КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа№ 20/31

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві: представник Савчук К.П.- за довіреністю.

Від Приватного малого підприємства "Софіт": представник не з'явився.

Від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом": представник Свиденко І.А. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року

за скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча

компанія "Енергоатом"

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського

районного управління юстиції у місті Києві

у справі № 20/31 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Приватного малого підприємства "Софіт"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча

компанія "Енергоатом"

про стягнення 247 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.02.2002 року позовні вимоги Приватного малого підприємства "Софіт" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 247 000,00 грн. задоволено.

На виконання зазначеного вище рішення 26.01.2005 року Господарського суду м. Києва було видано наказ.

12.02.2016 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду м. Києва зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування зазначеної вище скарги заявник посилається на те, що дії старшого виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчук К.П. щодо винесення постанови від 02.02.2016 року ВП № 40462769 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24 876,90 грн. є незаконними, оскільки примусове виконання рішення не розпочиналось та не було здійснено.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відхилено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й в скарзі.

Приватним малим підприємством "Софіт" не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного його повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Приватного малого підприємства "Софіт" за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2005 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 40462769) з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 20/31 від 26.01.2005 року про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного малого підприємства "Софіт" боргу у розмірі 248 769,00 грн.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Постановою про відкриття виконавчого провадження Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 01.03.2005 року.

Проте, доказів добровільного виконання боржником рішення суду до 01.03.2005 року в матеріалах справи не міститься.

Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За приписами ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Матеріали справи свідчать про те, що 18.10.2013 року державний виконавець на підставі ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" приєднав виконавче провадження № 40462769 до зведеного виконавчого провадження № 39832110, за яким боржником є Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Встановлено, що 24.03.2015 до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві надійшла заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням заборгованості відповідно до договору про організацію проведення взаєморозрахунку від 28.10.2011 року № 192/314, на підтвердження чого боржником додано підписаний між ним та Приватним малим підприємством "Софіт" Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року, відповідно до якого сальдо станом на 01.10.2013 року становить 0,00 грн.

Як передбачено ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчуком К.П. було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24 876,90 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 200,00 грн.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що дії старшого виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчук К.П. щодо винесення постанови від 02.02.2016 року ВП № 40462769 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24 876,90 грн. є незаконними, оскільки примусове виконання рішення не розпочиналось та не було здійснено, враховуючи наступне.

В матеріалах справи міститься декілька вимог державного виконавця щодо перерахування коштів на депозитний рахунок Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві або на рахунок стягувачів (а.с.35,37).

Крім того, 18.08.2014 року державний виконавець вимогою № 39832110 зобов'язав боржника повідомити в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги, про структурні підрозділи Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та про їх відкриті рахунки в банківських установах. Разом з цим зобов'язано боржника повідомити посаду та прізвище особи, яка є відповідальною за виконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Отже, судова колегія приходить до висновку про те, що зазначені вище дії державного виконавця свідчать про те, що примусове виконання рішення розпочиналось.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що держаний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи встановлене вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відділу державної виконавчої служби вчинялись в межах повноважень та у спосіб встановлений Законом, а тому підстав для визнання недійсною постанову старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчук К.П. від 02.02.2016 ВП № 40462769 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 24 876,90 грн. не встановлено.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводами апеляційної скарги не спростовані зазначені вище обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.03.2016 року по справі № 20/31 - без змін.

3. Матеріали справи № 20/31 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська