Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" квітня 2016 р. Справа № 906/68/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: не прибув

- від відповідача: ОСОБА_1 - представник за дов. від 04.01.2016, вих. №01/2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Коростишівгаз" (Житомирська область, м. Коростишів)

про стягнення 2299,55 грн.

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано до господарського суду Житомирської області позовну заяву про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Коростишівгаз" 2299,55 грн, з яких 978,09 грн пені та 1321,47 грн 3% річних, нарахованих за неналежне виконання умов Договору №13-433-ПР купівлі - продажу природного газу від 27.05.2013.

Ухвалою від 27.01.2016 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду; призначив засідання суду; зобов'язав сторони надати необхідні документи.

Ухвалами від 25.02.2016 та від 15.03.2016 господарський суд відклав розгляд справи, у зв'язку з необхідністю проведення звірки взаєморозрахунків.

Ухвалою від 24.03.2016 господарський суд серед іншого продовжив строк вирішення спору та відклав розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в засіданні суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив зменшити розмір пені до 1 грн. та 3% річних до 1000,35 грн. у зв"язку з скрутним фінансовим становищем відповідача та враховуючи ступінь виконання зобов"язань . В якості додатків додано: контррозрахунок 3% річних та пені, копія звіту про фінансові результати за 2015 р. та копію балансу станом на 31.12.2015 ( а.с.103 -111).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2013 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець/позивач) та ПАТ "Коростишівгаз" (покупець/відповідач) укладено Договір №13-433-ПР купівлі - продажу природного газу (а. с. 10 - 14) (далі - Договір), згідно з яким продавець зобов"язується передати у власність покупця у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Газ, що продається за цим Договором, використовується покупцем виключно для реалізації промисловим споживачам та іншим суб"єктам господарювання, які є кінцевими споживачами газу (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору продавець передає покупцеві з 01.06.2013 по 31.12.2013 газ в обсязі до 2720,000 тис. куб. м.

Пунктом 3.3 Договору сторони встановили, що приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу.

Пунктом 5.2 Договору сторони погодили, що ціна за 1000,0 куб.м. газу становить 3509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердження тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того податок на додану вартість за ставкою - 20%.

До сплати за 1000 куб. м природного газу - 3509,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 701,80 грн., всього з ПДВ - 4210,80 грн.

Додатковими угодами № 1 від 10.07.2013, № 2 від 31.12.2013, №3 від 28.04.2014, №4 від 15.05.2014, №5 від 05.09.2014, №6 від 10.11.2014, №7 від 08.12.2014, №8 від 22.12.2014, №9 від 05.02.2015, №10 від 10.03.2015, №11 від 27.03.2015, №12 від 03.04.2015, №13 від 12.05.2015, №14 від 03.06.2015, № 15 від 19.06.2015 до Договору № 13-433-ПР на купівлю - продаж природного газу від 27.05.2013, сторони вносили зміни серед іншого до п. 2.1. статті 2 Договору, п. 5.2 Договору, де збільшували ціну за 1000,0 куб. м газу (а. с. 15 - 32)

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця наступного за місяцем реалізації газу на підставі акту приймання - передачі газу за розрахунковий період (п. 6.1. Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 13-433-ПР від 27.05.2013, за період вересень 2013 року - червень 2015 року НАК "Нафтогаз України" поставлено відповідачу природний газ в об'ємі 1218,01 тис. куб. м на загальну суму 6880145,22 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання - передачі природного газу (а. с. 32 - 53):

- від 30.09.2013 - на суму 118247,99 грн;

- від 31.10.2013 - на суму 256195,68 грн;

- від 30.11.2013 - на суму 234565,86 грн;

- від 31.12.2013 - на суму 405159,59 грн;

- від 31.01.2014 - на суму 375184,99 грн;

- від 28.02.2014 - на суму 373313,45 грн;

- від 31.03.2014 - на суму 238039,91 грн;

- від 30.04.2014 - на суму 169134,26 грн;

- від 31.05.2014 - на суму 167609,41 грн;

- від 30.06.2014 - на суму 184105,62 грн;

- від 31.07.2014 - на суму 185925,30 грн;

- від 31.08.2014 - на суму 190976,21 грн;

- від 30.09.2014 - на суму 199531,81 грн;

- від 31.10.2014 - на суму 236244,73 грн;

- від 30.11.2014 - на суму 432065,88 грн;

- від 31.12.2014 - на суму 632718,36 грн;

- від 31.01.2015 - на суму 618261,00 грн;

- від 28.02.2015 - на суму 467507,16 грн;

- від 31.03.2015 - на суму 466160,64 грн;

- від 30.04.2015 - на суму 384894,72 грн;

- від 31.05.2015 - на суму 275347,37 грн;

- від 30.06.2015 - на суму 268955,28 грн.

Дані акти є достатнім і належним доказом передачі газу, оскільки передбачені умовами п. 3.3 Договору.

Відповідач зобов'язання щодо здійснення розрахунків за отриманий природний газ виконав, проте такі розрахунки проводились з порушенням п. 6.1. Договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2299,55 грн., з яких 978,09 грн пені та 1321,47 грн 3% річних.

Господарський суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - згідно з вимогами, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Щодо нарахування позивачем відповідачу 978,09 грн пені за порушення ним своїх зобов'язань по оплаті переданого природного газу, слід зазначити таке.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту ст. 610 ЦК України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати за переданий природний газ, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Згідно з п. 7.2 Договору, у разі невиконання покупцем п. 6.1 Договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми боргу, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши правильність нарахування пені за визначений позивачем період, судом встановлено, що позивачем безпідставно нараховувалась пеня по день часткових проплат включно, що суперечить п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до висновку що розмір обґрунтовано заявленої до стягнення пені складає 806,72 грн. Отже, у стягнені з відповідача 171,37 грн пені слід відмовити за безпідставністю її нарахування.

Поряд з тим, враховуючи заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання відповідача про зменшення розміру пені, яке обґрунтоване, зокрема, збитковістю підприємства, тяжким фінансовим становищем, а також тим, що тарифи на центральне опалення не покривають фактичних витрат товариства, при цьому, примусове стягнення штрафних санкцій (пені) у повному розмірі спричинить вилучення з господарського обороту відповідача грошових коштів, що позбавить його можливості здійснення робіт по забезпеченню безаварійного та безперебійного газопостачання.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК України), суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання тощо) (п. 3.17.4 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення пені, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін з метою дотримання балансу інтересів сторін та з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права.

Так, наданими до справи документами відповідача підтверджено викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Зокрема, збитковість його діяльності вбачається зі звіту про фінансові результати ПАТ "Коростишівгаз" за 2015 рік, де зазначається що збиток за звітний період складає 7191,00 тис. грн. та балансу станом на 31.12.2015, у якому зазначено наявність кредиторської заборгованості на кінець звітного періоду в сумі 20162,00 тис. грн (а. с. 108 - 111).

Зважаючи на наведене, враховуючи майновий стан та специфіку діяльності відповідача, його важливе соціальне значення, а також те, що основна сума боргу погашена відповідачем, господарський суд, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50% до 403,36 грн.

Таким чином, у стягненні пені на загальну суму 574,73 грн слід відмовити.

Щодо нарахованих та заявлених до стягнення позивачем з відповідача 3% річних, суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку (а. с. 54 - 64), позивач просить стягнути з відповідача 1321,47 грн - 3% річних, нарахованих на суму боргу за переданий природний газ.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних вважає правомірно заявленою до стягнення їх суму у розмірі 1202,58 грн, оскільки при перевірці наданого позивачем розрахунку річних судом було встановлено, що позивачем невірно визначено період нарахування річних, з огляду на те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування. Тому у стягненні з відповідача 118,89 грн - 3% річних слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного Договору та такими, що підлягають частковому задоволенню на суму 1605,94 грн, з яких: 403,36 грн пені та 1202,58 грн 3% річних. У стягненні 574,73 грн пені та 118,89 грн.- 3% річних слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру правомірно заявлених позовних вимог. Тобто судом враховано, що у разі коли господарський суд на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України зменшує розмір пені, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" (12501, Житомирська область, м. Коростишів, вул. Більшовицька, 55, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького 6, ):

- 403,36 грн пені;

- 1202,58 грн три відсотки річних;

- 1204,07 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.04.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2 - позивачу (реком.)

3 - відповідачу