ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 квітня 2016 р. Справа № 918/122/16

Господарський суд у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 116 943,10 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Ревуцька А.В. (довіреність 1263 від 06.10.2015р.).

Від відповідача : ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_3 від 17.09.2009р.).

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 111 041 грн. 91 коп., з яких: 97 998 грн. 39 коп. заборгованість за кредитом, 9 417 грн. 10 коп. заборгованість за процентами, 08 грн. 39 коп. заборгованість за комісійними винагородами, 1 638 грн. 97 коп. пеня за непогашення кредиту, 748 грн. 88 коп. пеня за несплату процентів, 109 грн. 14 коп. 3% річних за непогашення кредиту, 64 грн. 41 коп. 3% річних за несплату процентів, 982 грн. 97 коп. інфляційні втрати за несплату кредиту та 73 грн. 57 коп. інфляційні втрати за несплату процентів.

Ухвалою суду від 22.02.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 10.03.2016р.

10.03.2016р. представник позивача, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якої Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 114 131 грн. 95 коп., з яких: 97 998 грн. 39 коп. заборгованість за кредитом, 11 168 грн. 31 коп. заборгованість за процентами, 08 грн. 39 коп. заборгованість за комісійними винагородами, 2 477 грн. 88 коп. пеня за непогашення кредиту, 1 067 грн. 33 коп. пеня за несплату процентів, 166 грн. 33 коп. 3% річних за непогашення кредиту, 86 грн. 12 коп. 3% річних за несплату процентів, 133 грн. 39 коп. інфляційні втрати за несплату кредиту та 1 025 грн. 81 коп. інфляційні втрати за несплату процентів (а.с. 156-164).

Ухвалою суду від 10.03.2016р. розгляд справи відкладено на 05.04.2015р.

24.03.2016р. представник позивача, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якої Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 116 943 грн. 40 коп., з яких: 97 998 грн. 39 коп. заборгованість за кредитом, 12 685 грн. 94 коп. заборгованість за процентами, 08 грн. 39 коп. заборгованість за комісійними винагородами, 3 263 грн. 79 коп. пеня за непогашення кредиту, 1 397 грн. 95 коп. пеня за несплату процентів, 219 грн. 92 коп. 3% річних за непогашення кредиту, 108 грн. 67 коп. 3% річних за несплату процентів, 270 грн. 35 коп. інфляційні втрати за несплату кредиту та 990 грн. 00 коп. інфляційні втрати за несплату процентів (а.с. 173- 183).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктами 3.10, 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, оскільки до закінчення судового розгляду позивачем до канцелярії суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд розглядає справу з урахуванням вказаної заяви.

В судовому засіданні 05.04.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задоволити позов, відповідач позовні вимоги визнав у повністю.

За таких обставин, керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління (надалі - Банк) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 29 (надалі - договір; а.с. 97-105), за умовами пункту 2.1. якого банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до п.2.2. та п.2.3. договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше "19" серпня 2016 року. Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 100 000,00 грн.

У відповідності до п.2.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від Діючого ліміту кредитування.

Згідно з п. 3.1.3 кредитного договору будь-яке невиконання позичальником зобов'язання або його частини в строки, визначені цим договором, породжує у банку право відмінити наступні видачі кредиту (його частини), а у позичальника створює обов'язок достроково погасити заборгованість у повному обсязі. Сторони підтверджують, що відміна банком наступних видач кредиту не є односторонньою зміною умов цього договору.

Згідно п. 3.3 кредитного договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим Договором), у тому числі, але не виключно, якщо:

- Позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором про надання кредиту, або договором про надання банківської гарантії, або договором про відкриття акредитиву, укладеним між банком (установою АТ "Ощадбанк") та позичальником;

- Ліквідність забезпечення втрачена та/або не відповідає умовам надання;

- Порушена процедура визнання позичальника та/або поручителя та/або майнового поручителя банкрутом та/або судом прийнято рішення, що визнає позичальника та/або поручителя та/або майнового поручителя банкрутом або підтверджує його (їх) неплатоспроможність;

- Прийнято рішення про припинення (реорганізацію або ліквідацію) та/або розпочата процедура реорганізації або ліквідації позичальника та/або майнового поручителя та/або поручителя, якщо такі дії здійснюються без попередньої письмової згоди банку;

- Позичальник використовує кредитні кошти не за цільовим призначенням кредиту;

- З'являться обставини, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що позичальник не виконає свої зобов'язання за цим договором;

- Звітність та інформація, які повинні надаватись Позичальником згідно з умовами цього Договору, не будуть надані вчасно або при перевірці виявляться недійсними та/або не зможуть бути перевірені у зв'язку з недоліками ведення бухгалтерського обліку Позичальника.

Після отримання позичальником від банку листа з повідомленням про вручення щодо відкликання кредиту позичальник зобов'язаний не пізніше 20 (двадцяти) банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору).

