ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 925/232/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 90 710,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 90 710,84 грн., з яких: 78 417,78 грн. основного боргу по кредиту, 7 523,33 грн. заборгованості по відсотках, 4 352,19 грн. пені по простроченому кредиту, 417,54 грн. пені по прострочених відсотках, на підставі укладеного між сторонами договору про надання овердрафту № 85-юо/2012 від 05 грудня 2012 року.

31.03.2016 від позивача надійшла заява від 28.03.2016 про зменшення розміру позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача 90 505,54 грн. з яких: 78 417,78 грн. основного боргу по кредиту, 7 523,33 грн. заборгованості по відсотках, 4 281,61 грн. пені по простроченому кредиту та 283,12 грн. пені по прострочених відсотках, з тиж же підстав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, всі необхідні додаткові документи за ухвалами суду позивачем подано, відмови від позову суду не заявлено.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в судові засідання не направляв, заперечень проти позову суду не подано.

Суд вважає за можливе справу розглядати за відсутності представників обох сторін за наявними документами у справі, оскільки направлення своїх представників у засідання та надання заперечень проти позову є правом, а не

обов'язком сторони у господарському процесі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, позовні вимоги суд задовольняє повністю з наступних підстав:

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

05 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (Банк, позивач) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Позичальник, відповідач) було укладено договір № 85-юо/2012 про надання овердрафту (а.с. 10-19), у відповідності до якого Банк зобов'язався надати Позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов'язався повернути його і щомісячно сплачувати проценти та комісії за користування ним (п. 1, 3.3 договору).

Ліміт заборгованості по Овердрафту (максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 80 000,00 гривень ( вісімдесят тисяч гривень 00 копійок). Ліміт встановлюється на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_2 ( п. 2.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1.2 договору процента ставка ( річна):

встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку Позичальника - строку використання, а саме:

- 26,5 % річних - на строк використання від 1 до 3 днів (включно);

- 27,5% річних - на строк використання від 4 до 7 днів (включно);

- 28,5 % річних - на строк використання від 8 до 15 днів (включно);

- 29,0% річних - на строк використання від 16 до 30 днів (включно);

- 29,5 % річних - на строк використання від 31 до 45 днів (включно);

- 30,0 % річних - на строк використання від 46 до 60 днів (включно);

- 31,5 % річних - на строк використання від 61 дня.

Дата остаточного повернення Овердрафту - "04" грудня 2013 року (2.2. договору).

За доводами та розрахунками позивача, відповідачу було оплачено за рахунок кредитних коштів його платіжні доручення, вартість яких на загальну суму 78 417,78 грн. не було повернуто банку, з чого і виник спір.

У відповідності до п.2.9. договору Позичальник зобов'язався забезпечувати щомісячні надходження коштів на поточний рахунок, на якому встановлено ліміт заборгованості по Овердрафту, на рівні не менше 80 000,00 грн.

У разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.9 договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні 2% вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після аналізованого періоду на наступний період. В подальшому при виконанні Позичальником протягом наступного аналізуючого періоду вимог п. 2.9., процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, визначеному в п. 2.1.2. цього Договору починаючи з 1-го числа наступного місяця після аналізованого періоду на наступний період. Така зміна розміру процентів додаткового погодження Сторонами не потребує (п. 2.10 договору).

Укладений сторонами договір овердрафту відповідає вимогам чинного законодавства як різновид кредитного договору, зокрема ст. 1054 ЦК України, якою визначено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належними чином та у встановлений договором строк.

Заперечень з приводу недійсності укладеного сторонами кредитного договору у справу не надано.

Як вказано вище, на виконання умов кредитного договору позивач надав, а відповідач скористався кредитними коштами для оплати своїх витрат і не повернув банку 78 417,78 грн., що підтверджується виписками по рахунку та розрахунком позивача (а.с. 27-68).

Заперечень з приводу неотримання кредитних коштів відповідач суду не надав.

Доказів проведення повного розрахунку за тілом кредиту відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 78 417,78 грн. боргу по кредиту. Строк виконання цього зобов'язання є таким, що настав.

За розрахунками позивача, за відповідачем також рахується непогашений борг по відсотках в загальній сумі 7 523,33 грн., виходячи з такого розрахунку:

За період з 07.12.2012 по 30.11.2013 року позивач нарахував відповідачу в загальній сумі 24 658,48 грн. процентів за користування грошовими коштами (17799,10 + 6 859,38 -- а.с. 97-99) за ставками від 26,5% до 31,5% згідно п. 2.1.2 кредитного договору та за підвищеними відсотковими ставками у розмірі 32% та 33,5% згідно п. 2.9 та 2.10 кредитного договору.

Відповідач не подав заперечень та доказів проти правомірності застосування позивачем підвищеної відсоткової ставки за невиконання відповідачем п. 2.9. кредитного договору.

За цей же період відповідач сплатив позивачу лише 17 135,15 грн. процентів, що вбачається із таблиці з додаткових пояснень позивача від 22.03.2016 року (а.с. 94-96).

Залишок боргу по процентах таким чином становить 7 523,33 грн. (24 658,48 - 17 135,15).

Розрахунок відсотків зроблено вірно та у відповідності до умов договору. Доказів сплати боргу по відсотках відповідач суду не надав, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 7 523,33 грн. відсотків. Строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав.

Доказів сплати відсотків у більшій сумі, ніж обліковує позивач, що могло б вплинути на розрахунки позовних вимог, відповідач суду не надав.

Позивач також просить стягнути з відповідача і пеню за прострочення сплати боргу по кредиту та по відсотках. Дані вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 549-551 ЦК України, пеня встановлюється угодою сторін і є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

У відповідності до положень ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" пеня встановлюється за домовленістю сторін у договорі, однак розмір пені, що сплачується від суми простроченого платежу, не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ст. 230, 232 ГК України, неустойка, штраф та пеня є господарськими санкціями. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 6.1. договору про надання овердрафту, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань ( повернення Овердрафту, оплати процентів, комісії) Позичальник на вимогу Банку, сплачує йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період прострочки від несплаченої суми за весь час прострочки.

Сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим Договором, прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим Договором (п. 6.6. договору).

За розрахунками позивача (а.с. 114) відповідачу було нараховано за період 05.12.2013 року по 15.04.2014 року 4 281,61 грн. пені по простроченій сумі кредиту та 283,12 грн. пені за по прострочених відсотках за період з 03.09.2013 року по 28.02.2014 року.

Перевіривши за допомогою програми Ліга-Закон нарахування позивачем пені за кредитом та відсотками суд встановив, що за обрані позивачем періоди пеня по кредиту за належним розрахунком становить 5740,61 (проти нарахованих 4281,61 грн.), а пеня по відсотках становить 336,13 грн. (проти нарахованих 283,12 грн.).

Оскільки позивач по пені свої позовні вимоги не збільшив, то суд погоджується із розрахунками позивача по пені та задовольняє позов в цій частині позовних вимог повністю.

Доказів сплати боргу по пені відповідачем суду не подано.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав. Правомірність позовних вимог доведена зібраними у справі доказами та розрахунками позивача. Доказів сплати боргу за позовними вимогами у справі немає.

На підставі викладеного, позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 78 417,78 грн. основного боргу по кредиту, 7 523,33 грн. заборгованості по відсотках, 4 281,61 грн. пені по простроченій сумі кредиту та 283,12 грн. пені по прострочених відсотках, на підставі умов договору № 85-юо/2012 про надання овердрафту від 05.12.2012 року, укладеного між сторонами.

На підставі статті 49 ГПК України, враховуючи вину відповідача у виникненні спору, з відповідача на користь позивача також слід стягнути 1 378,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 49,82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (ідентифікаційний код 09807862, м. Львів, вул. Сахарова, 78) -- 78 417,78 грн. основного боргу по кредиту, 7 523,33 грн. відсотків за користування кредитними коштами, 4281,61 грн. пені по кредиту, 283,12 грн. пені по відсотках на підставі умов договору № 85-юо/2012 про надання овердрафту від 05.12.2012 року та 1 378,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських