ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р.Справа № 916/4734/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Лисенко В.А.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 08.12.2015 року №05-15/48, ОСОБА_2 за довіреністю від 04.01.2016 року №05-18/01;

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 11.12.2015 року

від третьої особи ОСОБА_4 за довіреністю від 08.02.2016 року, ОСОБА_5 за довіреністю від 11.01.2016 року №8;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року

по справі №916/4734/15

за позовом Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м.Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції в Одеській області

про стягнення 289 375 грн. 69 коп.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Державне підприємство МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м. Одеса, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м. Одеса на користь Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 289 375 грн. 69 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.01.2016 року у справі №916/4734/15 залучено до участі у справі Державну фінансову інспекцію в Одеській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі №916/4734/15 (суддя Малярчук І.А.) відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області у повному обсязі.

Державне підприємство МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області та Державна фінансова інспекція в Одеській області з рішенням суду не погодились, тому звернулись до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі №916/4734/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року апеляційні скарги прийняті до провадження та обєднані для спільного розгляду.

У звязку з надходженням до Одеського апеляційного господарського суду від Державної фінансової інспекції в Одеській області клопотання про відкликання апеляційної скарги, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 року у справі №916/4734/15 прийнято відмову від апеляційної скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області на рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року по справі № 916/4734/15 та припинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Одеській області.

Апеляційна скарга Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи. Зокрема, позивач зазначає, що відповідач без достатніх правових підстав набув та зберіг грошові кошти, що належать позивачу та у відповідності до статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України повинен повернути позивачу безпідставно отримані ним грошові кошти.

Товариство з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м.Одеса через канцелярію суду 24.03.2016 року подало заперечення на апеляційну скаргу, які судовою колегією долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та заперечення з мотивів, викладених письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/4734/15 та наданих присутніми учасниками судового процесу пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Одеської області є обґрунтованим та правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м. Одеса (Підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти від 12.10.2012 року №СД/Т/ВГЕ-253, відповідно до якого Підрядник зобовязався у 2012 році виконати Замовнику роботи з реконструкції внутрішньомайданчикових мереж 10 кВ та 0,4 кВ причалів №5 та №6 ВРР-2 ДП «МТП «Южний» згідно з Технічним завданням (додаток № 1), що є невідємною частиною договору, Замовник зобовязався прийняти ці роботи та оплатити їх.

Загальна ціна договору складає 5 073 481 грн. 44 коп., в т.ч. ПДВ 20 % - 845 580 грн. 24 коп. та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат Підрядника, які повязані з цим Договором. Загальна ціна робіт за цим договором визначена на підставі договірної ціни (додаток №2), що є невідємною частиною договору (пункт 3.1 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору строк виконання всього обсягу робіт згідно з Технічним завданням Замовника визначений в календарному плані (додаток №3), що є невідємною частиною цього договору та становить не більше 50 робочих днів з дати отримання Підрядником авансу.

На виконання підрядних робіт за договором сторонами підписано акти здачі-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції від 27.12.2012 року, акти виконаних робіт від 06.12.2012 року, від 14.12.2012 року, від 27.12.2012 року, від 29.12.2012 року, відповідачем складено довідки про вартість виконаних підрядних робіт та підсумкові відомості ресурсів, що підтверджують вартість фактично виконаних робіт на суму 5 022 749 грн. 81 коп. В свою чергу, позивачем були оплачені виконані роботи у повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення від 24.10.2012 року №13701, від 14.12.2012 року №14905, від 24.12.2012 року №15143, від 17.01.2013 року №15397.

Відповідно до акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 07.02.2014 року №05-11/9 ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області за період з 01.04.2012року по 30.09.2013 року інспекцією встановлено, що в порушення вимог ДБН Д.1.1-1-2000, пунктів11.4, 11.5 договору підряду про закупівлю робіт за державні кошти від 12.10.2012 року №СД/ВГЕ-253, за рахунок невідповідності обсягів і вартості робіт і витрат, відображених по актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в за грудень 2012 року на загальну суму 4954422 грн. 99 коп. (з ПДВ), в порівнянні з обсягами та вартістю робіт згідно вказаного договору, сума завищення вартості виконаних робіт складає 289 375 грн. 69 коп.

Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулась до Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області з листом від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722 щодо усунення недоліків в частині оплати завищеної вартості виконаних за договором від 12.10.2012 року №СД/Т/ВГЕ-253 робіт.

Державне підприємство МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області з вимогами Державної фінансової інспекції в Одеській області не погодилось, тому звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 6 письмової вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано пункт 3 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722 в частині зобовязання Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області відобразити дебіторську заборгованість у загальній сумі 353 256 грн. 17 коп. (з урахуванням ПДВ) перед такими виконавцями робіт: Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросервіс Південь» - у сумі 30 332 грн. 96 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «Промремонт-2003» - у сумі 306697 грн. 91 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж» - у сумі 14641 грн. 30 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «МПК Інжініринг» - у сумі 1584 грн. 00 коп.; визнано протиправними та скасовано пункти 4 та 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року задоволено частково апеляційні скарги Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області та Державної фінансової інспекції в Одеській області, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області задоволено частково, визнано протиправним та скасовано пункт 3 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722 в частині зобовязання Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області відобразити дебіторську заборгованість у загальній сумі 353256 грн. 17 коп. (з урахуванням ПДВ) перед такими виконавцями робіт: Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросервіс Південь» - у сумі 30 332 грн. 96 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «Промремонт-2003» - у сумі 306 697 грн. 91 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «Форсаж» - у сумі 14 641 грн. 30 коп., Товариством з обмеженою відповідальністю «МПК Інжініринг» - у сумі 1 584 грн. 00 коп.; визнано протиправним та скасовано пункт 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722 в частині зобовязання Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області відобразити дебіторську заборгованість у загальній сумі 764 592 грн. 25 коп. перед фізичними особами, з якими було укладено договір позики згідно реєстру, який є додатком до акту ревізії № 25, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року у справі за позовом Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 6 письмової вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 13.03.2014 року №15-05-23-14/2722 у задоволенні позову Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області відмовлено.

Постанова Вищого адміністративного суду України мотивована тим, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою для виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. При цьому, в задоволенні адміністративного позову відмовлено, оскільки, зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.

Враховуючи викладене, а також те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м.Одеса не було учасником процесу в адміністративній справі, судова колегія розглянула та відхилила доводи Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області щодо наявності підстав для застосування цієї постанови за нормами частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, як такої, що нібито встановила правомірність та законність вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області, оскільки судові рішення першої та апеляційної інстанції були скасовані не з причини доведеності такого факту, а з причини неможливості таким шляхом розглядати питання правомірності нарахованих Державною фінансовою інспекцією збитків у визначеному розмірі

27.10.2015 року Державне підприємство МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м.Одеса з листом-вимогою, в якій вимагало у строк до 09.11.2015 року повернути на рахунок Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області зайво сплачені кошти у розмірі 319 708 грн. 65 коп.

Судова колегія вважає за необхідне відзначити, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, які кореспондуються із способами цивільного захисту, зазначеними у статті 16 Цивільного кодексу України, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку. Разом з цим, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.

В позовній заяві Державне підприємство МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області в якості предмету та підстави позову визначило порушення відповідачем грошового зобовязання за договором, одночасно з цим зазначивши про обовязок відповідача повернути йому зайво сплачені грошові кошти, як нібито безпідставно отримані на підставі норм статей 1212 1213 Цивільного кодексу України.

В суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті позивачем не заявлялись клопотання в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України про зміну предмету чи підстави позову, тому судом першої інстанції були розглянуті визначені позивачем самостійно предмет та підстава позову з обґрунтуванням вказаними ним правовими нормами чинного законодавства України.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих відповідачем грошових коштів відповідно до норм статті 1212 Цивільного кодексу України при наявності між сторонами договірних зобовязальних правовідносин, на підставі яких і було здійснено перерахування спірної суми коштів, то такий позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач не довів судовій колегії наявність між сторонами кондикційних правовідносин в такому випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу ціни підрядних робіт, наданих за договором, що виключає можливість розглядати питання за нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Так, за приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а частиною 3 цієї статті передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України. До відсутності правової підстави стаття 1212 Цивільного кодексу України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.

Верховний Суд України у постанові від 02.10.2013 року у справі №6-88цс13 дійшов висновку, що загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 Цивільного кодексу України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

В даному випадку, грошові кошти, на думку позивача, у вигляді зайво сплачених коштів за договором, були внесені на виконання умов укладеного договору, який не визнано в установленому порядку недійсним, тому посилання Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області в позовній заяві на безпідставне збагачення відповідача, що нібито є підставою для повернення цих коштів, є необґрунтованим та неправомірним.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для застосування норм статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України, з посиланням на практику розгляду подібних правовідносин Верховним Судом України і задоволення заявлених позивачем позовних вимог, що не були змінені ним до моменту початку розгляду справи судом першої інстанції за нормами статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували господарські зобовязальні правовідносини з виконання підрядних робіт і за виконання яких позивач перерахував відповідачу грошові кошти, вказавши як підставу їх перерахування укладений між сторонами договір. Нормами цивільного та господарського права України в розділі «зобовязальне право» визначено, що зобовязання припиняється тільки у випадку їх належного виконання. Тобто, якщо сторона, яка здійснила будь-які дії на виконання своїх договірних зобовязань, вважає, що інша сторона неналежним чином виконала свої договірні зобовязання (в тому числі, по неналежному оформленню будь-яких документів, що мають відношення до договору), вона має право звернутися до суду по захист своїх порушених прав та інтересів у порядку, визначеному в главі 51 Цивільного кодексу України та розділу 5 Господарського кодексу України із застосуванням наслідків порушення винною стороною її договірного зобовязання.

При цьому позивач при зверненні до суду із позовом не довів ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції факту безпідставного отримання відповідачем грошових коштів від позивача, що б регулювалось приписами статті 1212 Цивільного кодексу України.

Вищевказана вимога Державної фінансової інспекції в Одеській області не змінює, не припиняє частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт, оскільки виявлення будь-яких порушень в ціні наданих послуг за спірний період не свідчить про зміну правовідносин між позивачем та відповідачем, що виникли саме на підставі укладеного та виконаного договору про закупівлю робіт за державні кошти від 12.10.2012 року №СД/Т/ВГЕ-253.

Судова колегія вважає, що позивач, звертаючись до суду із позовом, помилково в даному випадку визначив предмет та підставу позову, оскільки суд першої інстанції правомірно встановив, що правовідносини між сторонами виникли саме на підставі укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт за державні кошти від 12.10.2012 року №СД/Т/ВГЕ-253, згідно умов якого позивач і перерахував без заперечень відповідачу грошові кошти в повному обсязі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що спірні грошові кошти отримані відповідачем в межах договірних правовідносин, у передбаченій нормами законодавства формі, без доведення позивачем факту необхідності застосування положень частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України в частині повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні, тому що ці норми можуть застосовуватись тільки, якщо на підставі положень інших норм чинного законодавства України потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав (предметом регулювання вказаної норми закону є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними нормами права, в даному випадку нормами зобовязального господарського права). Ця правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справам №19/18 від 29.11.2010 року, №26/2 від13.12.2010 року, №10/7 від 16.05.2011 року, №14/209(02-4/4-14) від 30.05.2011 року, №24/135 (24/0245) від 30.05.2011 року, №5006/18/13/2012 від 22.01.2013 року, № 3-129гс14 від 14.10.2014 року, висновок якого є обовязковими для всіх судів України відповідно до норми статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Електросервіс-Південь, м.Одеса грошових коштів у розмірі 289 375 грн. 69 коп. на підставі приписів статті 1212 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі № 916/4734/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ ЮЖНИЙ, м. Южне Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі №916/4734/15 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 10.02.2016 року у справі № 916/4734/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_6