ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 922/4277/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.

за участю секретаря Марченко В.А.

за участю представників сторін:

прокурора Горгуль Н.В. (посвідчення №036152 від 29.10.2015р.),

першого позивача ОСОБА_1 (довіреність №17/1358-12 від 05.08.2015р.),

другого позивача ОСОБА_2 (довіреність №80-90/01-4029 від 31.12.2015р.), ОСОБА_1 (довіреність №80-90/01-4027 від 31.12.2015р.),

першого відповідача - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 30.03.2016р.), ОСОБА_4 (довіреність б/н від 30.03.2016р.), ОСОБА_5 (довіреність б/н від 20.03.2016р.),

другого відповідача не зявився,

третього відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх.№ 833 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "15" вересня 2015 р. у справі № 922/4277/15

за позовом Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі 1) Національної академії наук України, м.Київ,

2) Національного наукового центру "Харківського фізико-технічного інституту", м.Харків,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С", м.Харків,

2) Харківської міської ради, м.Харків,

3) Реєстраційної служби Харківського міського управляння юстиції, м.Харків,

про визнання незаконними рішень та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2015р. (суддя Добреля Н.С.) залишено без розгляду позовну заяву прокурора про:

- визнання незаконним та скасування п. 27 додатку 1 до рішення 16 сесії 6 скликання від 22.06.2012 року № 757/12 із змінами внесеними п. 30 додатку 3 рішення 24 сесії Харківської міської ради від 22.05.2013 року скликання від 26.02.2014 року № 1473/14;

- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 про державну реєстрацію за Харківською міською радою права комунальної власності від 27.03.2013 року № 1194258 на земельну ділянку, площею 30,7990 га з кадастровим номером :16:001:0017, яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Академіка Курчатова, 1-А, та запис про право власності від 21.03.2013 року № 472743;

- витребування у Харківської міської ради земельної ділянки площею 30,7990 га з кадастровим номером :16:001:0017 та передання її у власність НАН України.

- визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 про державну реєстрацію за Харківською міською радою права комунальної власності від 26.03.2014 року № 11927600 на земельну ділянку, площею 8,0566 га з кадастровим номером :16:001:0019, яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Академіка Курчатова, 1-А та запису про право власності від 21.03.2014 року № 5115486;

- витребування у Харківської міської ради земельної ділянки площею 8,0556 га з кадастровим номером :16:001:0019 та передання її у власність державі в особі НАН України;

- визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 про державну реєстрацію за Харківською міською радою права комунальної власності від 26.03.2014 року № 11940145 на земельну ділянку, площею 22,9210 га з кадастровим номером :16:001:0018, яка розташована за адресою: м. Харків, просп. Академіка Курчатова, 1-А та запису про право власності від 21.03.2014 року № 5121271;

- витребування у Харківської міської ради земельної ділянки площею 22,9210 га з кадастровим номером :16:001:0018 та передання її у власність державі в особі НАН України.

Заступник прокурора Харківської області з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до постанови Президії Верховної ради Української РСР «Про статус Академії наук Української РСР» від 17.01.1991 № 627-ХІІ, Указу Президента України «Про забезпечення діяльності та розвитку Академії наук України» від 20.01.1992 № 43, ст. 2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансі Національної академії наук України та установ, організацій і підприємств, віднесених до її відання, є державною власністю й закріплені за державою за Національною академією наук України в безстрокове користування. Національна академія наук України, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об'єктів.

Прокурором до матеріалів справи надано копію листа НАН України від 25.05.2015 № 16/214-40, в якому академія засвідчувала, що згода або погодження на вилучення спірних земельних ділянок ними не надавалась. Вказані земельні ділянки є об'єктом майнового комплексу Національної академії наук України, переданого на праві оперативного управління ННЦ «ХФТІ» та обліковується на його балансі.

Національна академія наук України, як суб'єкт управління державною власністю, відноситься до органів, які уповноважені державою здійснювати владні функції, а саме управляти об'єктами державної власності.

Враховуючи вищевикладені норми матеріального права, на думку прокурора, він правомірно визначив у якості органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (позивача), Національну академію наук України та ННЦ «ХФТІ», оскільки матеріалами справи належним чином доведено порушення інтересів держави, які полягають у незаконному вилученні державного майна (земельної ділянки), яке знаходиться у віданні НАН України та перебуває на балансі Інституту, який є бюджетною науковою установою та балансоутримувачем державного майна.

