РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016Справа №910/28360/15
За позовом Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форміка»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1

про стягнення 35 634,22 євро, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Євсєєв В.В. (представник за довіреністю №1 від 01.06.2015р.);

від відповідача: Сорокін О.М. (генеральний директор);

Бублик А.В. (представник за довіреністю №140 від 02.12.2015р.);

від третьої особи: ОСОБА_1

Обставини справи:

Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus) (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (надалі - відповідач) суми шкоди в розмірі 35 634,22 євро, яка складається з 34 596,33 євро основного боргу та 1 037,89 євро 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено те, що 03.10.2014р. під час зайняття дайвінгом у Республіці Кіпр стався страховий випадок з туристом з України - ОСОБА_1 (надалі - третя особа). В період з 03.10.2014р. по 05.10.2014р. позивачем була надана третій особі кваліфікована медична допомога шляхом лікування у барокамері. Вартість курсу лікування з трьох процедур коштує 34 596,33 євро. У зв'язку з тим, що майнові інтереси третьої особи, пов'язані зі здоров'ям, за Договором добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном №AUC400266 були застраховані відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач надав відзив на позовну заяву до матеріалів справи, в якому він проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначаючи при цьому, що без погодження з відповідачем ОСОБА_1 самостійно вибрав клініку для отримання медичних послуг. Окрім того, в стані в якому він прибув до клініки позивача (скарги на дезорієнтацію, головний біль, запаморочення, нудота, поколювання в обох верхніх кінцівках, сильна слабкість) він спромігся підписати декілька істотних юридичних документів іноземною для нього мовою (рекомендації щодо страховки, відшкодування страховиком понесених витрат, переуступка коштів від страхового поліса). Не дочекавшись з боку відповідача, як страховика, гарантування оплати наданих медичних послуг, вже наступного дня кіпрська клініка надіслала запит на отримання гарантованої ціни на лікування за ІІ-ий сеанс барокамери, а далі за ІІІ-ій сеанс. Таким чином, є непогодженим лікування кіпрською клінікою ОСОБА_1 Окрім того, випадок, який стався з страхувальником відповідачем не визнаний як страховий, а тому і виплати по ньому бути не може.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 08.12.2015р.

В судовому засіданні 08.12.2015р., з'ясовуючи обставини справи, суд дійшов висновку про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 з огляду на наступне. Розгляд справи призначено на 29.03.2016р.

Також, у зв'язку з тим, що місцезнаходженням позивача є: Elefterias Avenue 47a, Aradippou, Larnaka, Cyprus, 7102, судом було вирішено ухвалу від 08.12.2015р., в порядку Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. (далі - Конвенція), надіслати на адресу позивача безпосередньо поштою.

У зв'язку з зазначеним провадження в справі №910/28360/15 було зупинено до 29.03.2016р.

Ухвалою від 29.03.2016р. провадження в справі було поновлено.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які сприяють всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29 березня 2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 придбав у туроператора Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!» тур до Кіпру (Лімасол) на період з 28.09.2014р. по 05.10.2014р., про що свідчать копія Договору на туристичне обслуговування від 19.09.2014р., копія чартерного пасажирського авіаквитка, копія заявки на бронювання туристичних послуг від 19.09.2014р. (заявка містить відмітку « 11 000,00 грн. оплачено») та копія попередньої візи (про-візи) для відвідання республіки Кіпр.

Окрім того, 26.09.2014р. між ОСОБА_1 (страхувальник) та відповідачем (страховик) було укладено Договір добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном №AUC400266 (надалі - Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору він укладений на період з 28.09.2014р. по 07.10.2014р., територія дії - Europe, ліміт відшкодування по медичним витратам - 50 000,00 євро.

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що його предметом є страхування майнових інтересів, що не суперечать законодавству України, пов'язаних зі здоров'ям застрахованої особи відповідно до Правил добровільного страхування медичних витрат, Правил добровільного страхування від нещасних випадків, Закону України «Про страхування» та інших нормативно-правових актів, що діють на території України.

Громадянин ОСОБА_1 станом на період придбаного туру до Республіки Кіпр мав Сертифікат водолаза НОМЕР_1, Сертифікат підводного плавця НОМЕР_2, Сертифікат нічного дайвінгу НОМЕР_3 та паспорт підводного плавця С.М.А.S. з двома зірками НОМЕР_1.

29.09.2014р. громадянин України ОСОБА_1 вилетів з аеропорту міста Бориспіль (Україна) до аеропорту міста Ларнака (Республіка Кіпр), про що свідчить відмітка прикордонної служби ДП «МА «Бориспіль» в закордонному паспорті НОМЕР_4, для подальшого слідування до міста Ларнака (Республіка Кіпр).

Під час перебування на території Республіки Кіпр страхувальником було здійснено 4 підводних занурення (30.09.2014р., 01.10.2014р., 02.10.2014р. та 03.10.2014р.), про що свідчать відмітки в паспорті підводного плавця С.М.А.S. з двома зірками НОМЕР_1.

03.04.2014р. після останнього зайняття дайвінгом на території Республіки Кіпр ОСОБА_1 відчув зміну стану здоров'я на гірше, нудоту та після прибуття до номеру готелю, приблизно через 90 хвилин, з'явились оніміння рук та грудної клітини, запаморочення, головна біль, дезорієнтація. Задля надання медичної допомоги страхувальник звернувся за номером тел. НОМЕР_5 і першу медичну допомогу йому надали в госпіталі, після чого він був направлений до клініки позивача. (Відомості, що містяться в заяві-анкеті на виплату страхового відшкодування при нанесенні збитку здоров'ю під час перебування за кордоном (дайвінг), яка складена власноруч страхувальником).

Надалі, 03.10.201р. на телефонний номер сервісної компанії відповідача - «АУ Інтернешнл Сервіс» зателефонували з клініки позивача з повідомленням про те, що страхувальник поступив до їхнього медичного закладу із скаргами на дезорієнтацію, головний біль, запаморочення, нудоту, поколювання в обох верхніх кінцівках, сильну слабкість.

Після медичного огляду лікарі Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) постановили діагноз - декомпресійна хвороба та призначили лікування курсом US Navy Table 6 (барокамерою).

03.10.2014р., під час перебування в клініці позивача, ОСОБА_1 підписано наступні документи:

- «Рекомендації щодо страховки», відповідно до яких він уповноважив та доручив своїй страховій компанії (відповідачу) та її сервісній компанії сплатити всі страхові виплати, що передбачені страховим полісом;

- «Інформовану згоду», відповідно до якої, ОСОБА_1 підтвердив, що йому діагностували декомпресійну хворобу і він погоджується на лікування в гіпербаричній камері;

- «Відшкодування страховиком понесених витрат», відповідно до якого ОСОБА_1 погодився надати компанії НТТС Ltd та її персоналу всю необхідну інформацію і крім того, уповноважив страхову компанію виконати запити медичної установи;

- «Форму згоди пацієнта на лікування», відповідно до якої ОСОБА_1 попросив використати камеру гіпербаричної оксигенації (КГО) з метою лікування декомпресійної хвороби. Крім того, у вказаній формі зазначено, що ОСОБА_1 бере на себе всю відповідальність за виплату всіх витрат, що виникнуть у лікуванні в гіпербаричній камері в тому малоймовірному випадку, коли мою страхову претензію відмовиться виконати страхова компанія;

- «Переуступку коштів від страхового поліса», відповідно до якої страхувальник, зазначив, що маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №400266, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначаю та передаю компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу;

- «Правила безпеки у барокамері»;

- «Гарантійний лист про оплату», відповідно до якого ОСОБА_1, зазначив, що перебуваючи у здоровому глузді, ясній пам'яті, повністю розуміючи наслідки, взяв зобов'язання оплатити отримані послуги та бажає продовжити отримання послуг в гіпербаричній камері закладу позивача;

- «Рекомендації після проходження лікування».

03.10.2014р. клінікою позивача було направлено відповідачу запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що пацієнт (страхувальник) був прийнятий до закладу з діагнозом декомпресійна хвороба, був призначений попередній курс гіпербаричного лікування US Navy Table 6 (5 годин), але можуть бути необхідні додаткові сеанси лікування, вартість попереднього лікування не перевищуватиме 11 700,00 євро.

В первинному медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта, його показники тиску (130/85), пульсу (76/хв..), ЧДР (14/хв.) та інші показники.

04.10.2014р. клінікою позивача було направлено відповідачу другий запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 6 (5 годин) вартістю,яка не перевищуватиме 11 700,00 євро.

В другому медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта 04.10.2014р. після проведення процедури, його показники тиску (125/70), пульсу (13/хв..), ЧДР (68/хв.) та інші показники.

05.10.2014р. клінікою позивача було направлено відповідачу третій запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 6 (3 години) вартістю,яка не перевищуватиме 5 850,00 євро.

В другому медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта 05.10.2014р. після проведення процедури, його показники тиску (130/82), пульсу (14/хв..), ЧДР (67/хв.) та інші показники.

05.10.2014р. позивачем складено Медичний висновок та виписку з лікарні. Вказаним висновком встановлено, що декомпресійна хвороба вилікувана без залишків симптомів.

Медичною випискою від 05.10.2014р. ОСОБА_1 підтвердив, що пройшов курс лікування від декомпресійної хвороби з 03.10.2014р. по 05.10.2014р.

06.10.2014р. позивачем виставлено відповідачу для оплати рахунок-фактуру на суму в розмірі 34 596,33 євро, з урахуванням вартості зміни польоту (повторного бронювання), додатковим розміщенням на 3 ночі зі сніданками, допомогою при трансферах пацієнта, перебуванням у шпиталі, медичними оглядами та виклик «швидкої медичної допомоги» у зв'язку з вимушеним перебуванням ОСОБА_1 на території Республіки Кіпр через лікування декомпресійної хвороби в лікарні позивача.

У зв'язку з тим, що відповідачем не виплачено позивачу суму понесених клінікою витрат на лікування страхувальника, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 16 закону).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема зі здоров'ям. (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. (ст. 9 закону).

У відповідності до ст. 8 закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з пояснень наданих відповідачем, випадок, що стався з громадянином ОСОБА_1 не визнаний відповідачем як страховий, оскільки відповідно до п. 2.1.1. Договору, страховим випадком є гостре захворювання, загострення хронічного захворювання, травма, отруєння чи інший нещасний випадок, що стався із застрахованою особою, що сталися внаслідок занять дайвінгом, загрожують її життю та призвели у межах, передбачених цим Договором, до необхідності надання невідкладної платної медичної та іншої допомоги під час дії Договору страхування.

Відповідачем зазначено, що показання спеціалістів, лікарів свідчать про те, що екстрене лікування в барокамері не було обов'язковим в даному випадку, а виникло внаслідок гіпердіагностики, що спричинило лікування в умовах гіпербарії.

Окрім того, відповідач наголосив на тому, що ОСОБА_1 перебуваючи у начебто такому станій, в якому прибув до клініки, самотужки оформив своє потрапляння у шпиталь та підписав низку документів, що не свідчать про наявність дезорієнтації, запаморочення та інших симптомів, на які він скаржився.

У відповідності до п. 3.1.1. Договору відповідач не несе відповідальність (не здійснює страхове відшкодування) у випадку відмови застрахованої особи від виконання призначень Асістанса (самолікування або консультації та лікування у медичних закладах без погодження із страховиком або Асістансом, за винятком випадків невідкладної медичної допомоги.

Окрім того, згідно з п. 3.1.3. Договору якщо мала місце евакуація або транспортування з одного лікувального закладу до іншого Асістансом (або без погодження з Асістансом або страховиком).

Як вбачається з матеріалів справи, мали місце обставини проведення лікування страхувальника без остаточного погодження страхувальником, а також обставина направлення страхувальника з госпіталю до клініки позивача без погодження а ні з відповідачем, а ні з Асістансом.

Так, в матеріалах справи міститься лист відповідача №133 від 03.11.2014р., в якому він зазначає, що наданих клінікою позивача матеріалів недостатньо для страхового покриття даного випадку, тобто випадок не визнаний страховим. Проведений експертами аналіз клінічних симптомів не дозволяє зробити висновок про необхідність екстреної невідкладної медичної допомоги в барокамері.

Проте, не зважаючи на непогодження відповідачем на покриття випадку, який стався з ОСОБА_1, страховою виплатою, клініка продовжувала здійснювати гіпербаричне лікування страхувальника сеансами в барокамері US Navy Table 6.

У відповідності до Інструкції про порядок медичного забезпечення в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України №156 від 01.04.2014р. невідкладна медична допомога - це медична допомога, яка полягає у проведенні професійно підготовленими медичними працівниками відповідно до законодавства невідкладних організаційних, діагностичних і лікувальних заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини при її невідкладному стані, а також мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров'я.

Окрім того, невідкладний стан людини - це раптове погіршення фізичного або психічного здоров'я, яке становить пряму та невідворотну загрозу життю та здоров'ю людини або оточуючих її людей і виникає внаслідок хвороби, травми, отруєння або інших внутрішніх чи зовнішніх причин. (ст. 1 Закону України «Про екстрену медичну допомогу»).

Зазначене тлумачення також викладене в Законі України «Основи законодавства України про охорону здоров'я».

У відповідності до наявних в справі доказів, жодним із докторів клініки позивача не встановлено екстреної необхідності надання страхувальнику гіпербаричного лікування в US Navy Table 6.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що страхувальником за відсутності погодження страховика про проведення медичного лікування, трансферу з одного медичного закладу до іншого, виключає, у відповідності до п. 3.1.1. та п. 3.1.3. Договору, здійснення страхового відшкодування відповідачем.

Окрім того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 підписано, разом з позивачем Переуступку коштів від страхового поліса, відповідно до якої страхувальник маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №400266, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначаю та передано компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу.

Згідно з нормою статті 22 Закону України «Про страхування» у разі смерті страхувальника - фізичної особи, який уклав договір майнового страхування, права і обов'язки страхувальника переходять до осіб, які одержали це майно в спадщину. Страховик або будь-хто із спадкоємців має право ініціювати переукладення договору страхування. В інших випадках права і обов'язки страхувальника можуть перейти до іншої фізичної особи чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхування.

Отже, згідно норм чинного законодавства перехід прав та обов'язків страховика може мати місце лише за його згодою.

Матеріали справи не містять відповідного погодження з відповідачем переходу обов'язків страховика, що суперечить вказаній вище нормі.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи все вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені в справі №910/28360/15 вимоги про стягнення з відповідача суми шкоди в розмірі 35 634,22 євро є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір позивача в розмірі 13 571,30 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», покладається на останнього.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.04.2016р.

Суддя С.М. Морозов