РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016Справа №910/32243/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропобутсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс маркет"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Чопко С.В. - за довіреністю від 13.07.2015 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 21 березня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропобутсервіс" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс маркет" (відповідач) про стягнення 237 803,36 грн. основного боргу, 3 102,57 грн. 3% річних, 5 039,31 грн. інфляційних втрат та 54 877,83 грн. пені.

15.02.2016 року та 09.03.2016 року через канцелярію до суду від позивача надійшли заяви про зменшення позовних вимог, які є однаковими за змістом, у яких останній просить стягнути з відповідача 3 102,57 грн. 3% річних, 5 039,31 грн. інфляційних втрат, 54 877,83 грн. пені.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка надійшла до суду 09.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки № Т0244/12 від 02.06.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2015 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/32243/15. Розгляд справи призначено на 25.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 року, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 15.02.2016 року.

Судове засідання, призначене на 15.02.2016 року, не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року розгляд справи призначено на 21.03.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропобутсервіс» (постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Ритейлінгова компанія «Євротек» (покупець) укладено Договір поставки № Т0244/12 (надалі - Договір або Договір поставки), згідно з п. 1.1. якого постачальник приймає на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується приймати і оплачувати товари за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в комерційних специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору і в кількості, передбаченій замовленням на товар (товар).

Поставка товару здійснюється відповідно до цін, які відображаються в комерційній специфікації погодженій і підписаній сторонами. Ціна на товар, погоджена сторонами, залишається незмінною протягом усього строку поставки товару (п. 6.1. Договору поставки).

Відповідно до п. 6.3. Договору товар, що поставляється покупцеві за договором, підлягає оплаті в національній валюті - гривні, у безготівковій формі. Оплата товару здійснюється в перший (найближчий) понеділок або четвер, який настає за днем закінчення терміну відстрочки оплати. Термін платежу за поставлений товар обраховується від дати фактичного його прийняття магазином, а не від дати виписки документів постачальником.

Пунктом 8.9. Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати вартості товару покупець зобов'язаний сплатити постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

15.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропобутсервіс» (постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Ритейлінгова компанія «Євротек» (покупець) укладено Додаткову угоду про особи умови поставки і повернення товару до Договору поставки (далі - Додаткова угода).

Згідно з п. 1 Додаткової угоди покупець зобов'язується оплачувати товари, поставлені постачальником з відтермінуванням платежу 30 днів від дати поставки кожної партії товару.

30.07.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропобутсервіс» (сторона-1), Закритим акціонерним товариством «Ритейлінгова компанія «Євротек» (сторона-2), Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс маркет» (сторона-3) укладено Договір № АТ0244/12 про заміну сторони в зобов'язанні (далі - Договір про заміну сторони в зобов'язанні), відповідно до п. 1. якого сторони досягли згоди щодо здійснення з 00:00 11.08.2012 року заміни в Договорі поставки № Т0244/12 від 01.06.2012 року, що укладений між стороною 1 (постачальник) та стороною 2 (покупець), сторони 2 на сторону 3, внаслідок чого з вказаної дати права і обов'язки покупця за договором поставки виникають у сторони 3 на умовах, визначених вказаним договором поставки.

Згідно з п. 2.2. Договору про заміну сторони в зобов'язанні починаючи з дати, вказаної в п. 1 договору, в сторони 3 як покупця виникають зобов'язання перед стороною 1 як постачальником щодо оплати за товар, поставлений безпосередньо стороні 3, у строки, вказані в договорі поставки, а також інші права та обов'язки, передбачені договором поставки, пов'язані із здійсненням нових поставок товару безпосередньо стороні 3.

На виконання умов Договору поставки позивачем за період з 01.04.2015 року по 10.07.2015 року поставлено відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору поставки № Т0244/12 від 02.06.2012 року (замінено третю особу на підставі Договору № АТ0244/12 про заміну сторони в зобов'язанні від 30.07.2012 року) щодо оплати товару у погоджені строки, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 3 102,57 грн. 3% річних, 5 039,31 грн. інфляційних втрат та 54 877,83 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, поставив відповідачу товар, проте останнім зобов'язання щодо оплати такого товару, а саме здійснено прострочення оплати відповідного товару (копію акту звірки розрахунків долучено до матеріалів справи).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд, з урахуванням умов Договору, Договору про заміну сторони в зобов'язанні, дійшов висновку про правильність такого розрахунку, у зв'язку із чим з відповідача підлягають стягненню 3 102,57 грн. 3% річних та 5 039,31 грн. інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, з урахуванням умов Договору та Договору про заміну сторони в зобов'язанні, суд дійшов висновку, що про обґрунтованість та відповідність обставинам справи такого розрахунку, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню 54 877,83 грн. пені.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС МАРКЕТ" (79040, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 359, ідентифікаційний код 38316777) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПОБУТСЕРВІС" (80371, Львівська обл., Жовківський район, село Надичі, вулиця Грушевського, будинок 77, ідентифікаційний код 20822425), грошові кошти: 3 102,57 грн. (три тисячі сто дві гривні 57 копійок) 3% річних, 5 039,31 грн. (п'ять тисяч тридцять дев'ять гривень 31 копійка) інфляційних втрат, 54 877,83 грн. (п'ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 83 копійки) пені та 1 218,00 грн. (одна тисячі двісті вісімнадцять гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 911/32243/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.04.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало