ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016р. Справа № 914/700/16

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Всесвіт Комфорту, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Буд, м.Львів

про: стягнення 146 292,88 грн.

Суддя Горецька З.В.

Секретар Хороз І.Б.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2- представник, довіреність від 25.11.2013 року

Від відповідача: не з»явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Всесвіт Комфорту» до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Буд про стягнення 146 292,88 грн.

Ухвалою від 16.03.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2016 року. Ухвалою від 25.03.2016 року розгляд справи відкладено до 12.04.2016 року, у зв»язку з неявкою представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 16.03.2016року, про відкладення розгляду справи від 25.03.2016 року виконав частково.

24.03.2016р. за вх. № 12619/16 в канцелярію суду позивачем подано супровідний лист з додатками, а саме: копією довіреності повноважень представника від 25.11.2013р., довідкою №15 від 21.03.2016р., оригіналом поштової квитанції від 11.03.2016 р. ПН 55, копією витягу з ЄДР відносно позивача станом на 21.03.2016р., копією витягу з ЄДР відносно відповідача станом на 21.03.2016р., актом звірки взаєморозрахунків від 21 березня 2016 року по Договору № 31/03-Н-01 від 31 березня 2015 року з доказами відправки відповідачу (опис вкладення у лист).

25.03.2016 р. позивачем за вх. № 13037/16 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з неявкою відповідача.

05.04.2016 року за вх.№14693/16 подав клопотання про доручення до матеріалів справи банківських виписок, якими підтверджується, що відповідачем сплачено на користь ТзОВ «Компанія «Всесвіт Комфорту» 08.04.2015 року 819 705,12 грн., 07.07.2015 року 80 000,00 грн., 29.07.2015 року 40 000,00 грн.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 16.03.2016року, про відкладення розгляду справи від 25.03.2016 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення від 29.03.2016 року за вх.№13584/16, повернуте на адресу суду, а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 12.04.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Всесвіт Комфорту» (надалі субпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Буд» (надалі підрядник, відповідач) укладено договір cубпідряду № 31/03-Н-01 (надалі договір) (а.с.11-15), відповідно до п. 1.1 якого позивач взяв на себе зобовязання на власний ризик виконати роботи по влаштуванню системи електроосвітлення та силового електрообладнання на об»єкті: багатоквартирний житловий будинок по вул. Наукова, 2 А у м. Львові, а відповідач зобовязався прийняти результати цих робіт та оплатити їх.

Субпідрядник виконує роботи за договором власними силами або силами залучених субпідрядних організацій з використанням власних або залучених інструментів, обладнання, машин та механізмів, які він вважає за необхідне задіяти для успішного виконання робіт відповідно до Проектної документації, інших умов договору, вимог чинного законодавства України та державних будівельних норм та правил, що діють в Україні та на свій ризик зобов»язується виконати та здати Підряднику у визначенні договором терміни (строки) повний комплекс робіт із будівництва об»єкту (п. 1.2. договору).

Склад, вартість і обсяги робіт визначаються сторонами у Додатку № 1 «Договірна ціна» до цього Договору, які Сторони складають і підписують одночасно з підписанням цього Договору (п. 1.3 договору).

Пунктом 4.1. договору сторонами узгоджено, що загальна вартість робіт за цим договором та Додатком № 1 «Договірна ціна» до нього становить 1 085 998,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % : 180 999,67 грн.

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що підрядник сплачує передоплату у розмірі 100% від вартості матеріалів, що становить 819 705, 12 грн. протягом 10-ти робочих днів з дня підписання договору. Решту коштів по договору підрядник сплачує субпідряднику на протязі 10-ти робочих днів з дня підписання сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт (п.4.2.2. договору).

Субпідрядник зобов»язаний виконувати усі роботи, визначенні цим договором та додатками до нього в строк до 16 червня 2015 року (п.3.1 договору).

На виконання договору субпідрядником передано підряднику виконані роботи згідно Акту № 1 приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за червень 2015 року від 30 червня 2015 року на суму 397 475,27 грн. (а.с. 20-21) та за Актом № 2 приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за липень 2015 року від 24 липня 2015 року на суму 688 522,73 грн. (а.с.23-24), які підрядником підписано без застережень, а відтак, на думку позивача, роботи прийнято, як такі до яких зі сторони підрядника не було претензій, будь-яких недоліків чи дефектів не виявлено.

Так, субпідрядником виконано, а підрядником прийнято роботи на 1 085 998,00 грн.

Крім того, 30 червня 2015 року сторонами складено та підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2015 року на суму 397 475,27 грн. (а.с. 19) та 24 липня 2015 року за липень 2015 року на суму 688 522,73 грн. (а.с. 22) відповідно, які підтверджують загальну суму виконаних робіт згідно Акту №1 та №2 приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за червень 2015 року та липень 2015 року у загальному розмірі 1 085 998,00 грн.

На виконання умов договору підрядником було сплачено на користь субпідрядника 939 705,12 грн. (оплата 08.04.15р. на суму 819 705,12 грн. (а.с. 48), оплата 07.07.2015 року на суму 80 000,00 грн. (а.с. 49) та оплата 29.07.2015 року на суму 40 000,00 грн. (а.с. 50). За твердженням позивача, неоплаченою залишається заборгованість в розмірі 146 292,88 грн.

Крім того, на підтвердження вартості виконаних будівельно монтажних робіт сторонами складено Акт звірки взаєморозрахунків на суму 1 085 998,00 грн., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 25).

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу виконані роботи. Відтак, ТзОВ «Компанія»Всесвіт Комфорту» звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 146 292,88 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що станом на день розгляду справи відповідач не сплатив заборгованість перед позивачем, розмір боргу не змінився.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір cубпідряду № 31/03-Н-01 від 31.03.2015р. (а.с. 11-15), у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п.1.1. договору, позивач зобовязувався виконати всі передбачені замовленням роботи, а відповідач прийняти цю роботу та оплатити її.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору субпідряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується актами приймання виконаних будівельно-монтажних робіт № 1 за червень (а.с. 20-21) та № 2 за липень (а.с. 23-24) на загальну суму 1 085 998,00 грн. та не заперечується відповідачем.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-яких зауважень зі сторони відповідача в актах не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акти приймання виконаних будівельно-монтажних робіт за червень № 1 та липень № 2 2015 року, погодився із обємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

На виконання умов договору підрядником сплачено на користь субпідрядника 939 705,12 грн. (оплата 08.04.15р. на суму 819 705,12 грн. (а.с. 48), оплата 07.07.2015 року на суму 80 000,00 грн. (а.с. 49) та оплата 29.07.2015 року на суму 40 000,00 грн. (а.с.50), що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи банківськими виписками. Отже, неоплаченою залишається вартість виконаних будівельно-монтажних робіт в розмірі 146 292,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу в розмірі 146 292,88 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Всесвіт Комфорту» до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Буд про стягнення 146 292,88 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 837, 853 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Буд (79020, м. Львів, проспект Чорновола, 67 Г, ідентифікаційний код 38057252) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія» Всесвіт Комфорту (79016, м. Львів, вул. Декарта, 6, офіс 18, ідентифікаційний код 37741218) 146 292,88 грн. основного боргу та 2 194,39 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 14.04.2016 р.

Суддя Горецька З. В.