ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 березня 2016 року Справа № 910/16939/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І. (доповідача),

Кочерової Н.О.,

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю

"Плюсар"

про роз"яснення постанови ВГСУ від 10.02.2016

року та винесення додаткової постанови

у справі № 910/16939/15

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Укргазпромбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Плюсар"

про стягнення коштів

за участю представників:

позивача - Романюк Т.І.

відповідача - Дунаєва К.М.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 року у справі № 910/16939/15 задоволено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк"; скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року у справі № 910/16939/15 про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України; справу передано до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюсар" звернулось до суду касаційної інстанції з заявою про роз"яснення вищевказаного судового акта в частині розподілу судових витрат, незастосування практики ВСУ у справі № 6-1521цс15, приписів пунктів 2, 5, статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та відсутності висновків щодо неправильності процесуальних документів попередніх інстанцій. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Плюсар" подано заяву про винесення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат внаслідок скасування судових актів місцевого й апеляційного господарських судів.

В частині 1 пункту 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року зазначено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Зважаючи на вказане роз'яснення, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюсар", викладені в заяві про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат внаслідок скасування судових актів місцевого й апеляційного господарських судів, задоволенню не підлягають.

Згідно частини 1 статті 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз"яснення постанови - засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

Як зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюсар" у поданій заяві просить роз"яснити підстави незастосування касаційною інстанцією практики ВСУ у справі № 6-1521цс15, приписів пунктів 2, 5, статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом з тим, в частині 2 статті 111-12 ГПК України встановлено, що постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

При цьому, межі перегляду справи в касаційній інстанції, повноваження касаційної інстанції, підстави для скасування або зміни рішення або постанови, зміст постанови касаційної інстанції передбачені статтями 111-7, 111-9-111-11 цього ж Кодексу.

Разом з тим, звернувшись з вказаною заявою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Плюсар" фактично зазначило про порушення судом касаційної інстанції чинного законодавства, в той час як заявнику надано право на звернення до Верховного Суду України про перегляд в касаційному порядку судового акта Вищого господарського суду України (стаття 11115 ГПК України)

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюсар" в частині роз"яснення вищевказаного судового акта касаційної інстанції також не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюсар" про роз"яснення судового акта Вищого господарського суду України від 10.02.2016 року у справі № 910/16939/15 та винесення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.

Головуючий суддяН.Г. Дунаєвська
СуддіН.І. Мележик
Н.О. Кочерова