Крім того, як зазначає апелянт, необґрунтованим є висновок суду щодо необхідності визначення позивачем по вказаній справі - Державної екологічної інспекції у Харківській області, оскільки згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" вирішено ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну екологічну інспекцію.

Відповідно до п.6 Постанови центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.

Станом на 15.09.2015р. Державна інспекція сільського господарства у Харківській області, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не ліквідована, та її діяльність із здійснення контрольних функцій не припинено.

Таким чином, як зазначає прокурор, наразі до повноважень Державної екологічної інспекції не відноситься здійснення контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель всіх форм власності.

З 2014 року в Україні діє мораторій на проведення перевірок підприємців контролюючими органами, що викладено у ст. 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (зі змінами). Виключення складають перевірки, які проводяться ДФС України, при наявності дозволу Кабінету Міністрів України або по ініціативі суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави усупереч вимогам чинного законодавства України, вона підлягає поверненню за вимогою власника. Оскільки органи Державної інспекції сільського господарства України не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовами цієї категорії, з даним позовом звертається прокурор в особі НАН України та ННЦ «ХФТІ».

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представники першого та другого позивачів у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Представники ТОВ «Форс С» у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу (вх. №3484 від 31.03.2016р.) проти апеляційної скарги заперечували та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

14.07.2015р. заступник прокурора Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України та Національного наукового центру Харківський фізико-технічний інститут до Товариства з обмеженою відповідальністю Форс-С, Харківської міської ради та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з відповідним позовом.

ТОВ "Форс С" у відзиві на позовну заяву проти позову заперечувало та просило суд відмовити у його задоволенні.

Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції у запереченнях на позовну заяву просила суд вирішити питання щодо припинення провадження в частині вимог звернутих до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. У разі незадоволення клопотання про припинення провадження, відмовити у задоволенні позовних вимог до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Відносно інших позовних вимог вирішити справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Харківська міська рада надала до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що прокурором не вірно визначено позивача по справі.

15.09.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Зважаючи на те, що прокурор звернувся до суду 14.07.2015р., до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про прокуратуру» та Господарського процесуального кодексу України чинних на дату подання позовної заяви.

Частиною 2 статті 20 Закону України Про прокуратуру (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право, зокрема, звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до частини 2 статті 29 ГПК України (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

Згідно пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, положення абзацу четвертого частини першої статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як свідчать матеріали справи, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної академії наук України та Національного наукового центру Харківський фізико-технічний інститут.

Відповідно до ст. 6. Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Підставою для звернення прокурора з даним позовом є наявність Державного акту на право користування землею серія Б№ року, виданого Харківському Фізико-технічному інституту.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме статуту НАН України, Національна академія наук України є вищою державною науковою організацією України, що заснована на державній власності та користується правами самоврядності. НАН України діє у відповідності із чинним законодавством України та цим статутом. Пунктом 5 загальних положень статуту передбачено, що НАН України щорічно звітує перед Кабінетом Міністрів України про результати своєї наукової і науково-технічної діяльності та використання коштів, виділених їй із Державного бюджету. Також п. 10 цього статуту передбачено, що НАН України є юридичною особою, має рахунки в органах державного казначейства України, круглу печатку із зображенням Державного герба України, інші печатки та штампи, необхідні для ведення діловодства.

Відповідно до статуту Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", ННЦ ХФТІ- державна бюджетна неприбуткова наукова установа, яка згідно з Указом Президента України від 17.02.2004р. №197 знаходиться у віданні Національної академії наук України, є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в установах Державного казначейства, валютні рахунки в установах банків України, печатку і офіційні бланки з зображенням Державного герба України і своїм найменуванням, типові зразки яких затверджено Кабінетом Міністрів України, інші печатки і штампи, які необхідні для здійснення статутної діяльності та зареєстрований у встановленому порядку товарний знак.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що НАН України та ННЦ ХФТІ не органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади в розумінні Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 та ст. 6 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи те, що НАН України та ННЦ ХФТІ не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, місцевим господарським судом правомірно позов заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Національної академії наук України та Національного наукового центру Харківський фізико-технічний інститут до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С", м. Харків до Харківської міської ради м. Харків та до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції м. Харків, залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 статті 81 ГПК України.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали по даній справі, тому ухвалу господарського суду Харківської області від "15" вересня 2015 р. у справі № 922/4277/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від "15" вересня 2015 р. у справі № 922/4277/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 06.04.2016р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Бородіна Л.І.