ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 911/4192/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Данилова Т.Б. (доповідач)

судді: Данилова М.В., Яценко О. В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Коцюбинської селищної ради
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р.
у справі господарського суду№911/4192/15 Київської області
за позовомприватного підприємства "Глосар"
доКоцюбинської селищної ради
про за участю представників сторін: позивача - відповідача -стягнення коштів Кур'ян А.М. дов.№3 від 16.02.2016, Габрик О.І. дов. № 2 від 16.02.2016, Матюшин О.В. дов. б/н від 15.01.2016,
Овчинніков С.О. дов.б/н від 08.02.2016

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Приватне підприємство "Глосар" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Коцюбинської селищної ради про стягнення 1505884, 17 грн., з яких 584955,60 грн. заборгованості за виконанні роботи по об'єкту будівництва"Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області", 437584,87 грн. інфляційних втрат, 413972,28 грн. пені, 47116,97 грн. 3% річних та 22254,45 грн. судового збору.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 545781,60 грн. заборгованості за виконанні роботи, що погоджено сторонами в акті звірки з урахуванням зауважень в Акті КРУ, а санкції просив перерахувати пропорційно сумі основного боргу за розрахунком суду.

Вказана заява прийнята місцевим господарським судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.11.2015 ( суддя Заєць Д.Г.), залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016(головуючого судді Скрипки І.М., суддів Гончарова С.А.,Зубець Л.П.) позов задоволено частково: стягнуто з Коцюбинської селищної ради на користь ПП "Глосар" 545781,60 грн. заборгованості, 40492,51 грн. пені, 400603,69 грн. інфляційних втрат, 43961,59 грн. 3% річних та 15462, 59 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Коцюбинська селищна рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати та залишити позов без розгляду.

В касаційній скарзі і додаткових обґрунтуваннях Коцюбинська селищна рада наполягає на тому, що роботи по договору №191 від 20.12.2012 позивачем не виконувались, а судами попередніх інстанцій надано неправильну оцінку доказам у справі, і порушено приписи статей 875-891 Цивільного кодексу України, а також не застосовано приписи ч.6 ст.232 ГК України в частині строків нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань.

Порушенням норм процесуального права касатор вважає незастосування ст.79 ГПК України, що суди за клопотанням Коцюбинської селищної ради не зупинили провадження у цій справі до розгляду у господарському суді м. Києва справи №910/2914/16 про визнання договору №191 від 20.12.2012 недійсним.

Коцюбинською селищною радою подано до Вищого господарського суду України крім клопотання про зупинення виконання судового рішення ще й копії пояснень і заяв фізичних осіб щодо надання їм матеріальної допомоги, листування та Ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2016.

Колегією суддів Вищого господарського суду України ці додатки не розглядаються і не оцінюються у відповідності із приписами ст.111-7 ГПК України, приєднуються до матеріалів справи.

У відзиві на касаційну скаргу ПП"Глосар" проти касаційної скарги заперечує, вважає судові рішення законними і обґрунтованими, оскільки передбачені Договором підрядні роботи виконані і прийняті Коцюбинською селищною радою за Актами без зауважень і заперечень, просить судові рішення залишити в силі, а касаційну скаргу - без задоволення.

Коцюбинська селищна рада надала клопотання про перенесення розгляду касаційної скарги, оскільки адмінбудівля селищної ради захоплена і немає доступу до документів і нема можливості підготуватись до засідання.

Також ПП "Глосар" надало клопотання про залучення до справи копій Рішень Коцюбинської селищної ради про дострокове припинення повноважень селищного голови та покладення виконання обов'язків на іншого селищного голову.

Колегія суддів Вищого господарського суду України розглянула зазначені клопотання і зазначає, що статтею 111-7 Господарського процесуального кодексу України встановлені обмеження повноважень суду касаційної інстанції, а саме касаційний суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права,- за таких умов зміна керівництва відповідача не впливає на розгляд касаційної скарги Коцюбинської селищної ради, представники якої прибули в судове засідання з належно оформленими довіреностями, які не скасовані і не відкликані.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, що 20.12.2012 між Приватним підприємством "Глосар" (підрядник за договором) та Коцюбинською селищною радою в особі селищного голови Садовського В.І. (замовник за договором) укладено договір №191 на проведення будівельних робіт по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області", відповідно до якого виконавець зобов'язується у 2012 році виконати будівельні роботи по об'єкту, а замовник - зобов'язується прийняти і оплатити попередньо - зазначені роботи.

