ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16р. Справа № 904/1640/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 718грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 18-161 від 30.12.2015 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 2043 від 10.12.2015 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ про стягнення 3 718,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані недостачею вантажу в розмірі 2960кг., виявленої у вагоні №66383027, що надійшов на адресу позивача 29.09.2015р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначає, що за нестачу вантажу має відповідати відправник, оскільки він не підготував вантаж до перевезення у вагоні відкритого типу.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 05.04.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (далі- позивач) та приватним підприємством "Углесорт" укладено договір поставки №22/13 від 31.10.2013 року, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити продукцію власного виробництва, а покупець прийняти та оплатити його на умовах його договору, в асортименті та за цінами, зазначеними в специфікаціях й додаткових угодах до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до умов договору, по залізничній накладній № 48539027 на адресу Позивача зі станції відправлення Гродівка Донецької залізниці на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці 29.09.2015р. прибув вагон № 66383027 з вантажем "Концентрат вугільний".

Згідно залізничної накладної вантажовідправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗФ 'БОГ/ЧАРСЬКА" (далі - ТОВ "ЗФ "БОГУЧАРСЬКА").

На станції призначення ОСОБА_3 Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА№010693/2076 від 30.09.2015р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№010693/2076 від 30.09.2015р. на підставі акту загальної форми №11693 від 29.09.2015р. станції ОСОБА_3, була здійсненна комісійна видача вантажу отримувачу, що прибув відправленням вказаним на першій сторінці цього акту, з переважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоотримувача №0120, що пройшли повірку 05.09.2015р.

Фактично, у вагоні №66383027 виявлена маса брутто 81540кг, тара з документу 21000кг, нетто 60540кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 2960кг. У комерційному відношенні навантаження вище рівня бортів на 30см, шапкою, вантаж маркований вапном, відповідає перевізному документу. Над 5-7 люками порушено маркування, мається виїмка розміром 400х280х20см. В технічному відношенні вагон справний, двері відсутні, люки зачинені щільно, течі вантажу немає. При повторному переважуванні комісією в тому ж складі результат не змінився.

Таким чином, комерційним актом РА№010639/2076 від 30.09.2015р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №66383027 складає 2960кг.

Рахунок-фактура ПП "УГЛЕСОРТ" № СФ-0000165 від 21.09.2015р. ПАТ "ЗФЗ" сплачено, що підтверджується платіжними дорученнями № 269638 від 30.10.2015р., № 270744 від 10.11.2015р.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (надалі Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Як вбачається з комерційного акту РА№010639/2076 від 30.09.2015р., при прийнятті вантажу загальна недостача склала 2960кг.

Зважаючи на те, що концентрат вугільний був зданий для перевезення у вологому стані, суд вважає правомірним застосування норми недостачі 2% маси вантажу.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагони в технічному стані справні, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 3718 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) в особі відокремленого підрозділу -Регіональна філія "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса (ОСОБА_4), 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) суму збитків в розмірі 3718 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.04.2016 року

Суддя ОСОБА_5