ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.16р. Справа № 904/8563/15

За скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельного підприємства "Акваполіс-К", м. Дніпропетровськ

на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива Дніпро", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельного підприємства "Акваполіс-К", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 15 317,21 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача (скаржника): не з'явився;

Від ВДВС: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство "Акваполіс-К" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, в якій останній просить визнати дії державного виконавця Єлісейкіної О.А. неправомірними, незаконними та такими, що порушують права і свободи ТОВ "ВТП "Акваполіс-К" як сторони виконавчого провадження; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49786165 від 14.01.16 р. та постанову від 27.01.16 р. про арешт коштів боржника, які винесені державним виконавцем Єлісейкіною О.А.; та зупинити виконавче провадження ВП № 49786165 від 14.01.16 р. до прийняття судом рішення про справі по суті.

ВДВС заперечує проти задоволення скарги, посилаючись на те, що дії проведені державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції по виконанню виконавчого провадження ВП № 49786165 є такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання представником останнього 25.03.16 р. ухвали господарського суду про відкладення розгляду скарги до 05.04.16 р. (а.с. 92).

Дослідивши подану скаргу, заслухавши представників позивача та ВДВС, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.15 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю Альтернатива Дніпро задоволено та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельне підприємство Акваполіс-К 7 250,00 грн. основного боргу, 891,65 грн. пені, 274,71 грн . 3% річних, 4 075,14 грн. інфляційних, 1 218,00 грн. судового збору.

Зазначене вище рішення 11.12.15 р. набрало законної сили, у звязку з чим господарським судом видано наказ.

Згідно ч.2. ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконанню державною виконавчою службою, підлягають виконавчі документи, зокрема, судові накази.

Так, виконавчий документ (наказ господарського суду від 11.12.15р.) позивачем (стягувачем) пред'явлено до виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції.

14.01.16р. відкрито виконавче провадження № 49786165 з виконання наказу від 11.12.15р у справі № 904/8563/15, про що винесено постанову.

27.01.16 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції боржник посилається на те, що внаслідок бездіяльності державного виконавця, боржнику своєчасно не було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, що позбавило останнього можливості у встановлений строк для добровільного виконання рішення, його виконати.

27.01.16 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яка мотивована тим, що боржник у добровільному порядку не виконав рішення суду. Скаржник стверджує, що вказана постанова, на його адресу не надсилалась.

Зазначені вище дії державного виконавця, скаржник вважає такими, що порушують вимоги Закону України Про виконавче провадження, що і стало підставою для звернення з даною скаргою до суду.

Подана скарга, підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим законом заходи з примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 31 Закону встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, державний виконавець мав надіслати на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її прийняття, тобто не пізніше 15.01.16 року, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, копія постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, надіслана лише 23.01.2016 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля пошти на конверті, в якому здійснювалось таке відправлення.

Тобто, в даному випадку мало місце порушення ВДВС, вимог п. 5 статті 25 Закону.

З огляду на викладене, дії державного виконавця, що полягають у несвоєчасному надісланні копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, слід визнати неправомірними.

При цьому слід зазначити про те, що несвоєчасне надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не є підставою для скасування вказаної постанови.

Так, відповідно до статті 35 Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

Доказів звернення з такою заявою до ВДВС, після несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження скаржником надано не було.

До того ж, слід зазначити про те, що відповідно до наданих держаним виконавцем доказів, скаржник (боржник) за адресою місця реєстрації фактично не перебуває (акт державного виконавця від 11.03.2016 р.).

Зазначене вище вбачається також із наданого скаржником конверта, де працівниками пошти виправлена адреса підприємства боржника, - замість вул. Калинової, 4, (адреса реєстрації), вказано - вул. Косіора 15/126.

Не вбачає суд підстав і для скасування постанови про арешт коштів боржника від 27.01.16 р. з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст. 57 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Відповідно до залученого до матеріалів справи супровідного листа №234/11 від 27.01.11 р. постанова про арешт коштів боржника, надіслана на адресу, за якою зареєстровано підприємство боржника.

Не підлягає задоволенню і вимога скаржника про зупинення виконавчого провадження до прийняття судом рішення у справі, зважаючи на те, що за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, господарським судом виноситься ухвала, до того ж, відповідно до статті 38 Закону України Про виконавче провадження, зупинення виконавчого провадження віднесено до компетенції державного виконавця, який зупиняє виконавче провадження у випадках, передбачених статтею 37 зазначеного Закону, перелік випадків зупинення виконавчого провадження у зазначений вище статті, не містить такої обставини, яка зазначена в скарзі як обєктивна необхідність.

Керуючись ст.ст. 11, 25, 31, 37, 38, 47, 57 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельного підприємства "Акваполіс-К" задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця, що полягають у несвоєчасному надісланні на адресу боржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 49786165 від 14.01.16 р., неправомірними.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Суддя ОСОБА_1