РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016Справа №910/2092/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА"

про стягнення 1 467,81 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Шагін О.В. - за дов.;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про стягнення 1 467,81 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу № 19760 від 22.09.14р.

Ухвалою від 10.02.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.02.2016 р.

18.02.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

23.02.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Судове засідання 23.02.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 03.03.2016 р.

Ухвалою від 03.03.16р. розгляд справи відкладено на 05.04.16р.

Представник відповідача в судове засідання 05.04.16 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

В судовому засіданні 05.04.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, заслухавши представника позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», як Страхувальником (надалі - Позивач), та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА», як Страховиком (надалі - Відповідач) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу №19760 від 22 вересня 2014 року (надалі - Договір).

Пунктом 13.1 Договору встановлено, що період дії Договору - будь-який із зазначених у Розділі 1 Договору проміжків часу, протягом якого Страховик несе зобов'язання за Договором, за умови отримання Страховиком (на розрахунковий рахунок ТОВ «Грас Савуа України», , п/р 2665 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614) від Страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені в Розділі 1 Договору.

В пункті 2 Розділу 1 Договору, передбачений порядок та строки внесення суми страхового платежу, а саме частина страхового платежу в сумі 9471,75 грн., за період страхування з « 22» вересня 2014 року по « 21» вересня 2015 року, повинен бути сплачений Позивачем до « 06» жовтня 2014 року.

На підставі виставленого ТОВ «Грас Савуа Україна» рахунку-фактури №1833 від 24.07.2014р., платіжним дорученням №16362 від 29 вересня 2014р. здійснив оплату страхового платежу по даному Договору.

Додатковою угодою №1 від 01 листопада 2014р. до Договору Сторони дійшли згоди збільшити страховий платіж на суму 1384,67 грн., яка повинна бути сплачена до 30 листопада 2014 року.

Даний страховий платіж в сумі 1384,67 грн. було зараховано на підставі підписаної між Позивачем та Відповідачем Угоди№3 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від

26.11.2014 року (надалі - Угода про взаємозалік).

Згідно умов Угоди про взаємозалік Відповідач мав заборгованість перед Позивачем по виплаті страхового відшкодування, а Позивач зобов'язаний був сплатити Відповідачу страхові платежі, тобто частину страхового платежу в сумі 1384,67 грн. було сплачено шляхом взаємозаліку.

Додатковою угодою №2 від 24 лютого 2015р. до Договору Сторони дійшли згоди збільшити страховий платіж на суму 2546,86 грн. яка повинна бути сплачена до 27 березня 2015 року.

Згідно з п. 12.2 розділу 2 Договору якщо інше не зазначено в розділі 1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань страховика діє протягом проміжків часу, зазначених у розділі 1 Договору як «періоди дії Договору», за умови сплати страхувальником сум страхових платежів у терміни, зазначені у розділі 1 Договору.

Дію Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або Страховика (п.12.4 розділу 2 Договору).

Відповідно до пп. 12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу страхувальника, страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов Договору, останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Згідно з п. 12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивачем був перерахований перший страховий платіж у розмірі 294 332,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2432 від 03.04.2015.

Листом №1943/06 від 25.06.2015 року Страхувальник повідомив Страховика про свою вимогу припинити дію Договору. Дана Вимога була надіслана

року Страхувальником на адресу Страховика та отримана Страховиком 01.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №365.

Відповідач 01.07.2015 року отримав Вимогу, та довідався про намір Позивача достроково припинити Договір, з урахуванням пункту 12.5 Договору, Договір вважається припиненим через 30 (тридцять) робочих днів після отримання Вимоги, тобто Договір вважається розірваним з 12 серпня 2015 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до пп.12.4.1 відповідач зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат.

Враховуючи невиконання зазначених обов'язків, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму страхового платежу в розмірі 1 406,48 коп.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 354 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було подано жодного доказу на підтвердження повернення відповідачем 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору.

Згідно з п. 12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Таким чином, судом встановлено, що Договір припинив свою дію з 12.08.2015 року.

Суд, перевіривши розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з 13.08.2015 р. по 17.09.2015 р., наданий позивачем, встановив, що останнім вірно визначена сума страхового платежу у розмірі 1 406,48 грн., яка підлягає до тягнення з відповідача на підставі пп.12.4.1 розділу 2 Договору.

Також позивачем заявлено до стягнення 20,81 грн. 3% річних та 40,52 грн. інфляційних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 20,81 грн. 3% річних та 40,52 грн. інфляційних.

Відповідач жодних заперечень не надав, контррозрахунок суми позову не здійснив.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м.Київ, вул.Марини Раскової, буд.11, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.43, ) 1 406 (одну тисячу чотириста шість) грн. 48 коп - суми боргу 20 (двадцять) грн. 81 коп. 3% річних, 40 (сорок) грн.52 коп. інфляційних та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 4 коп - судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.04.16р.

Суддя І.О.Домнічева