ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р.Справа № 923/2054/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання: Будному О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю), ОСОБА_3 (за довіреністю), ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона»

на рішення господарського суду Херсонської області від 25.02.2016

у справі № 923/2054/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»

до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона»

про стягнення заборгованості в сумі 783 187,24 грн. за договором про постачання електричної енергії,

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представниками сторін в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06.04.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі Товариство, позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» (далі Підприємство, відповідач) про стягнення заборгованості за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії у розмірі 783 187,24 грн. та 11 747,81 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позов обґрунтований тим, що Підприємство не виконує свої зобовязання по оплаті послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за розрахункові періоди січень-листопад 2015 року.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 25.02.2016 позов Товариства задоволено, стягнуто з Підприємства на користь позивача 783 187,24 грн. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії та 11 747,81 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач довів належними доказами факт споживання відповідачем реактивної електричної енергії у спірний період.

Не погоджуючись з рішення господарського суду, Підприємство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Скаржник вважає, що суд не в повному обсязі встановив обставини справи та прийняв з порушенням норм матеріального та процесуального права незаконне рішення.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

В судовому засіданні 06.04.2016 представники відповідача надали пояснення, якими підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили задовольнити останню.

Представник позивача, в судовому засіданні 06.04.2016 надав пояснення, в яких просив, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скрагу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

З матеріалів справи вбчається, що 14.05.2003 між Відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» укладено договір про постачання електричної енергії №591 (далі - Договір).

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 №514-VI найменування Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» змінено на Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», що підтверджується копією витягу зі статуту підприємства. ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго».

Відповідно до п. 2.2.2. Договору постачальник зобовязаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару. Зі своєї сторони, відповідно до п.2.3.4 споживач зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно із додатком № 9 до даного Договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 1 Додатку № 2 до Договору встановлено розрахунковий період тривалістю місяць. При цьому зазначено, що споживач знімає показання електролічильника о 00:00 год. 22 числа у місяці з 31 днем, 21 числа - у місяці з 30 днями, 20 числа - з 29 днями та 19 числа - з 28 днями. Споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальника за встановленою Додатком № 2а до Договору формою (Акт про обсяги спожитої (переданої) споживачем (субспоживачу) електричної енергії).

Акт про обсяги спожитої електроенергії є підставою для здійснення розрахунків. При цьому, обсяги перетікань реактивної електричної енергії також відображаються у цих актах.

Пунктом 2 додатку № 9 до договору встановлено, що розрахунок плати за надання послуг з компенсації реактивної електричної енергії здійснюється для кожної відокремленої площадки споживача за режимами обліку, що зазначені у додатку №10 «Перелік точок розрахункового обліку реактивної енергії». Діючий додаток № 10 затверджено у редакції додаткової угоди від 15.03.2013.

Згідно з п.12 додатку № 9 до Договору за підсумками розрахункового періоду постачальник виписує споживачу рахунок на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Кошти за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії перераховуються споживачем на поточний рахунок електропостачальника протягом 5 днів від дати, вказаної на рахунку.

На виконання умов вищевказаного договору та додаткових угод до нього, позивач за період з січня по листопад 2015 року надав відповідачу послуги з перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 783 187,24 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів про обсяги спожитої електричної енергії, а також виставленими рахунками з відмітками про їх отримання представником відповідача.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем вищевказаної суми заборгованості.

Згідно вимог ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 783 187,24 грн. є обґрунтованою і місцевий суд підставно задовольнив цю вимогу.

Судова колегія погоджується з доводами скаржника, що перерахунки ЕЕРП на кожний наступний дворічний цикл передбачені п.3.6. Методики і обчислення виконується електропередавальною організацією один раз на два роки, значення ЕЕРП, базового коефіцієнта стимулювання капітальних вкладень у засоби КРП і коефіцієнта збитків від генерації реактивної потужності з мереж споживача зазначаються в Договорі, і що між сторонами узгоджено значення ЕЕРП на 2013-2014 роки. Однак, з урахуванням того, що триває судовий розгляд щодо визначення показника ЕЕРП на 2015-2016 роки, але колегія суддів звертає увагу, що діючим договором та чинним законодавством не передбачено безоплатне надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії. Так, підпунктом 2 п. 10.2 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяги спожитої електроенергії, а також здійснювати інші платежі згідно умов договору. Відповідно до пп.1 п. 8.1. ПКЕЕ, постачальник електроенергії має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію.

Доводи скаржника щодо відсутності у останнього зобовязання по оплаті послуг з компенсації перетікань реактивної енергії, у звязку з відсутністю ЕЕРП на 2015-2016 роки в Договорі з посиланням на лист Держенергонагляду №28/15-31-92 від 17.02.2016 та лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 32-01/01-249 від 28.01.2015, судова колегія відхиляє, оскільки вищевказані листи, не є актами нормативно-правового характеру, не зареєстровані в Міністерстві юстиції України.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 25.02.2016 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_5