ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа №922/6509/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Терещенко О.І.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №5498 від 30.12.2015 року;

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, за довіреністю б/н від 12.01.2016 року;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», м.Харків, (вх.№708Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016 року по справі №922/6509/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купянський комбікормовий завод», м.Купянськ, Харківська область,

про стягнення 56425,86 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купянський комбікормовий завод», в якій просило стягнути на свою користь суму основної заборгованості в сумі 56425,86 грн. за договором №09П-ПРФ418-2013 від 28.12.2012 року. Також позивач просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.02.2016 року по справі №922/6509/15 (суддя Сальнікова Г.І.) у позові відмовлено в повному обсязі.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, апелянт просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини між сторонами, а саме: Правила користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 року, Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджені наказом Мінпаливенерго України №618 від 27.12.2005 року, ст. 629 Цивільного кодексу України, що є порушенням ст.ст. 4, 43 Господарського процесуального кодексу України та п. 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.12.2012 року №6 «Про судове рішення».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

30.03.2016 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3475), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 04.04.2016 року була направлена третій особі рекомендованим листом 12.03.2016 року за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі і отримана нею 17.03.2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Однак, третя особа в судове засідання не зявилася, про причини не з'явлення суд не повідомила.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також на те, що явка представника третьої особи у судове засідання не була визнана обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 04.04.2016 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязок.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Куп'янський комбікормовий завод» (споживач, відповідач у справі) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) №09П-ПРФ418-2013, відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити споживачу природний газ у кількості та у строки, обумовлені договором, а споживач - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пунктами 2.6., 2.7., 2.8. договору визначено, що послуги з постачання газу оформлюються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно за даними вузлів обліку, визначених у додатку №1 до договору. Постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Звертаючись із позовом у даній справі, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) №09П-ПРФ418-2013 від 28.12.2012 року в частині повної та своєчасної оплати спожитого природного газу за квітень 2015 року, внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем станом на момент звернення з позовом склала 56425,86 грн., які включені до акту прийому-передачі газу за квітень 2015 року.

Відносини, з приводу яких у сторін виник спір у даній справі, регулювались Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012 року №1181, які були зареєстровані в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 року за №1715/22027 та які втратили чинність 27.11.2015 року, однак діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, у п. 1.3 Правил визначено, що недорахований обсяг природного газу - це обсяг природного газу, використаний споживачем, але не врахований комерційним вузлом обліку.

Згідно з положеннями розділу III Правил, об'єкти газоспоживання споживача мають бути забезпечені комерційним вузлом обліку природного газу для визначення обсягів споживання/розподілу/транспортування природного газу в точках вимірювання та складання комерційного обліку газу для проведення розрахунків. Підключення об'єктів газоспоживання, які не забезпечені комерційними вузлами обліку, забороняється.

Об'єкти газоспоживання споживача мають бути забезпечені комерційним вузлом обліку природного газу для визначення обсягів споживання/розподілу/транспортування природного газу в точках вимірювання та складання комерційного обліку газу для проведення розрахунків. Підключення об'єктів газоспоживання, які не забезпечені комерційними вузлами обліку, забороняється.

Для визначення обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку газу газорозподільного/ газотранспортного підприємства.

У разі відсутності вузла обліку газу в газорозподільного/газотранспортного підприємства приймаються дані комерційного вузла обліку газу споживача.

За підсумками місяця споживач разом зі звітом про обсяги споживання газу надає газорозподільному (газотранспортному) підприємству роздруковану інформацію з обчислювачів про кількість облікованого газу, характер і тривалість аварійних ситуацій, оперативні втручання у його роботу.

Сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) у будь-який час доби.

Перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках:

- тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу);

- непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку;

- наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу;

- пропущення строків повірки ЗВТ.

Перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ перерахунки проводяться за період, починаючи з розрахункової доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з газорозподільним/газотранспортним підприємством.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є газорозподільне/газотранспортне підприємство, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період несправності (відсутності) ЗВТ здійснюються на підставі даних дублюючих вузлів обліку споживача. У разі відсутності дублюючих вузлів обліку розрахунковим методом відповідно до умов договору. У розрахунках можуть використовуватися дані показів ЗВТ попередніх періодів, режимні карти газоспоживаючого обладнання, питомі витрати газу на одиницю виробленої продукції тощо.

За будь-яких перевірок у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювань об'єму газу (помилки в розрахунках об'єму розподіленого/протранспортованого газу, відсутність чи вихід з ладу вимірювальних перетворювачів параметрів газу і перепаду тиску, витоки газу в імпульсних лініях до перетворювачів тиску газу та перепаду тиску, виявлення факту несанкціонованого втручання в конструкцію чи в роботу вузла обліку, використання конфігурації обчислювача, яка не відповідає документації на комерційний вузол обліку газу тощо), представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, разом з відповідальною за його технічний стан особою складає двосторонній акт про порушення Правил.

Акт, підписаний представниками сторін, є підставою для проведення перерахунків об'ємів прийнятого-переданого газу. Перерахунки здійснюються в порядку, передбаченому у підпунктах 3.12.3, 3.12.4 пункту 3.12. розділу III Правил, або в умовах договору.

У разі виникнення спірних питань щодо змісту акта під час його підписання сторона, яка перевіряється, має право підписати акт із зауваженнями.

У разі відмови представника сторони договору, яка перевіряється, від підписання акта, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони договору від підписання.

Обсяг споживання/розподілу/транспортування газу підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі (актом про надані послуги), що оформлюється згідно з даними комерційного обліку природного газу.

Акти приймання-передачі газу (акти про надані послуги) є підставою для остаточних розрахунків.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі (акта про надані послуги) розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом обсяги споживання/розподілу/транспортування встановлюються відповідно до даних газорозподільного/газотранспортного підприємства.

Відповідно до пункту 3.13 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки вузла обліку уповноваженим представником газорозподільного/газотранспортного підприємства порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача складається акт про порушення. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення недорахованого обсягу газу та/або суми завданих споживачем збитків. У разі необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Положеннями розділу 4 Правил користування передбачено, що постачання, транспортування та розподіл природного газу споживачам здійснюється відповідно до укладених договорів.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 4.4. Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою НКРЕ від 19.04.2012 року №420, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, розподіл газу споживачам постачальника природного газу за регульованим тарифом здійснюється на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, який укладається відповідно до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ від 22.09.2011 року №1580.

Умовами вищевказаного типового договору передбачено обов'язок газопостачальної організації проводити не рідше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показників комерційних засобів вимірювальної техніки, що входять до складу вузла обліку споживача (пункт 5.1.4).

Послуги з газопостачання та розподілу протягом 2014 року - першого півріччя 2015 року надавались ПП «Куп'янський комбікормовий завод» на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №09П-ПРФ418-2013 від 28.12.2012 року, укладеному з ПАТ «Харківгаз» у редакції додаткової угоди №2 від 01.04.2014 року, як гарантованим постачальником.

Як вказує позивач, що підтверджується матеріалами справи, згідно з роздруківки з коректора за квітень місяць 2015 року, у роботі вимірювального комплексу, встановленого на ПП «Куп'янський комбікормовий завод» виникли паузи, які унеможливлюють функціонування вимірювального комплексу у штатному режимі та під час яких, облік спожитого природного газу не ведеться. Згідно з роздруківками архіву аварійних ситуацій з коректора, пауза в роботі вузла обліку тривала 5 годин 17 хвилин.

Так, враховуючи положення пунктів 3.12.2 та 3.12.3 Правил користування ПАТ «Харківгаз» було проведено технічний розрахунок спожитого природного газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання споживача.

