не передбачені жодним нормативно-правовим актом, на теперішній час підстави для скасування постанови про накладенню арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.02.216 року ВП № 47135686 або зняття арешту з майна, зазначеного в заяві Бердянської міської ради. У задоволенні скарги Бердянської міської ради про визнання протиправними дій державного виконавця відділу з винесення постанови про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 01.02.2016 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області просить суд відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області просить суд залишити скаргу без задоволення.

Скаргу розглянуто по суті за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України, за відсутністю в судовому засіданні уповноваженого представника позивача (стягувача).

Розглянувши скаргу на дії Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області у справі № 7/194/07, беручи до уваги надані сторонами документи, суд прийшов до висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного:

13.06.2007р. рішенням господарського суду Запорізької області по справі №7/194/07 задоволені частково позовні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 до Бердянської міської ради, а саме, стягнуто з відповідача на користь позивача 69639,34грн. безпідставно отриманих коштів, 639,39грн держмита,101,29 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення набрало законної сили 24.06.2007р. На виконання рішення 24.06.2007р. видано наказ.

Наказ господарського суду Запорізької області по справі №7/194/07 від 24.06.2007 року про стягнути з Бердянської міської ради на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 69639 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн. 34 коп. безпідставно отриманих коштів, 696 (шістсот дев'яносто шість) грн. 39 коп. державного мита, 101 (сто один) грн. 29 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу надійшов на виконання до відділу 03.04.2015 року. Виконавче провадження в ЄДРВП було зареєстровано за №47135686.

08.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Крім цього, постановою державного виконавця від 27.04.2015 року ВП № 47288835 на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження, було накладено арешт на все майно боржника.

Державним виконавцем було встановлено, що при винесенні постанови про арешт майна боржника від 27.04.2015 року код ЄДРПОУ боржника Бердянської міської ради зазначено 02140805, в той час як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за даним кодом значиться інша юридична особа, а саме: виконавчий комітет Бердянської міської ради.

З метою виправлення допущеної помилки і забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем постановою від 01.02.216 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням ВП№47135686 ().

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження..

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», не допускається звернення стягнення на майно, зазначене в переліку видів майна громадян, на яке не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами, згідно з додатком до цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, державна виконавча служба, в даному випадку є тим органом, який повинен здійснювати примусове виконання зазначеного наказу, а тому постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 01.02.2016р., винесена правомірно і не вбачаються об'єктивних підстав визнавати її недійсною, згідно зі ст. 121 ГПК України.

Відповідно до п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р.(зі змінами і доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і, залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконним, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доводи скаржника недоведеними належними доказами та не вбачає підстав для скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області 01.02.2016р.,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 28, 75, 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Бердянської міської ради Запорізької області, м. Бердянськ, Запорізька область, на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. та скасування постанови від 01.02.2016р у справі № 7/194/07 залишити без задоволення.

Ухвала вступає в законну силу з дня її винесення (30.03.2016р.)

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет