ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 квітня 2016 року № 912/1393/16

Суддя господарського суду Кіровоградської області Змеул О.А., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир"

до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко"

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання договору поставки № 87-ІІІ від 14.07.2014 недійсним, про стягнення 2000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 24.03.2016 № 1/2, яка містить наступні вимоги:

визнати недійсним договір поставки від 14.07.2014 № 87-ІІІ, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (Полтавська область, м. Гадяч) та Приватним акціонерним товариством "Райз-Максимко" (Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонозаводське);

стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.Кіровоград) 2000,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" за п. 2.1 договору поруки від 16.07.2014, укладеним між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", на тій підставі, що порукою забезпечується дійсність основного договору (договору поставки ) з будь-яких підстав.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

У поданій позовній заяві об'єднано кілька вимог, а саме: одна вимога про визнання недійсним господарського договору, укладеного між позивачем та відповідачем першим, друга вимога про стягнення з відповідача другого грошових коштів у сумі 2000,00 грн на підставі договору поруки.

Підставою для звернення до господарського суду Кіровоградської області з вирішенням даного спору стало укладення позивачем договору поруки від 16.07.2014 з ФОП ОСОБА_1, місце проживання якої зазначено у м. Кіровограді, у зв'язку з чим підсудність справи визначена позивачем за місцем проживання відповідача другого.

Поряд з цим, вищезазначене свідчить про виникнення вимог позивача до відповідачів на підставі різних зобов'язань.

Згідно статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однак заявлені у позовній заяві вимоги не пов'язані підставою їх виникнення чи поданими доказами, а тому не можуть розглядатися в одному провадженні з огляду на наступне.

Позовна заява подана позивачем з метою визнання недійсним договору поставки від 14.07.2014 № 87-ІІІ, укладеного між ТОВ "Гадячсир" та ПрАТ "Райз-Максимко", що розташовані у Полтавській області, тобто місцезнаходження сторін за оспореним договором поставки у Полтавській області.

При вирішенні питання щодо підсудності спору щодо визнання недійсним договору необхідно виходити з такого.

Згідно частин першої і другої статті 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної у абзаці першому пп. 1.2 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 15 ГПК, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

У абзаці першому пп. 20.3 п. 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 (з наступними змінами) зазначена правова позиція про те, що спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник. (Абзац перший підпункту 20.3 пункту 20 із змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 10.07.2014).

Отже, спір за вимогою про визнання недійсним договору має розглядатися за місцезнаходженням сторони договору, до якої звернувся позивач. У даному випадку з вимогою про визнання недійсним договору поставки позивач звертається до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", тому цей спір слід розглядати за місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко".

Поряд з цим, враховуючи, що місцезнаходження обох сторін спірного договору поставки - у Полтавській області, що зазначено в позовній заяві, то спір про визнання недійсним договору поставки за всіх обставин має розглядатися за місцезнаходженням сторін спірного договору, тобто у господарському суді Полтавської області.

У відповідності до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Втім, права Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" щодо розгляду справи належним судом, до підсудності якого вона віднесена, при поданні позовної заяви не враховано.

Між тим, позовні матеріали не містять доказів, які б свідчили про існування у ПрАТ "Райз-Максимко" правовідносин з ФОП ОСОБА_1.

У даному випадку в одній позовній заяві об'єднано дві позовні вимоги - немайнового та майнового характеру.

Правовими підставами для визнання недійсним договору є підстави, встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 215, частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з позовної заяви, вимоги про стягнення з відповідача другого 2000,00 грн ґрунтуються на іншій підставі та доказі - договору поруки від 16.07.2014, укладеному між позивачем та другим відповідачем, який як доказ не відноситься до спору про визнання недійсним договору.

У дійсності належить розглянути два різних спори.

Необхідно виходити з того, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Спір щодо стягнення коштів з ФОП ОСОБА_1 виник з іншої підстави, тому має розглядатися за місцезнаходженням цього відповідача ІІ.

Положеннями статті 58 Господарського процесуального кодексу України господарському суду не надано права роз'єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги.

Якщо суд, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, встановить, що порушено правила поєднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, то він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, позовна заява не може бути прийнятою до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" від 24.03.16 №1/2 та додані до неї документи, у тому числі платіжне доручення від 24.03.2016 № 4392 про сплату судового збору у сумі 2756,00 грн, повернути без розгляду.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її винесення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копії ухвали надіслати за адресою:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Гадячсир": 37900, Полтавська область, м.Гадяч, вул. Будька, 47;

Приватному акціонерного товариства "Райз-Максимко": 37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонозаводське, вул. Матросова, 10;

фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1: 25006, АДРЕСА_1.

Суддя О.А. Змеул