Оскільки договір підряду №191 укладено між позивачем ПП "Глосар" та відповідачем Коцюбинською селищною радою, Управління Житлово-комунального господарства "Біличи" не є правонаступником відповідача або особою, відповідальною по його зобов'язаннях, так само як і Київська обласна державна адміністрація, суд апеляційної інстанції не встановив правових підстав для задоволення поданих відповідачем клопотань і залучення до участі у справі УЖКГ "Біличи" і Київської обласної державної адміністрації.

У відповідності до п.1.3 Договору від 20.12.2012 №191 на проведення будівельних робіт по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області" приймання виконаних робіт проводиться згідно актів виконаних робіт.

Пунктом 3.1; 3.2 Договору передбачено, що ціна договору визначена кошторисною документацією і становить 585097,20 грн. з ПДВ. Ціна договору включає всі витрати виконавця, необхідні для виконання робіт за цим договором.

Строк (термін) виконання робіт по об'єкту реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області починається з моменту підписання договору і завершується до 31.12.2012р.(п.5.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником виконаних робіт, які здійснюються на підставі графіку виконання робіт та актів приймання виконаних робіт.

Протягом п'яти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт замовник перераховує на особистий рахунок виконавця кошти згідно актів приймання виконаних робіт та графіку виконання робіт. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації , що встановлено п. 4.4, 4.6 Договору.

У разі невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов'язань по даному договору, він сплачує виконавцеві штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, про що зазначено у п. 7.3 договору.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012р.

Додатковими угодами №1 від 31.12.2012р., №2 від 31.12.2013р. сторони дійшли згоди про дію договору спочатку до 31.12.2013р., а потім вже до 31.12.2014р. шляхом викладення п.10.1 в новій редакцій, а додатковою угодою №3 від 25.03.2015р. сторонами погоджено нову редакцію розділу 12 договору щодо місцезнаходження та банківських реквізитів сторін.

При цьому, жодних змін до п.1.1 та 5.1 договору щодо замовника або строку виконання робіт саме до 31.12.2012р. сторонами внесено не було.

Судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору №191 від 20.12.2012 на проведення будівельних робіт по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області", позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 584955,60 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт №4 від 24.12.2012р. (форми КБ-2в) за грудень 2012р. на суму 584955, 60 грн. (з ПДВ) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати (форми КБ-3) за грудень 2012р. на суму 584955,60 грн. (з ПДВ), які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши умови договору, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивачем було належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором підряду №191 від 20.12.2012р. Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору підряду.

17.12.2014р. позивач ПП "Глосар" звернувся до відповідача Коцюбинської селищної ради з вимогою про оплату виконаних робіт по договору №191 від 20.12.2012р., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Всупереч умовам договору, відповідач-замовник за виконані роботи розрахунок не провів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 584955,60 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті, суди попередніх інстанцій керувались приписами ст.ст.193 Господарського кодексу України, згідно якої до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту укладеного 20.12.2012 договору №191 вбачається, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України унормовано, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтями 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заперечуючи проти позову в суді першої інстанції, В.о. селищного голови заступник селищного голови Пушанко П.П. у відзиві на позовну заяву фактично визнавав укладення спірного договору, не заперечував виконання робіт, зазначаючи, що причиною утворення боргу стало не виділення коштів на оплату робіт з реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала в смт. Коцюбинське. Одночасно у відзиві зазначено про завищення вартості фактично виконаних робіт на 39174,00 грн. згідно результатів позапланової перевірки КРУ у вересні 2014р., відтак, невірне нарахування позивачем у зв'язку з цим пені, 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають перерахунку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням Київської обласної ради від 23.08.2011 №187-09-У1 затверджено "Програму охорони довкілля та раціонального використання природних ресурсів Київської області на період до 2016 року", згідно п.2.24 першочергових заходів (таблиця 11) було передбачено реконструкцію мереж водовідведення смт. Коцюбинського; органом, що контролює виконання заходу, визначено виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради, термін виконання 2012-2016рр., передбачено джерела фінансування та їх об'єми.

