ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" квітня 2016 р.Справа № 921/205/16-г/16
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Хома С.О., розглянувши позовну заяву № 335 від 06.04.2016 року Тернопільського обласного управління водних ресурсів, АДРЕСА_2 до Підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, в якій позивач просить:

- стягнути 14754 грн. 62 коп. до Державного бюджету України та 20593 грн. 95 коп. боргу на користь Тернопільського обласного управління водних ресурсів внаслідок невиконання грошового зобов'язання щодо оплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1/480-Д від 5 січня 2005 року, орендодавцем якого є Тернопільське обласне управління водних ресурсів ;

- виселити підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень кімнат АДРЕСА_2 корисною площею 36,2 метри квадратних, загальною площею 51,97 метрів квадратних, що розташовані на четвертому поверсі адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_2 і знаходяться на балансі Тернопільського обласного управління водних ресурсів, встановив, що:

- до позовної заяві не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У відповідності до ч.2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Згідно п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК. Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. Правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки за її наявності).

Згідно п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 N 55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Так, до позовної заяви № 335 від 06.04.2016 року додано ксерокопії документів, які належним чином не засвідчені.

- до позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку сум заборгованості, а саме:

- окремо по орендній платі Тернопільському обласному управлінню водних ресурсів в сумі 12106 грн. 62 коп. (в т. ч. період нарахування, сума нарахованої орендної плати, індекс інфляції, окремо сума інфляційних нарахувань, сума орендної плати з врахуванням індексу інфляції, дата сплати, сума сплати, документ, підтверджуючий сплату, сума боргу по орендній платі на певну дату, всього залишкова сума орендної плати наростаючим підсумком);

- окремо по орендній платі до Державного бюджету в сумі 12704 грн. 33 коп. (в т. ч. період нарахування, сума нарахованої орендної плати, індекс інфляції, окремо сума інфляційних нарахувань, сума орендної плати з врахуванням індексу інфляції, дата сплати, сума сплати, документ, підтверджуючий сплату, сума боргу по орендній платі на певну дату, всього залишкова сума орендної плати наростаючим підсумком).

- до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України „Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Пунктом 2.1. частини 2 статті 4 Закону України ''Про судовий збір'' визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн. ) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206700 грн.).

Пунктом 2.2. частини 2 статті 4 Закону України ''Про судовий збір'' визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378 грн.).

У відповідності до п. 2.10 р. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р., з наступними змінами, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як вбачається із позовної заяви № 335 від 06.04.2016 року позивачем заявлено вимогу майнового характеру:

- стягнути 14754 грн. 62 коп. до Державного бюджету України та 20593 грн. 95 коп. боргу на користь Тернопільського обласного управління водних ресурсів внаслідок невиконання грошового зобов'язання щодо оплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1/480-Д від 5 січня 2005 року, орендодавцем якого є Тернопільське обласне управління водних ресурсів (за яку необхідно сплати 1378 грн. судового збору)

та вимогу немайнового характеру:

- виселити підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень кімнат АДРЕСА_2 корисною площею 36,2 метри квадратних, загальною площею 51,97 метрів квадратних, що розташовані на четвертому поверсі адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_2 і знаходяться на балансі Тернопільського обласного управління водних ресурсів (за яку необхідно сплати 1378 грн. судового збору).

Всього позивачу необхідно було сплатити 2756 грн. судового збору ( за майнову вимогу майнового характеру та за позовну вимогу немайнового характеру).

Однак, заявником до його позовної заяви № 335 від 06.04.2016 року додано докази сплати судового збору в сумі 1609 грн. 50 коп. (згідно платіжного доручення № 155 від 21.03.2016 р.) та в сумі 1146 грн. (згідно платіжного доручення № 221 від 06.04.2016 р.), всього - 2755 грн. 50 коп., тобто, сума недоплати складає0 грн 50 коп.

- до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України зазначено, зокрема, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Заявником до його позовної заяви № 335 від 06.04.2016 року додано оригінали фіскального чеку № 0403 від 31.03.2016 року та опису вкладення у цінний лист від 31.03.2016 року в якості доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу: Підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1, однак, 31.03.2016 року в цінному листі заявником не могла бути направлена позовна заява, датована 06.04.2016 року.

Відтак, фіскальний чек № 0403 від 31.03.2016 року та опис вкладення у цінний лист від 31.03.2016 року не можуть вважатися належними доказами направлення копії позовної заяви № 335 від 06.04.2016 року та доданих до неї документів відповідачу.

Таким чином, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду у відповідності до п.п. 3,4,6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись п.п. 3,4,6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути без розгляду позовну заяву № 335 від 06.04.2016 року, всього на 60-ти аркушах, в тому числі оригінали платіжних доручень: № 155 від 21.03.2016 року про сплату 1609 грн. 50 коп. судового збору та № 221 від 06.04.2016 року про сплату 1146 грн. судового збору Тернопільському обласному управлінню водних ресурсів, АДРЕСА_2

2.Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.О. Хома