ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16 Справа № 904/1152/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МГП СПЕЦАВТОМАТИКА", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 4 816,11 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 24.09.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №284-4016 від 17.10.2013

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МГП СПЕЦАВТОМАТИКА» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (надалі Відповідач) про стягнення 83 524,59 грн. за договором підряду №1504496 від 02.09.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

14.03.2016 Позивач подав клопотання б/н від 14.03.2016 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якого в звязку зі сплатою Відповідачем суми основного боргу, позовні вимоги були зменшені до 4 816,11 грн., з яких 4 442,75 грн. пені, 373,36 грн. 3% річних.

Клопотання про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду.

В судовому засіданні 15.03.2016 розгляд справи був відкладений на 05.04.2016, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за виконані роботи. У підтвердження своїх позовних вимоги Позивач надав договір підряду №1504496 від 02.09.2015 з протоколом розбіжностей від 10.09.2015, додатки №№1-5 до Договору, довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за грудень 2015 року (форма КБ-3), акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) від 17.12.2015, рахунок-фактуру №СФ-00454 від 17.12.2015, рахунки №У1540357 від 30.10.2015, №У1540356 від 30.10.2015, вимогу вих. №16-02 від 04.02.2016.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 05.04.2016 надав відзив вих. №2889-4016 від 04.04.2016 на позов. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на той факт, що Позивачем невірно визначена сума заборгованості, на яку мали б нараховуватися пеня та 3% річних, а також на те, що Позивач невірно визначив дату, з якої мала б нараховуватися пеня та 3% річних. Крім того, 05.04.2016 Позивач надав клопотання вих. №3859-4016 від 04.04.2016, в якому просить зменшити розмір пені, яка підлягає до стягнення, на 80 %.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру стягуваної пені.

В судовому засіданні 05.04.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «МГП СПЕЦАВТОМАТИКА» (Позивач, Підрядник) та публічне акціонерне товариство «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (Відповідач, Замовник) уклали договір підряду №1504496 (надалі Договір) відповідно до умов якого Замовник доручив, а Підрядник зобовязався виконати власними силами без залучення організацій в субпідряд, відповідно до умов цього договору роботи з монтажу системи пожежегасіння та системи оповіщення про пожежу ЦРМУ-1, зі здачею обєкту з виводом на пульт спостереження в пожежну частину заводу (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, вартість робіт, що доручаються Підряднику за даним договором, визначається на підставі договірної ціни, узгодженої сторонами і становить 95 404,73 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2. Договору Сторони погодили, що оплата Замовником виконаних Підрядником робіт проводиться на рахунок в ПАТ КБ ПриватБанк, по факту виконання робіт, відстрочення платежу 15 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт і одночасно надання рахунку та податкової накладної в електронній формі з дотриманням умов, щодо реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 12.1. Договору, він набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії Договору закінчується 31.12.2015, але не раніше повного виконання зобовязань обома Сторонами.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується актами №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в), підписаними та скріпленими печатками Позивача та Відповідача. Загальна вартість виконаних Позивачем робіт склала 85 708,48 грн.

Отже, виходячи з умов Договору (п.2.2. Договору), Відповідач був зобовязаний сплатити Позивачу вартість виконаних робіт в строк до 04.01.2016 включно. Проте Відповідач оплату виконаних робіт здійснив з порушенням строку, встановленого п.2.2. Договору, перерахувавши грошові кошти в сумі 78 708,48 грн. 12.03.2016 (при цьому Відповідачем були враховані положення п.7.3.6 Договору, відповідно до якого за порушення правил внутрішнього розпорядку до Позивача з боку Відповідача були застосовані штрафні санкції на загальну суму 7 000,00 грн., що підтверджується рахунками №У1540357 від 30.10.2015, №У1540356 від 30.10.2015. Пунктом 7.3.6. Договору встановлено, що суми штрафів, застосованих до Позивача, утримуються із сум, що підлягають перерахуванню Позивачу як оплата за фактично виконані Позивачем роботи за Договором. Відтак, Відповідачем була перерахована Позивачу сума 78 708,48 грн., визначена з наступного розрахунку: 85 708,48 грн. 7 000,00 грн. = 78 708,48 грн.).

Згідно із приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, відзначає, що між сторонами виникли господарські зобов'язання, підставою яких є письмовий договір підряду.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 373,36 грн. за період прострочення з 28.12.2015 по 23.02.2016 (кількість днів прострочення 53).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати виконаних Позивачем робіт, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 351,26 грн. (за період прострочення з 05.01.2016 по 23.02.2016 (50 днів)), оскільки Позивачем невірно був визначений строк, зі спливом якого Відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт (Позивач визначив, що Відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт в строк до 27.12.2015 включно).

Згідно з п.9.6. Договору, у випадку порушення строків оплати за виконанні роботи згідно з цим Договором більше 10 календарних днів Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості виконаних робіт, що підлягає сплаті.

За розрахунком Позивача розмір пені за період прострочення з 11.01.2016 по 23.02.2016 (43 дні) складає 4 442,75 грн. (розрахунок пені здійснений в розмірі подвійної облікової ставки НБУ).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобовязання з оплати виконаних Позивачем робіт Відповідачем не виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 4 121,50 грн. (за період прострочення з 15.01.2016 по 23.02.2016 (40 днів)), оскільки як вже було зазначено вище, Позивачем невірно був визначений строк, зі спливом якого Відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Твердження Відповідача, що Позивачем невірно визначена сума заборгованості, на яку мали б нараховуватися пеня та 3% річних (не врахована сума штрафу (7 000,0 грн.), яка була застосована Відповідачем відповідно до п.7.3.6. Договору), суд вважає безпідставним, оскільки ані Договором, ані діючим законодавством не встановлено, що за таких умов вартість виконаних робіт має зменшуватись на суму штрафу, який підлягає до сплаті відповідно до умов договору.

Клопотання Відповідача про зменшення розміру пені, яка підлягає до стягнення, до 80% суд вважає необґрунтованим, виходячи з такого.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Обставини, на які Відповідач посилається в заявленому клопотанні, не є тими винятковими, які б могли бути підставою для зменшення розміру пені, а також суд вважає, що розмір пені, яка підлягає до стягнення 4 121,50 грн. - не є надмірно високим порівняно з сумою заборгованості, яка виникла у Відповідача перед Позивачем (85 708,48 грн.).

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розмір пені на 80%.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, будинок 310, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МГП СПЕЦАВТОМАТИКА» (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, будинок 28, ) 351,26 грн. 3% річних, 4 121,50 грн. інфляційних втрат, 1 483,78 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.04.2016.

Суддя ОСОБА_3