РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016Справа №910/2756/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Рівнедорпроект" до Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» про стягнення 124 074,39 грн., за участю представників позивача - Куракіна Ю.В., довіреність №б/н від 10.02.2016 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року до суду звернувся позивач з вимогами до відповідача про стягнення 69 608,40 грн. заборгованості по орендній платі, 9 729,92 грн. пені, 3 026,54 грн. 3% річних, 41 709,53 грн. інфляційних втрат за договором оренди №б/н від 01.10.2012 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.03.2016 року.

12.03.2016 року через канцелярію суду представником відповідача надано суду відзив на позов, в якому він просив суд відмовити в позові.

14.03.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 30.03.2016 року.

Представник відповідача в судове засідання 30.03.2016 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2012 року між Приватним підприємством "Рівнедорпроект" (орендодавець) та Державним підприємством - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (орендар) було укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове строкове платне володіння і користування частину приміщення загальною площею 42 кв. м. згідно додатку №1 до договору (надалі майно), обліковується на балансі ПП "Рівнедорпроект" та знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Міцкевича, 9-А/75 (п.1.1. договору оренди з урахуванням змін і доповнень внесених додатковою угодою №1 від 02.01.2013 року).

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі незалежної оцінки вартості майна згідно додатку 2 до договору і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 11 777,48 грн. без ПДВ. Додатково до орендної плати нараховується єдиний податок у розмірі 5% та порядку, визначеному чинним законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за перший місяць оренди.

Розмір орендної плати за кожний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, згідно наданих орендодавцем рахунків. В орендну плату входять компенсація за використання води, електроенергії, послуги з теплопостачання, телекомунікаційні послуги, інтернет, послуги з обслуговування охоронної і пожежної сигналізації. Використовуються офісні меблі орендодавця (п.3.2. договору).

Орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця в розмірі 100% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, згідно наданих орендодавцем рахунків (п.3.3. договору оренди).

На підтвердження виконання свого зобов'язання за договором оренди позивач надав суду акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 02.01.2013 року, який підтверджує факт передачі орендодавцем орендареві орендованого майна.

02.06.2014 року між сторонами було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна (угода), за умовами якої сторони домовились достроково розірвати з 01 липня 2014 року договір оренди нерухомого майна від 01.10.2012 року, який укладено строком на 2 роки 3 місяці, що діє з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року (п.1 угоди).

Розірвання договору оренди нерухомого майна не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендну плату у повному обсязі, яка станом 01.06.2014 року склала 174 852,61 грн. (п.2. угоди).

Орендар зобов'язався погасити вищевказану заборгованість на протязі 90 днів з моменту розірвання договору оренди нерухомого майна (п. 3 угоди).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Поясненнями позивача, актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 02.01.2013 року, угодою про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2014 року, які містяться в матеріалах справи та підписані представниками обох сторін, умовами договору, рахунками, реєстром видачі рахунків відповідачу, банківськими виписками та випискою з карти рахунку №361 за період з 01.10.2012 року по 30.06.2015 року підтверджується існування заборгованості у відповідача перед позивачем за період з 01.12.2013 року по 30.06.2015 року по орендній платі у розмірі 69 608,40 грн.

Також розмір заборгованості відповідача в сумі 69 608,40 грн. підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 30.06.2015 року, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

27.01.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу щодо сплати заборгованості в сумі 69 608,40 грн., яку ним було отримано 05.02.2016 року.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі у розмірі 69 608,40 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 41 709,53 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 3 026,54 грн. - 3% річних нарахованих за період з 01.09.2014 року по 11.02.2016 року обґрунтовані та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4. угоди про дострокове розірвання договору оренди передбачено, що за порушення термінів оплати орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми заборгованості за кожний прострочений день.

Позивачем за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року нараховано відповідачу пеню за прострочення оплати заборгованості із орендної плати у розмірі 9 729,92 грн.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

У відповідності до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач у відзиві заявив клопотання про застосування строків спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені та просив суд застосувати до спірних правовідносин положення щодо наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до п. 3 угоди про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна від 02.06.2014 року відповідач повинен сплатити вищевказану заборгованість на протязі 90 днів з моменту розірвання договору оренди нерухомого майна, а саме до 03.09.2014 року.

Тобто, порушення зобов'язання з оплати вказаної заборгованості починається з 04.09.2014 року.

Таким чином, позовна давність щодо нарахування пені сплила 05.09.2015 року.

Позивач звернувся з позовом до суду 18.02.2016 року з пропуском строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, тому в позові в цій частині слід відмовити у зв'язку з пропуском спеціального строку позовної давності.

Судом було надано належну оцінку відзиву на позовну заяву, проте доводи, які в ньому викладені стосовно ненадання орендодавцем рахунків орендарю, ненаданням суду доказів направлення відповідачу вимоги про сплату заборгованості повністю спростовуються наданими позивачем реєстром виданих рахунків, вимогою щодо сплати заборгованості, описом вкладення у цінний лист від 01.02.2016 року та зворотнім повідомлення про отримання відповідачем цієї вимоги.

Окрім того посилання відповідача на те, що акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2015 року не є належним доказом у справі, з тих підстав, що не містить номеру, дати укладеного договору та періоду виникнення заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів існування між сторонами інших правовідносин ніж за договором оренди №б/н від 01.10.2012 року.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» (03037, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 39/1; код 05416892) на користь Приватного підприємства "Рівнедорпроект" (33016, м. Рівне, вул. Коновальця, 15, кв. 52; код 21081149) 69 608 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот вісім) грн. 40 коп. заборгованості по орендній платі, 3 026 (три тисячі двадцять шість) грн. 54 коп. 3% річних, 41 709 (сорок одна тисяча сімсот дев'ять) грн. 53 коп. інфляційних втрат та 1 715 (одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн. 18 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 04.04.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна