ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" березня 2016 р. Справа № 911/461/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «І ОСОБА_1 Інжиніринг», Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проців
про стягнення 180563,08 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 дов. від 22.03.2016
відповідача:ОСОБА_3 дов. від 11.01.2016 № 1-1/1101-16
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «І ОСОБА_1 Інжиніринг» (далі відповідач) про стягнення 180563,08 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг перевезення від 14.08.2014 № 12-14/08/14 щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги перевезення у строк визначений договором.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що відповідач не отримував рахунки на оплату наданих послуг, а відтак не настав строк щодо здійснення розрахунку за надані послуги, оскільки положеннями договору передбачено, що підставою для оплати є підписаний сторонами акт виконаних робіт (надання послуг) та отриманий замовником рахунок перевізника, який виставляється після погодження вартості (послуг) сторонами. З огляду на зазначене відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг перевезення від 14.08.2014 № 12-14/08/14 (далі договір), відповідно до умов якого позивач перевізник зобовязався на умовах цього договору у встановлені строки прийняти, перевезти та доставити у визначений замовником - відповідвчем пункт призначення вантаж замовника (надалі вантаж), а замовник надати до перевезення вантаж та оплатити послуги з перевезення (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору перевізник виконує для замовника перевезення вантажу в обсязі, за ціною, по маршруту, в терміни, що погоджується сторонами у відповідному додатку (специфікація) до цього договору. Обсяг наданих послуг підтверджується по факту виконання необхідними транспортними документами/актом виконаних робіт (наданих послуг), підписаними сторонами.

Згідно п. 3.1 договору розрахунки між перевізником і замовником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на рахунки сторін.

Загальна вартість послуг вказується в актах виконаних робіт (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що підставою для оплати є підписаний сторонами акт виконаних робіт (надання послуг) та отриманий замовником рахунок перевізника, який виставляється після погодження вартості (послуг) сторонами.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та становить 1 рік. У випадку, якщо жодна із сторін до спливу строку цього договору не заявить письмово по припинення договору, договір вважається продовженим на такий же самий строк (п.п. 7.1, 7.2 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на суму 210063,08 грн., що підтверджується наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 08.09.2014 № ГІ-0000003 на суму 45344 грн., від 16.09.2014 № ГІ-0000004 на суму 48178 грн., від 22.09.2014 № ГІ-0000005 на суму 31174 грн., від 30.09.2014 № ГІ-0000006 на суму 25506 грн., від 02.02.2015 № ГІ-0000001 на суму 4140 грн., від 03.02.2015 № ГІ-0000002 на суму 4140 грн., від 04.02.2015 № ГІ-0000003 на суму 4140 грн., від 07.02.2015 № ГІ-0000004 на суму 4140 грн., від 09.02.2015 № ГІ-0000005 на суму 4140 грн., від 10.02.2015 № ГІ-0000006 на суму 4689,79 грн., від 11.02.205 № ГІ-0000007 на суму 4689,79 грн., від 12.02.2015 № ГІ-0000008 на суму 4689,79 грн., від 12.02.2015 № ГІ-0000009 на суму 4689,79 грн., від 17.02.2015 № ГІ-0000010 на суму 5100,48 грн., від 18.02.2015№ ГІ-0000012 на суму 5100,48 грн., від 19.02.2015 № ГІ-0000013 на суму 5100,48 грн., від 20.02.2015 № ГІ-0000014 на суму 5100,48 грн., які підписані в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Для оплати наданих послуг позивач виставив відповідачу наступні рахунки-фактури: від 08.09.2014 № 0809-01 на суму 45344 грн., від 16.09.2014 № 1609-05 на суму 48178 грн., від 22.09.2014 № 2209-01 на суму 31174 грн., від 30.09.2014 № 3009-01 на суму 25506 грн., від 02.02.2015 № 0202-05 на суму 4140 грн., від 03.02.2015 № 0302-11 на суму 4140 грн., від 04.02.2015 № 0402-07 на суму 4140 грн., від 07.02.2015 № 0702-04 на суму 4140 грн., від 09.02.2015 № 0902-04 на суму 4140 грн., від 10.02.2015 № 1002-05 на суму 4689,79 грн., від 11.02.2015 № 1102-06 на суму 4689,79 грн., від 12.02.2015 № 1202-01 на суму 4689,79 грн., від 13.02.2015 № 1302-09 на суму 4689,79 грн., від 17.02.2015 № 1702-04 на суму 5100,48 грн., від 18.02.2015 № 1802-08 на суму 5100,48 грн., від 19.02.2015 № 1902-06 на суму 5100,48 грн., від 20.02.2015 № 2002-01 на суму 5100,48 грн., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Судом досліджені вищеперелічені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та встановлено, що в них зазначені вказані вище рахунки-фактури, що дає підстави дійти висновку про їх наявність у відповідача.

Разом з тим, відповідач свої договірні зобовязання щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги не виконав, в звязку з чим позивач надіслав відповідачу претензію від 12.11.2015 № 12/11 в якій вимагав сплатити несплачену вартість наданих послуг за договором в розмірі 180563,08 грн. Надіслання вказаної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.11.2015 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 12.11.2015 № 7002. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Проте, відповідач вказану претензію про оплату заборгованості залишив без відповіді та задоволення, в звязку з чим, за ним за ним рахується борг в розмірі 180563,08 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю наданих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги, у звязку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 180563,08 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 180563,08 грн. заборгованості за надані послуги.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 180563,08 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача проти позовних вимог які зводяться до того, що відповідач не отримував рахунки на оплату наданих послуг, а відтак не настав строк щодо здійснення розрахунку за надані послуги, оскільки положеннями договору передбачено, що підставою для оплати є підписаний сторонами акт виконаних робіт (надання послуг) та отриманий замовником рахунок перевізника, який виставляється після погодження вартості (послуг) сторонами, не приймаються судом до уваги при вирішенні спору та відхиляються з огляду на таке.

Як встановлено судом, на рахунки-фактури є посилання в вищевказаних актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), що дає підстави дійти висновку про їх наявність у відповідача.

Крім того, суд зазначає, що відсутність рахунків ніяким чином не перешкоджає виконанню зобовязання з оплати наданих послуг, зважаючи на те, що договір містить реквізити сторін, у т.ч. дані щодо розрахункового рахунку позивача. Окрім того, відповідачем не надано доказів внесення грошових коштів в рахунок оплати на депозит нотаріуса, як доказ того, що він мав намір виконати відповідне зобовязання, однак, був позбавлений такої можливості. Окрім того, відповідачем не доведено того факту, що він звертався до позивача у звязку з неможливістю виконати грошове зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги внаслідок відсутності рахунків.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «І ОСОБА_1 Інжиніринг» (08344, Київська обл., Бориспільський район, с. Проців, вул. Леніна, 2, ідентифікаційний код 38636432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар Інвест» (02156, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-А, ідентифікаційний код 33739231) 180563 (сто вісімдесят тисяч пятсот шістдесят три) грн. 08 коп. основного боргу, 2708 (дві тисячі сімсот вісім) грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 07.04.2016.