номер провадження справи 24/15/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 Справа № 908/535/16

за позовом Державного підприємства Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи (01133, м. Київ, ОСОБА_1Українки, буд. 26; )

до відповідача: Служба автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул.Українська, буд. 50; )

про стягнення 59 836,78 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 18.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 10.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

25.02.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство Спеціалізована державна експертна організація-Центральна служба Української державної будівельної експертизи з позовом до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області про стягнення з відповідача 59 836,78 грн., з яких: сума основної заборгованості за Договором № 28-0396-13/519Д-13 у розмірі 34 397,39 грн., 3% річних в сумі 1 297,68 грн., інфляційні нарахування 16 834,39 грн. та пеня у розмірі 7 307,32 грн.

Ухвалою суду від 25.02.2016р. порушено провадження у справі № 908/535/16, присвоєно справі номер провадження 24/15/16, судове засідання призначене на 28.03.2015р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У засіданні суду 28.03.2016р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач надав суду документи, витребувані судом; підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені у позові та вказує на те, що 20.12.2013р. між сторонами укладений договір № 28-0396-13/519Д-13 на виконання експертизи проекту будівництва, згідно якого позивач виконав експертизу проекту «Капітальний ремонт автомобільної дороги Т-08-05 Кам'янка-Дніпровська-Велика Білозерка-Веселе до автодороги М-14 на ділянці км 44+800 - км 49+800 (Запорізька область)» вартістю 34 397,39 грн. Проте, оплату робіт по виконанню експертизи відповідач не здійснив, чим порушив п. 2.4. та пп. 3.1.3. п. 3.1. Договору. Враховуючи умови договору та приписи діючого законодавства за порушення відповідачем зобовязань за договором позивачем нараховані до стягнення 7 307,32 грн. пені, 1 297,68 грн. 3% річних та 16 834,39 грн. інфляції. Просить суд, на підставі ст. ст. 96, 526, 527, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, свою правову позицію виклав у відзиві № 09/535-1 від 28.03.2016р., в якому зазначає, що Служба автомобільних доріг у Запорізькій області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, підвідомча їй та здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та фінансовими ресурсами на регіональному рівні. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 04.06.2014р. кошти для оплати послуг по виконанню експертизи проекту будівництва Капітального ремонту автомобільних доріг залучені в державний бюджет під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг. Прострочення оплати за договором відбулося внаслідок відсутності бюджетного фінансування, про що свідчить довідка Управління Державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Запоріжжя від 24.03.2016р. На виконання своїх обовязків, щодо оплати наданих послуг, відповідачем протягом 2014-2015 років постійно проводились заходи щодо отримання коштів з бюджету для сплати заборгованостей, тобто прострочення виконання зобовязання сталося не з вини відповідача. З урахуванням викладеного відповідач просив суд, враховуючи положення ст. 233 ГК України, зменшити розмір пені на 90%.

Представник позивача заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій на 90% через відсутність вини в діях Служби автомобільних доріг України з огляду на приписи статті 617 ЦК України, статті 218 ГК України та пункту 5 оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013р. між Державним підприємство Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи (Виконавець) та Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (Замовник) укладено договір на виконання експертизи проекту будівництва № 28-0396-13/519Д-13, на виконання умов якого (п 1.1.) Замовник доручає Виконавцю провести експертизу будівництва щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, екології, пожежної безпеки, енергозбереження, кошторисна частина (Експертиза). Назва проекту будівництва: робочий проект Капітальний ремонт автомобільної дороги Т-08-05 Камянка-Дніпровська-Велика Білозерна-Веселе до автодороги М-14 на ділянці км 44+800 км 49+800 (Запорізька область).

Відповідно до п. 1.2. договору, результати робіт надаються замовнику у вигляді письмового звіту за результатами проведеної експертизи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011 р. Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України та ДСТУ-Н Б А.2.2-10:2012 Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво (Звіт).

Пунктом 2.2 договору визначено, що вартість проведення експертизи виконавцем за цим договором складає 34 397,39 грн.

Згідно п. 2.4. договору, Замовник у строк не більше пяти календарних днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт зобовязується відповідно до цього акту здійснити на користь Виконавця оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за договором.

Відповідно до п. 3.1.3 договору, Замовник зобовязаний прийняти та оплатити роботи Виконавця в порядку та строки, передбачені даним договором.

Згідно п. 5.1 договору, приймання Замовником виконаних робіт за цим договором оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт (Акт).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє до 31.12.2014 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами передбачених договором.

У звязку із зміною платіжних реквізитів Замовника, 27.01.2014р. сторонами підписана додаткова угода № 1.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем виконано експертизу проекту «Капітальний ремонт автомобільної дороги Т-08-05 Кам'янка-Дніпровська-Велика Білозерка-Веселе до автодороги М-14 на ділянці км 44+800 - км 49+800 (Запорізька область)», про що сторонами 12.11.2014р. складено Акт прийому-передачі виконаних робіт. Загальна вартість робіт, відповідно до п. 4 Акту склала 34 397,39 грн. Сторони претензій одна до одної не мають (п. 5 Акту).

Однак, відповідач зобовязання щодо вчасної та повної оплати наданих послуг не здійснив, будь-яких претензій щодо якості наданих послуг не заявляв.

У звязку з наявністю прострочення виконання зобовязання щодо оплати наданих послуг, позивач направив на адресу відповідача претензію № 245 від 28.03.2014р.про здійснення оплати в строк до 18.04.2014 р. Проте, претензія залишена без реагування.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором, про що оформлено відповідні документи, які без зауважень підписані сторонами та скріплені печатками.

Відповідач, в порушення умов договору, зобовязання щодо оплати наданих послуг проведення експертизи проекту будівництва у розмірі 34 397,39 грн., у встановлений строк, не виконав. Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, позивачем доведений.

На час розгляду справи в суді відповідач доказів належного виконання зобовязання і перерахування заборгованості за договором в сумі 34 397,39 грн. суду не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 34 397,39 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобовязання, позивачем заявлено до стягнення 1 297,68 грн. 3% річних за період з 18.11.2014р. по 19.02.2016р. та 16 834,39 грн. інфляції за період грудень 2014 року - січень 2016р.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних і інфляційних витрат та встановлено, що розрахунок позивачем виконано вірно, тому вимога про стягнення 1 297,68 грн. 3% річних та 16 834,39 грн. інфляції є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996р. № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у разі порушення строків виконання своїх зобовязань за Договором винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від вартості робіт за цим Договором за кожен день прострочення.

Позивачем предявлена до стягнення пеня в сумі 7 307,32 грн., яка нарахована за період з 18.11.2014р. по 17.05.2015р. Факт прострочення платежу матеріалами справи доведено.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 7 307,32 грн. є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору.

Разом з тим, п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачає право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розмірі пені на 90% посилаючись на те, що для оплати послуг по виконанню експертизи проекту будівництва Капітального ремонту автомобільних доріг по договору №28-0403-13/519Д-13, в державному бюджеті були передбачені кошти, відповідно до Постанови КМУ від 04.06.2014р. № 168 «Про внесення змін до постанови КМУ від 12.02.2014р. № 46 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг» та Постанови КМУ від 04.06.2014р. № 169 «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг» .

Так, відповідно до вищевказаних Постанов КМУ №168 та №169, Служба автомобільних доріг у Запорізькій області виступало замовником послуг, робіт на обєктах будівництва та реконструкції автомобільних доріг державного та місцевого значення, в т.р. на обєкті будівництво автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжі.

При цьому, за період 2013 - 2015 роки, кошти, призначені для оплати послуг з «проведення проектно-вишукувальних робіт майбутніх періодів» виділені не були, що підтверджується довідкою Управління Державної казначейської служби України в Жовтневому районі м. Запоріжжя від 24.03.2016 р.

Служба автомобільних доріг у Запорізькій області є державною організацією, кошти, що виділяються з бюджету є цільовими та доводяться Державним агентством автомобільних доріг України для виконання Скоригованих планів фінансування дорожнього господарства у певному році за певною бюджетною програмою.

На виконання своїх обовязків щодо оплати наданих послуг позивачу, Службою автомобільних доріг у Запорізькій області на протязі 2014 -2015 р.р. постійно проводились заходи щодо отримання коштів з бюджету для сплати заборгованостей, що утворилися внаслідок припинення фінансування послуг, що отримані замовниками для оплати під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг.

Так, для виділення бюджетного фінансування виконаних підрядниками робіт, відповідачем в 2014 році подано до Укравтодору (Департамент фінансово-економічної роботи) Реєстри договорів з підрядниками, які виконують роботи з будівництва, ре контракції та капітального ремонту автомобільних доріг загального користування за рахунок коштів, залучених Укравтодором під державні гарантії у 2012 році (постанова КМУ від 12.02.2014р. №46)

- від 11.03.2014р. № 3, де в строчці - «Проектно-вишукувальні роботи майбутніх років»

зазначено по стовпчику «Прийнято робіт» - 54 216,69грн.,

- від 17.07.2014р. №13, де в строчці - «Проектно-вишукувальні роботи майбутніх років» зазначено по стовпчику «Прийнято робіт» - 34 397,39грн.,

що загалом складає 88 614,08грн. (всього заборгованість перед позивачем).

При цьому, вказана заборгованість була зазначена в Постанові КМУ № 168 та № 169, але грошові кошти не надійшли в 2014 році.

Для виділення бюджетного фінансування виконаних підрядниками робіт, відповідачем в 2015 році подано до Укравтодору (Департамент фінансово-економічної роботи) Перелік обєктів будівництва, ре контракції та капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального значення, роботи на яких виконано у 2010 - 2014 роках та обсяги їх фінансування у 2015-2017 роках за рахунок коштів, залучених у попередні роки під гарантії Державним агентством автомобільних доріг, в якому по строчці «Проектно-вишукувальні роботи майбутніх періодів» зазначено 88 614,08грн. (всього заборгованість перед позивачем).

На 2016 рік Службою також подано до Укравтодору Пропозиції до плану робіт з будівництва, реконструкції, капітального та поточного середнього ремонтів автомобільних доріг загального користування, в якому по строчці «Проектно-вишукувальні роботи майбутніх років» зазначено 91 590,00грн. (в т.ч. заборгованість перед позивачем).

Згідно п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання зобовязання, незначності прострочення виконання зобов'язання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної особи тощо. Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки, а саме ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 Господарського кодексу України.

З урахуванням викладеного, враховуючи той факт, що прострочення розрахунків за виконані роботи з позивачем викликано відсутністю фінансування з боку держави виконаних у 2013 робіт за рахунок коштів залучених під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг (що підтверджується довідкою з Держаного казначейства в Запорізькій області), беручи до уваги, що відповідачем за період 2014-2015 роки не допускалося бездіяльності, Служба кожного року подавала до Укравтодору встановлені регламентом Реєстри та Переліки, з метою включення кредиторської заборгованості для виплати у поточному році, також враховуючи фінансовий стан відповідача та матеріальні інтереси сторін, беручи до уваги ступінь виконання зобовязання боржника, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобовязання, суд знаходить за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до суми 3 653,66 грн.

Отже, з підстав зазначених вище, позов задоволено частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір відноситься на відповідача в розмірі 1 378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з Служби автомобільних доріг у Запорізькій області до суми 3 653,66 грн.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ідентифікаційний код 25891336) на користь державного підприємства Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 35691621) 34 397 (тридцять чотири тисячі триста девяносто сім) грн. 39 коп. основного боргу, 3 656 (три тисячі шістсот пятдесят три) грн. 66 коп. пені, 1 297 (одна тисяча двісті девяносто сім) грн. 68 коп. 3% річних, 16 834 (шістнадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 39 коп. інфляції та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 04.04.2016р.