ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"07" квітня 2016 р. Справа № 923/442/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши заяву ДП "Ілліч-Агро-Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про зміну способу виконання рішення по справі

за позовом: Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь

до: відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство", м. Скадовськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯР ПОЛЕ", м. Скадовськ

про зобов'язання повернути 5262060 кг пшениці

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 26 від 18.03.2016 р.;

від відповідача-1 - ОСОБА_2, представник, дов. від 31.01.2016 р.;

від відповідача-2 - не прибув.

в с т а н о в и в:

Позивач (ДП "ОСОБА_3 Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", Донецька обл., м. Маріуполь, ) звернувся з позовом, в якому просить суд вилучити зерно пшениці в кількості 5262060 кг, вартістю 15132728 грн. 88 коп., у тому числі: зерно пшениці 5 класу - 1285440 кг (вартістю 3855034,56 грн.), зерно пшениці 6 класу 3976620 кг (вартістю 11277694,32 грн.), з яких просить суд зобов'язати відповідача-1 (ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство", Херсонська область, м.Скадовськ, ) повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 р. в кількості 3959580 кг вартістю 11229368 грн. 88 коп.: зерно пшениці 5 класу врожаю 2014 р. в кількості 1285440 кг вартістю 3855034 грн. 56 коп.; зобов'язати відповідача-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "ЯР ПОЛЕ", м. Київ, ) повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 р. в кількості 17040 кг вартістю 48325 грн. 44 коп.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.05.2015 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. апеляційну скаргу задоволено в частині, що стосується позовних вимог до відповідача-1, в іншій частині у задоволенні апеляційної скарги відмовлено. Зобовязано ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" протягом одного місяця повернути Дочірньому підприємству "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" безпідставно набуте майно - зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 року у кількості 3959580 кг загальною вартістю 11229368,88 грн. та зерно пшениці 5 класу врожаю 2014 року у кількості 1285440 кг загальною вартістю 3855034,56 грн.

18 серпня 2015 року господарським судом видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

25 березня 2016 р. позивач звернувся з заявою у якій просить суд змінити спосіб виконання постанови апеляційної інстанції та стягнути з відповідача-1 (ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство") 15084403 грн. 44 коп. вартості присудженого майна - зерна пшениці VI класу врожаю 2014 р. у кількості 3959580 кг на суму 11229368 грн. 88 коп. та зерна пшениці V класу врожаю 2014 р. у кількості 1285440 кг на суму 3855034 грн. 56 коп., розгляд якої призначено на 07.04.2016 р.

Мотивуючи подану заяву позивач посилається на приписи ст. 124 Конституції України, ст. 115, 121 ГПК України, ч. 2 ст. 184 ЦК України; п. 7.1.3., 7.4 постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України"; ст. 17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифіковану Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР); правову позицію, викладену по аналогічних справах в постановах Вищого господарського суду України від 02.03.2016 р. по справі № 908/5797/14 та від 09.12.2015 р. по справі № 6/308.

Обґрунтовуючи обставини поданої скарги зазначає, що станом на дату подачі заяви постанову апеляційної інстанції не виконано, присуджене до передачі майно у боржника відсутнє, що підтверджується складеним державним виконавцем під час перевірки на території ПАТ "Скадовське ХПП" актом від 15.10.2015 р. та зверненням безпосередньо державної виконавчої служби з заявою про зміну способу виконання постанови апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. у зв'язку із неможливістю виконання рішення встановленим способом.

Боржник (відповідач 1 - ПАТ "Скадовське ХПП") проти поданої заяви заперечує, посилаючись на те, що стягувачем подано третю заяву, дві з яких залишено без задоволення, всі заяви ґрунтуються на ідентичних підставах.

З урахуванням положень ст. 121 ГПК України зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим і має відбуватися в межах первісно обраного позивачем способу захисту його права. Вимоги стягувача про заміну рішення зобов'язального характеру на стягнення грошового еквіваленту вартості спірного майна не ґрунтуються на законі та виходять за межі заявлених раніше позовних вимог в частині предмету спору. Зміна способу виконання рішення, про яку просить заявник, змінює по суті прийняту судом постанову. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-1829цс15 від 25.11.2015 р., яка за приписами ч. 1 ст. 111-28 ГПК України з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

За викладених обставин, при вирішенні поданої стягувачем заяви, місцевим господарським судом не може бути врахована практика Вищого господарського суду України, на яку посилається стягувач.

Звертає увагу суда на ту обставину, що внаслідок невнесення стягувачем плати за зберігання, ПАТ "Скадовське ХПП" було позбавлено можливості забезпечити належний рівень складських послуг зі зберігання, що призвело до втрати якісних характеристик переданого позивачем для зберігання зерна і змусило відповідача реалізувати це зерно іншому суб'єкту господарювання, який також не провів розрахунок, зважаючи на що вартість зерна була стягнута на підставі судового рішення, яке до наступного часу не виконано.

Боржник також звертає увагу на відсутність коштів на його розрахунковому рахунку, що підтверджується банківською довідкою і просить суд врахувати цю обставину при вирішенні заяви.

Не погоджуючись з доводами боржника, стягувач вважає безпідставним посилання на рішення Верховного суду України від 25.11.2016 р. по справі № 6-1829цс15 у зв'язку з тим, що спірні правовідносини, які були предметом розгляду цієї справи стосуються цивільно-правових відносин, при розгляді судом заяви про зміну способу дійсно відбулась зміна першочергової підстави, відповідно до якої позивач звертався з позовом, а саме, вимогу "відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України" замінено на "відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України".

Подана позивачем заява про зміну способу виконання постанови по даній справі не змінює підставу та першочергово заявлену вимогу, оскільки позовні вимоги від самого початку позивачем визначено з зазначенням вартості майна у сумі 15084403,44 грн. Крім того, майно, вказане у постанові, є таким, що визначено родовими ознаками та є замінним у розумінні як Цивільного Кодексу України, так і п. 7.1.3 Постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9.

Зауважує на тому, що у ГПК та Законі України "Про виконавче провадження" відсутній та не встановлений виключний перелік підстав та вимог за наявності яких можливо змінити спосіб виконання рішення, не передбачено також в якості обов'язкового елементу для здійснення зміни винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з огляду на відсутність майна.

Позивач вважає, що факт відсутності присудженого майна повністю підтверджений складеним за наслідками вчинених виконавчих дій актом про відсутність майна, а також наданими представником боржника в судовому засіданні усними поясненнями.

Заслухавши пояснення представників стягувача і боржника та надавши їм правову оцінку, суд визнав подану заяву про зміну способу виконання рішення такою, що підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Як було зазначено у описовій частині зазначеної ухвали, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. по справі № 923/442/15 частково скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 26.05.2015 р., відповідача-1 (ПАТ "Скадовське ХПП") зобов'язано протягом одного місяця повернути позивачу безпідставно набуте майно, а саме, зерно пшениці 6 класу врожаю 2014 р. у кількості 3959580 кг загальною вартістю 11229368 грн. 88 коп. та зерно пшениці V класу врожаю 2014 р. у кількості 1285440 кг загальною вартістю 3855034 грн. 56 коп.

18 серпня 2015 р. господарським судом видано відповідний наказ про примусове виконання постанови.

27 серпня 2015 р. ВДВС Скадовського РУЮ у Херсонській області винесено постанову про відкриття ВП № 48552734 з встановленням боржнику строку для добровільного виконання рішення до 03.09.2015 р.

13 жовтня 2015 р. ВП № 48552734 прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській обл., про що винесено відповідну постанову.

Під час здійснення державним виконавцем Третьяковим С.Ю. перевірки щодо виконання постанови боржником на території ПАТ "Скадовське ХПП" за адресою м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2 було встановлено та складено акт від 15.10.2015 р. про відсутність у відповідача 1 присудженого до передачі майна.

Акт складено в присутності боржника і підписано директором ПАТ "Скадовське ХПП" ОСОБА_4

Зазначена обставина стала підставою для звернення органу ДВС до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, в задоволенні якої було відмовлено з підстав, зазначених в ухвалі від 21.03.2016 р.

Приписи ст. 121 ГПК України не обмежують право сторони, державного виконавця, у випадку відмови в задоволенні заяви, звернутися з повторною заявою про зміну способу виконання постанови господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У пункті 7.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Отже, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому, господарський суд виходить з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Положеннями ст. ст. 179, 184 ЦК України встановлено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, індивідуально визначеною річчю є річ єдина у своєму роді, яка вирізняється від інших своїми неповторними ознаками та виділена із загальної маси речей даного роду; а родовими називаються речі, яким належать єдині родові ознаки і вони вимірюються числом.

Присуджене до передачі відповідачу майно - зерно пшениці V та VI відповідає усім кваліфікуючим ознакам майна, визначеного родовими ознаками.

Відсутність у боржника підлягаючого поверненню відповідачу зерна пшениці VI класу врожаю 2014 р. у кількості 3959580 кг вартістю 11229368 грн. 88 коп. та зерна пшениці V класу врожаю 2014 р. у кількості 1285440 кг вартістю 3855034 грн. 56 коп. підтверджена складеним державним виконавцем Третьяковим С.Ю. 15.10.2015 р. у м. Скадовську актом державного виконавця про відсутність присудженого майна. Акт підписано уповноваженими представниками стягувача та боржника, понятими.

Факт відсутності у боржника підлягаючого поверненню стягувачу зерна пшениці V та VI підтверджено також боржником в наданому суду письмовому відзиві та наданих уповноваженим представником усних поясненнях, яка повідомила про його відчуження у власність іншого суб'єкта господарювання.

Відтак, судом досліджено та встановлено неможливість виконання рішення суду у встановлений в наказі Господарського суду Херсонської області від 18.08.2015 р. № 923/442/15 спосіб, а також те, що майно, яке підлягало поверненню позивачеві, відноситься до речей, визначених родовими ознаками, а також те, що в рішенні від 26.05.2015 р. місцевого господарського суду та постанові від 03.08. 2015 р. Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. встановлено вартість майна, що належить поверненню стягувачу за наказом від 18.08.2015 р.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду із зобов'язання боржника повернути стягувачу зерно пшениці V та VI класу загальною вартістю 15084403 грн. 44 коп. на стягнення з відповідача на користь позивача 15084403 грн. 44 коп. вартості неповернутого майна, у зв'язку з чим заява стягувача про зміну способу виконання рішення підлягає задоволенню.

Така ж правова позиція по аналогічних справах викладена в постановах Вищого господарського суду України від 02.03.2016 р. по справі № 908/5797/14 та від 09.12.2015 р. по справі № 6/308.

Щодо постанови Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25.11.2015 р. по справі № 6-1829цс15, то предметом її розгляду були цивільно-правові відносини, які полягали у розгляді віндикаційного позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, що унеможливлює зміну способу виконання рішення шляхом звернення на кошти, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності на р. рахунку грошових коштів, оскільки боржник здійснює статутну та виробничу діяльність, які спрямовані на одержання прибутку та має можливість поповнення рахунків.

Керуючись ст. 121 ГПК України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Заяву ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь про зміну способу виконання рішення задовольнити.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство" 75700, Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Шевченко, 2, , р. рахунки не відомі, на користь Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", 87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Семашка, 15, кімн. 405, , р. рахунки не відомі 15084403 грн. 44 коп. основного боргу.

Наказ видати після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н.О. Задорожна