Крім того, варто зазначити, що вимоги по проведенню перерахунку спожитого газу у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювання об'єму газу на підставі двостороннього акту про виявлені недоліки, зафіксовано пунктом 3.3.11.12 Технічної угоди №09ТУ-ПР418-2014 від 08.04.2014 року, укладеної між ПАТ «Харківгаз» та ПП «Куп'янський комбікормовий завод».

Правилами передбачено, що в акті про порушення Правил мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення недорахованого обсягу газу та/або суми завданих споживачем збитків. Тобто, при проведенні перевірки технічного стану вузла обліку газопостачальне/газорозподільне підприємство має не лише можливість, а і обов'язок щодо обстеження газоспоживаючого обладнання на предмет фактичного використання газу споживачем, фіксування його технічних параметрів, обстеження складових вузла обліку щодо можливого втручання у разі відсутності живлення енергозалежних елементів ЗВТ та інших фактів, які мають надавати об'єктивну оцінку щодо спожитого, але не врахованого вузлом обліку природного газу.

У матеріалах справи мститься акт перевірки технічного стану вузла обліку ПП «Куп'янський комбікормовий завод» від 25.05.2015 року, згідно якого представники газопостачальника прибули до споживача за його письмовою заявкою для зняття приладу обліку на повірку та пломбування вхідної засувки для припинення газопостачання. Даний акт висновків щодо будь яких порушень з боку споживача не містить, натомись в ньому чітко зафіксовано про непошкодженість та цілісність пломб на ЗВТ. Претензій щодо стану газоспоживаючого обладнання та складових вузла обліку актом не зафіксовано.

Крім того, слід зауважити, що додатком №1 до вищевказаного договору на постачання природного газу визначено перелік комерційних вузлів обліку та газоспоживаючого обладнання ПП «Куп'янський комбікормовий завод». Згідно даного переліку у споживача встановлено обладнання: ГГБ-200 у кількості 4 одиниць потужністю по 280куб.м/год та АОГВ-35 дві одиниці потужністю по 4,1 куб.м/год та АОГВ-50 - 1 шт. - потужністю 5,9 куб.м/год. При цьому, у графі режим роботи споживача зазначено «сезонно». Також, ПП «Куп'янський комбікормовий завод» зазначив, що саме в період виникнення аварійної ситуації газоспоживаюче обладнання ним не використовувалось, з огляду на сезонність його роботи.

Сезонність споживання природного газу зазначена ПП «Куп'янський комбікормовий завод» листом від 15.02.2015 року №27, в якому на підставі щомісячних актів приймання передачі природного газу, складених з ПАТ «Харківгаз» визначені місячні обсяги споживання природного газу протягом 2013-2015 років.

На вимогу відділу НКРЕКП у Харківській області до ПАТ «Харківгаз» надати акти обстеження/перевірок вузла обліку ПП «Куп'янський комбікормовий завод» за 2014-2015 рік, газопостачальником були надані: акт від 24.04.2014р. №128 перевірки ВОГ, акт від 22.05.2014р. №145 перевірки ВОГ, акт від 25.06.2014р. №164 перевірки ВОГ, акт від 21.07.2014р. №1400 перевірки технічного стану вузла обліку, акт від 11.09.2014р. №206 перевірки ВОГ, акт від 25.05.2015р. №93 перевірки ВОГ, акт від 07.07.2015р. №120 перевірки технічного стану вузла обліку та акт від 28.07.2015р. №149 перевірки ВОГ. Однак, в період з 11.09.2014 року до 25.05.2015 року вузол обліку споживача жодного разу не був проконтрольований виконавцем послуг з постачання/розподілу природного газу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції ПАТ «Харківгаз» було порушено договірні відносини із ПП «Куп'янський комбікормовий завод» щодо контрольного зняття показів лічильника і не доведено наявності обставин за яких можливо дійти висновку про правомірність нарахування та стягнення 56425,86 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016 року по справі №922/6509/15 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.02.2016 року по справі №922/6509/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Терещенко О.І.