В вересні 2014 року Сектором фінансового контролю в м. Ірпінь та м. Буча було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Коцюбинської селищної ради за період з 01.01.2013р. по 01.03.2014р., за результатами якої встановлено, що за результатами проведених контрольних обмірів по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області", роботи по якому виконувались ПП "Глосар" відповідно до договору №191 від 20.12.2012р. (акт прийняття виконаних будівельних робіт №4 за грудень 2012р.), встановлено завищення вартості фактично виконаних робіт на суму 39174, 00 грн., та складено акт ревізії за №22-16/2139 від 30.09.2014р.

Враховуючи вказані зауваження, уповноваженими представниками сторін Договору №191 від 20.12.2012р. було підписано 29.09.2014р. скоригований акт №2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за вересень 2014р. на суму 545891,60 грн. (з ПДВ) та скріплено печатками підприємств, а також акт звірки розрахунків по спірному договору за період з 20.12.2012р. по 29.10.2015р., за яким заступник селищного голови відповідача Пушанко П.П. визнав заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29.10.2015р. за спірним договором в сумі 545781,60 грн. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

З огляду на вказані обставини, позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 545781,60 грн. заборгованості за виконані роботи, що погоджено сторонами в акті звірки, з урахуванням зауважень КРУ.

Оскільки роботи, передбачені договором, були повністю та належним чином виконані позивачем та прийняті відповідачем, що підтверджується підписаними 24.12.2012р. уповноваженими представниками та скріпленими печатками сторін актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрат (форми КБ-3), з урахуванням акту КРУ за №22-16/2139 від 30.09.2014р. та акту №2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за вересень 2014р. на суму 545891,60 грн. (з ПДВ), відповідач зобов'язаний був згідно п. 4.4 договору оплатити виконані позивачем роботи на суму 545891,60 грн. протягом п'яти робочих днів після підписання акту приймання виконаних робіт від 24.12.2012р.

При цьому судами встановлено, що виконання робіт позивачем за спірним договором підтверджується також і розпорядженням Коцюбинської селищної ради №117 від 19.11.2012р. про затвердження проектно-кошторисної документації на реконструкцію каналізаційних мереж по вул. Бакала, 8-38 в смт. Коцюбинське в сумі 626922,00 грн., технічними умовами №5 від 17.04.2012р. на підключення об'єкту "Реконструкція каналізаційного самопливного колектору по вул. Бакала смт. Коцюбинське", технічним завданням на реконструкцію каналізаційного колектора по вул. Бакала смт. Коцюбинське, ордером №84/12 на розриття ґрунту для прокладки каналізації по вул. Бакала, 2-8 на дільниці №8-51, експертним звітом щодо розгляду кошторисної документації (позитивний) по реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала, 8-38 смт. Коцюбинське (стадія проектування - робоча документація), декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітекрутно-будівельного контролю у Київській області 26.12.2012р., реєстром кредиторської заборгованості відповідача за 2013рік, наявними у справі.

Наявний у справі лист УЖКГ "Біличі" №15 від 13.01.2016р. про те, що з 2012 року по теперішній час УЖКГ "Біличі" не приймало на баланс та не вводило в експлуатацію зовнішні мережі водовідведення (каналізаційний колектор) по вул. Бакала в смт.Коцюбинське, не свідчить про те, що роботи позивачем за спірним договором не проводились.

Натомість, подана самим же відповідачем до апеляційної скарги декларація про початок виконання спірних робіт по договору за адресою вул. Бакала, 8-38 смт. Коцюбинське, зареєстрована 26.11.2012р. Інспекцією ДАБК у Київській області, декларація про готовність об'єкта до експлуатації подана самим відповідачем 24.12.2012р., декларація зареєстрована Інспекцією ДАБК у Київській області 26.12.2012р, тобто після підписання відповідачем 24.12.2012р. актів прийняття-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 за спірним Договором.