У відповідності до п. 5.2., кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань цим договором. У разі несвоєчасного погашення Кредиту (його частини) або процентів за користування ним та інших платежів, які підлягають сплаті за цим договором банк має право скористатися своїм правом договірного списання з рахунків, відкритих в установах АТ "Ощадбанк", у тому числі з рахунків в валюті, що відрізняється від валюти заборгованості за цим договором, в сумі, еквівалентній сумі заборгованості за цим договором. Така сума визначається банком самостійно, виходячи з реальних умов купівлі/продажу іноземної валюти. У випадку видання банком наказу про примусову оплату боргового зобов'язання позичальник зобов'язується виконати такий наказ. Вимагати від позичальника укладення нових документів забезпечення повернення кредиту у разі, якщо укладені договори не в повному обсязі відповідно до вимог банку забезпечують повернення отриманого позичальником кредиту або предмет застави (іпотеки) втратив ліквідність. Висновок банку щодо необхідності укласти нові документи забезпечення є безспірним і не підлягає оскарженню, на що позичальник цим надає свою беззаперечну згоду. У разі відмови позичальника щодо укладення документів забезпечення, передбачених п. 5.2.3 цього договору, а також не укладення таких у строки, визначені банком, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та сплати всіх інших платежів за цим договором та/або зупинити видачу наступних траншів. Перевіряти за документами та/або на місці цільове використання кредитних коштів позичальника та/або наявність, стан та вартість майна, що виступатиме забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Відкликати кредит відповідно до умов цього договору. Звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) відповідно до документів забезпечення та задовольнити в повному обсязі за рахунок його вартості свої вимоги за цим договором у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником своїх Зобов'язань за дим договором та/або будь-яким іншим договором про надання кредиту, або договором про надання банківської гарантії, або договором про відкриття акредитиву, укладеним між банком (установою АТ "Ощадбанк") та позичальником.

У відповідності до п. 5.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов'язання також зобов'язання за іншими договорами, укладеними з банком (установою АТ "Ощадбанк"), Точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно у визначені цим договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

У відповідності до п. 7.1.-7.3 кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань по цьому договору винна сторона відшкодовує другій стороні спричинені у зв'язку з цим збитки понад штрафні санкції, визначені п. 7.2. цього договору. За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, передбачених положеннями цього договору, банк має право застосувати до позичальника наступні штрафні санкції: пеню на користь банку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми несвоєчасно сплачених комісійних винагород та/або процентів за користування кредитом за кожен день прострочення.

Згідно п. 9.1 -9.2 кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 10 (десяти) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафних санкцій, неустойки, пені та інших платежів), що передбачені умовами цього договору. Вищевказані положення цього договору передбачають можливість виникнення обставин, при настанні яких у позичальника виникає зобов'язання перед банком негайно погасити заборгованість по кредиту, а також сплатити на користь банку інші відповідні платежі по цьому договору.

У відповідності до п. 10.5 кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору ОСОБА_2 було передано в іпотеку квартиру загальною площею 46,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_1, іпотечний договір посвідчений 21.07.2013р. приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Піддубною Л.П. за реєстровим № 2067 (а.с. 31-37).

Крім того, кредит був наданий під поруку фізичної особи ОСОБА_2 - договір поруки № 29/1 від 21.08.2013р. (а.с. 94-95).

Банк свої обов'язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю.

Отримання коштів позичальником підтверджується: заявами відповідача від 21.08.2013р., від 27.08.2013р., від 09.09.2013р., від 01.08.2014р., від 08.08.2014р., від 15.08.2014р., від 19.08.2014р., від 20.08.2014р., від 21.08.2014р., від 22.08.2014р., від 26.08.2014р., від 27.08.2014р., від 28.08.2014р., від 05.09.2014р., від 10.09.2014р., від 04.08.2015р., від 27.08.2015р., від 28.08.2015р., та розпорядженнями про видачу кредитних коштів від 21.08.2013р. на суму 70 000,00 грн., від 27.08.2013р. на суму 25 000,00 грн., від 09.09.2013р. на суму 5 000,00 грн., від 01.08.2014р. на суму 12 000,00 грн., від 08.08.2014р. на суму 2 000,00 грн., від 15.08.2014р. на суму 6 000,00 грн., від 19.08.2014р. на суму 25 000,00 грн., від 20.08.2014р. на суму 2 000,00 грн., від 21.08.2014р. на суму 11 000,00 грн., від 22.08.2014р. на суму 8 000,00 грн., від 26.08.2014р. на суму 7 000,00 грн., від 27.082014р. на суму 5 000,00 грн., від 28.08.2014р. на суму 4 800,00 грн., від 05.09.2014р. на суму 400,00 грн., від 10.09.2014р. на суму 5 000,00 грн., від 10.09.2014р. на суму 5 000,00 грн., від 04.08.2015р. на суму 11 837,27 грн., від 27.08.2015р. на суму 2 075,24 грн., від 28.08.2015р. на суму 1 448,46 грн. (а.с. 53-88).

Позичальник порушив умови кредитного договору, не виконав зобов'язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом.

У відповідності умов кредитного договору банком було надіслано до позичальника листи з вимогами про погашення заборгованості (вимога № 04-19/1485 від 22.04.2015р., повідомлення № 09-12/3648 від 20.10.2015р., вимога №09-12/4384 від 09.12,2015р.) та надано термін для погашення наявної заборгованості по кредитному договору. Однак, заборгованість по кредиту не погашена.

Отже, станом на 05.04.2016, в результаті невжиття позичальником заходів щодо погашення боргу перед банком, існує заборгованість за договором кредитної лінії № 29 від 21.08.2013р., яка складає 116 943 грн. 40 коп., у тому числі: з яких:

- 97 998 грн. 39 коп. заборгованість за кредитом;

- 12 685 грн. 94 коп. заборгованість за процентами;

- 08 грн. 39 коп. заборгованість за комісійними винагородами;

- 3 263 грн. 79 коп. пеня за непогашення кредиту;

- 1 397 грн. 95 коп. пеня за несплату процентів;

- 219 грн. 92 коп. 3% річних за непогашення кредиту;

- 108 грн. 67 коп. 3% річних за несплату процентів;

- 270 грн. 35 коп. інфляційні втрати за несплату кредиту;

- 990 грн. 00 коп. інфляційні втрати за несплату процентів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України, що кореспондується із ст. 193 ГК України встановлюють, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір кредитної лінії № 29 від 21.08.2013 є кредитним договором, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Факт видачі відповідачу кредиту підтверджено матеріалами справи.

Відповідач доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором не надав.

Крім того, що у відповідності до ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову, господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В судовому засіданні 05.04.2016р. відповідач позовні вимоги визнав повністю, при цьому, суд бере до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості, заборгованості за процентами та заборгованості за комісійними винагородами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а саме з відповідача слід стягнути 97 998 грн. 39 коп. заборгованості за кредитом, 12 685 грн. 94 коп. заборгованості за процентами та 08 грн. 39 коп. заборгованості за комісійними винагородами.

Позивачем на підставі п. 7.2.1 договору нараховано 3 263 грн. 79 коп. пені за непогашення кредиту з 31.08. по 04.04.2016р. та 1 397 грн. 95 коп. пені за несплату процентів з 22.04.2015 по 04.04.2016р.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як зазначалось вище, пунктом 7.2.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, передбачених положеннями цього договору, банк має право застосувати до позичальника наступні штрафні санкції: пеню на користь банку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми несвоєчасно сплачених комісійних винагород та/або процентів за користування кредитом за кожен день прострочення.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 9.1 кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 10 (десяти) років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафних санкцій, неустойки, пені та інших платежів), що передбачені умовами цього договору.

Враховуючи викладене та перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 263 грн. 79 коп. пені за непогашення кредиту з 31.08. по 04.04.2016р. та 1 397 грн. 95 коп. пені за несплату процентів з 22.04.2015 по 04.04.2016р. є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 3% річних за непогашення кредиту, 3% річних за несплату процентів, втрати від інфляції за непогашення кредиту та втрати від інфляційні за несплату процентів.

Враховуючи викладене та перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 219 грн. 92 коп. 3% річних за несплату процентів з 31.08.2015р. по 04.04.2016р., 108 грн. 67 коп. 3% річних за несплату процентів з 13.05.2014р. по 04.04.2016р., 270 грн. 35 коп. втрат від інфляції за непогашення кредиту з вересня 2015 року по квітень 2016 року та 990 грн. 00 коп. втрат від інфляційні за несплату процентів є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача згідно з ст.49 ГПК України в сумі 1 754 грн. 15 коп.

Щодо клопотання позивача про покладення на відповідача витрат в сумі 70 грн. 00 коп. понесених позивачем у зв'язку із одержанням витягів з ЄДРПОУ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач стверджує, що за одержання витягу з ЄДРПОУ банк він поніс витрати в сумі 70 грн. 00коп. згідно квитанції №48 від 23.03.2016р. Однак дана квитанція не може вважатись належним та допустимим доказом оплати вартості саме банком, оскільки платником згідно з даною квитанцією є "ОСОБА_6, ІНД. НОМЕР_1, Рівне".

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат позивача у зв'язку із одержанням ним витягу з ЄДРПОУ.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (33013, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" (33000, м. Рівне, вул. С.Петлюри, 16, ) 97 998 (дев'яносто сім тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 39 коп. заборгованості за кредитом, 12 685 (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят п'ять) грн. 94 коп. заборгованості за процентами, 08 (вісім) грн. 39 коп. заборгованості за комісійними винагородами, 3 263 (три тисячі двісті шістдесят три) грн. 79 коп. пені за непогашення кредиту, 1 397 (одна тисяча триста дев'яносто сім) грн. 95 коп. пені за несплату процентів, 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 92 коп. 3% річних за непогашення кредиту, 108 (сто вісім) грн. 67 коп. 3% річних за несплату процентів, 270 (двісті сімдесят) грн. 35 коп. інфляційних втрат за несплату кредиту та 990 (дев'ятсот дев'яносто) грн. 00 коп. інфляційних втрат за несплату процентів

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "08" квітня 2016 року

Суддя Горплюк А.М.