ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа № 911/568/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик»

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення 28 704,16 грн Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 11.03.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (далі позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 28 704,16 грн заборгованості, з яких: 22 080,56 грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар та 6 624,16 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати отриманого згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013 товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2016 (суддя Третьякова О.О.) порушено провадження у справі № 911/568/16, розгляд справи призначено на 15.03.2016.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2016 справу № 911/568/16 передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2016 справу № 911/568/16 прийнято до свого провадження суддею Горбасенком П.В. та призначено розгляд справи на 15.03.2016.

Ухвалами господарського суду Київської області від 15.03.2016 та 01.04.2016 розгляд справи відкладено на 01.04.2016 та 11.04.2016.

У судовому засіданні 11.04.2016 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 11.04.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (Постачальник) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки № 1391, згідно якого постачальник зобовязався передати у власність покупця алкогольні напої (надалі товар), а покупець - прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами договору.

Згідно п.п. 5.2., 5.3. договору ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній. Загальна сума договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії договору, згідно видаткових накладних на товар.

Пунктом. 6.1 договору сторонами погоджено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів.

Відповідно до п. 9.7. договір чинний (строк дії): протягом 2 років з дати укладення.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1. договору поставки № 1391 від 22.03.2013 позивачем, було поставлено відповідачу товар згідно договору на загальну суму 35 678,04 грн, що підтверджується видатковими накладними № 60145/56812 від 19.11.2014 на суму 1 042,08 грн, № 61553/58054 від 26.11.2014 на суму 10 026,36 грн, № 61554/58055 від 26.11.2014 на суму 2 579,82 грн, № 63070/59439 від 03.12.2014 на суму 2 509,32 грн, № 63069/59438 від 03.12.2014 на суму 6 109,98 грн, № 63952/60628 від 06.12.2014 на суму 10 046,88 грн, № 66122/62157 від 17.12.2014 на суму 3 363,60 грн (а.с. 27-34), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

Відповідач, в порушення п. 6.1. договору за отриманий на підставі спірних видаткових накладних товар розрахувався частково, сплативши позивачу 13 000 грн та повернув позивачу товар на суму 597,48 грн, решту боргу у сумі 22 080,56 грн (35 678,04 грн - 13 000 грн - 597,48 грн) не сплатив, що підтверджується довідкою АТ «УкрСиббанк» від 28.03.2016 (а.с. 60-61), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар на момент прийняття судового рішення склав 22 080,56 грн, що підтверджується довідкою АТ «УкрСиббанк» від 28.03.2016 (а.с. 60-61) та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 22 080,56 грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар та 6 624,16 грн штрафу.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1. договору поставки № 1391 від 22.03.2013 позивачем, було поставлено відповідачу товар згідно договору на загальну суму 35 678,04 грн, що підтверджується видатковими накладними № 60145/56812 від 19.11.2014 на суму 1 042,08 грн, № 61553/58054 від 26.11.2014 на суму 10 026,36 грн, № 61554/58055 від 26.11.2014 на суму 2 579,82 грн, № 63070/59439 від 03.12.2014 на суму 2 509,32 грн, № 63069/59438 від 03.12.2014 на суму 6 109,98 грн, № 63952/60628 від 06.12.2014 на суму 10 046,88 грн, № 66122/62157 від 17.12.2014 на суму 3 363,60 грн (а.с. 27-34), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору; відповідач, в порушення п. 6.1. договору за отриманий на підставі спірних видаткових накладних товар розрахувався частково, сплативши позивачу 13 000 грн та повернув позивачу товар на суму 597,48 грн, решту боргу у сумі 22 080,56 грн (35 678,04 грн - 13 000 грн - 597,48 грн) не сплатив, що підтверджується довідкою АТ «УкрСиббанк» від 28.03.2016 (а.с. 60-61), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар на момент прийняття судового рішення склав 22 080,56 грн, що підтверджується довідкою АТ «УкрСиббанк» від 28.03.2016 (а.с. 60-61) та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 22 080,56 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 22 080,56 грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 6 624,16 грн штрафу на підставі п. 7.1. договору поставки № 1391 від 22.03.2013.

Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі тридцять відсотків від суми боргу.

Суд встановив, що зазначені в п. 7.1. договору поставки № 1391 від 22.03.2013 30 % від простроченої суми за своєю правовою природою є штрафом.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов'язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов'язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Враховуючи те, що відповідач не оплатив отримані товари у погоджені сторонами у договорі строки, штраф у розмірі 30 % від суми простроченого платежу (погоджений сторонами п. 7.1. договору) у загальному розмірі 6 624,16 грн (30 % від 22 080,56 грн (загальна сума простроченого платежу)), відповідачем на час прийняття судового рішення не сплачено, розмір вказаного штрафу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 6 624,16 грн штрафу є такою, що підлягає задоволенню судом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі № 06/5026/1052/2011 та постанові Вищого господарського суду України від 19.12.2012 у справі № 5019/1287/12.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 22 080,56 грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар та 6 624,16 грн штрафу є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (07100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (02088, м. Київ, Дарницький район, вул. Леніна, буд. 42, ідентифікаційний код 35871504) 22 080 (двадцять дві тисячі вісімдесят гривень) 56 коп. боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 60145/56812 від 19.11.2014, № 61553/58054 від 26.11.2014, № 61554/58055 від 26.11.2014, № 63070/59439 від 03.12.2014, № 63069/59438 від 03.12.2014, № 63952/60628 від 06.12.2014, № 66122/62157 від 17.12.2014 згідно договору поставки № 1391 від 22.03.2013, товар, 6 624 (шість тисяч шістсот двадцять чотири гривні) 16 коп. штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 12.04.2016

Суддя П.В.Горбасенко