Дата початку будівництва (26.11.2012р.) і дата закінчення будівництва (18.12.2012р.), зазначені самим відповідачем в п.11 вищевказаної декларації, що не співпадає з датою укладення договору між сторонами, не може достеменне свідчити про невиконання позивачем спірних робіт саме по укладеному договору №191 від 20.12.2012р., оскільки позивач ніяким чином не може впливати на дані, які зазначались самостійно відповідачем у поданій декларації.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем ПП "Глосар" роботи за договором №191 від 20.12.2012р. не проводились взагалі, матеріали справи не містять. Також відсутні в матеріалах справи докази виконання спірних підрядних робіт за іншим договором.

Враховуючи встановлені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача 545891,60 грн. основного боргу за договором №191 від 20.12.2012р. на проведення будівельних робіт по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала №8-38 в смт. Коцюбинське Київської області", які судом задоволені.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем зобов'язання щодо оплати виконаних робіт, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат, пені, 3% річних за період з 01.01.2013р. по 07.09.2015р., розрахунок яких проведений на суму боргу 584955,60 грн.

Згідно п. 7.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов'язань по даному договору, він сплачує виконавцеві штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Як зазначено в статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за просрочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суди попередніх інстанцій, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені за період з 01.01.2013р. по 01.07.2013р. на суму заборгованості 545781,60 грн., з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України, дійшли до висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню в сумі 40492,51 грн., в іншій частині вимог про стягнення 373479, 77 грн. пені відмовили.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що посилання Коцюбинської селищної ради в касаційній скарзі на те, що судами не застосовано положення ч. 6 ст. 232 ГК України, не відповідає матеріалам справи і содовим рішенням.

При цьому, оскільки позивач з позовом до суду звернувся 11.09.2015р., позовна давність в один рік для звернення з вимогою про стягнення пені спливла, однак, враховуючи те, що відповідачем Коцюбинською селищною радою під час розгляду справи в суді першої інстанції не було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності у відповідності із приписами ч.3 ст.267 ЦК України, позовні вимоги про стягнення пені задоволені в розмірі 40492,51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суди попередніх інстанцій, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2013 по 07.09.2015 на суму заборгованості 545781,60грн., встановили, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в розмірі 43961,59грн., та 400603,69 грн. відповідно, в іншій частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовлено.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, інфляційні втрати та 3% річних не є штрафними санкціями, а тому положення ч.6 ст.232 ГК України до них не застосовуються.

24.02.2016р. та 26.02.2016р. до апеляційного суду від відповідача надійшли клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №910/02914/16 господарського суду м. Києва, а 26.02.2016р. в додатках до клопотання про долучення до матеріалів справи документів подано належним чином завірену копію ухвали суду від 23.02.2016р.про порушення провадження у справі №910/2914/16. В обґрунтування заявлених клопотань відповідач посилається на те, що ним подано позов про визнання недійсним договору №191 від 20.12.2012р., однак не зазначено, з яких правових підстав він просить суд визнати спірний договір недійсним.

Розглядаючи заявлене клопотання про зупинення провадження, суди виходили з того, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зокрема, відповідно до статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Оскільки відповідачем не додано до клопотання копії позовної заяви і не зазначено, з яких правових підстав він просить суд у справі №910/2914/16 визнати спірний договір недійсним та не обґрунтовано неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у справі №910/2914/16, апеляційний суд не встановив правових підстав для зупинення провадження у справі №911/4192/15.

Одночасно апеляційний суд підставно зазначив, що у разі визнання недійсним договору №191 від 20.12.2012. у справі №910/2914/16, це може бути підставою для перегляду судових рішень у даній справі за нововиявленими обставинами.

В судове засідання касаційної інстанції ПП "Глосар" надало копію Рішення господарського суду м. Києва від 29.03.2016 у справі №910/2914/16, яке не набрало законної сили, і тому касаційним судом не розглядається.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Коцюбинської селищної ради, оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а судами попередніх інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Коцюбинської селищної ради залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі №911/4192/15 господарського суду Київської області залишити без змін.

Ухвалу Вищого господарського суду України від 30.03.2016р. в частині зупинення рішення господарського суду Київської області від 03.11.2015р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. у справі №911/4192/15 вважати такою, що втратила чинність.

Головуючий суддя Т. Данилова

Судді М. Данилова

О. Яценко