ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р.Справа № 916/270/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 06.04.2016р.:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 08 лютого 2016 року

по справі № 916/270/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій

до відповідача: Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Одеській області

про визнання недійсним звіту про оцінку майна

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 06.04.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2016р. по справі №916/270/16 (суддя Рога Н.В.) відмовлено в прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Одеській області про визнання недійсним звіту про оцінку майна з посиланням на те, що виходячи із змісту позовних вимог, які за своєю правовою природою є скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України, зазначений позов не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 08.02.2016р. по справі №916/270/16, справу направити до суду першої інстанції для розгляду, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції не повно зясовані обставини, які мають значення для справи щодо встановлення обставин для визначення підвідомчості спору, що призвело до невірного застосування норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання 06.04.2016р. не зявився, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що вбачається з реєстру відправлення поштової кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з позовних матеріалів, 05 лютого 2016р. до господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційної фірми "Меркурій" до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ Юстиції в Одеській області про визнання недійсним звіту про оцінку майна цілісного майнового комплексу, загальною площею 23 080,60 кв.м та земельної ділянки загальною площею 10.7640га, що розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, 42, яка проведена приватним підприємством "Центр оцінки та юридичної допомоги" станом на 11.11.2015р.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсним звіт про оцінку майна, здійснений в рамках виконавчого провадження ВП №42976626, посилаючись на ст. 121-2 ГПК України та ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши вказану позовну заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України Господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Матеріально-правовою підставою заявлених вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма "Меркурій" обрало ст.58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження», цей Закону визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В частині 4 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна; витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки; у разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Таким чином, виходячи з приписів вищенаведеного Закону, оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що приписи вищезазначеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна як процесуальної дії державного виконавця, оскільки, відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Тобто, звіт про оцінку майна (висновок оцінювача) по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів в судовому порядку передбачені у статті 16 Цивільного кодексу України.

Одним із таких способів, як вказано у пункті 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України як спосіб захисту прав суб'єкту господарювання передбачено визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

Визнання вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України «Про виконавче провадження») є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічні положення викладені в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та постанові Вищого господарського суду України від 17.04.2013р. по справі №5006/2/9-62/2012.

Отже, позовні вимоги про визнання недійсним звіту про оцінку майна не підлягають вирішенню у позовному провадженні в господарських судах на підставі пункту 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскарження даного звіту не в порядку, передбаченому статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України, неможливе.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Меркурій слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 08.02.2016р. у справі №916/270/16 без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 08.02.2016р. у справі №916/270/16 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 07.04.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.