ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа № 916/1689/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від прокуратури - прокурор відділу ОСОБА_1, посвідчення №031420 від 19.01.2015;

від позивача - ОСОБА_2, довіреність №7 від 11.01.2016;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 05.05.2015; ОСОБА_4, довіреність б/н від 24.07.2015;

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2015

у справі №916/1689/15

за позовом: заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

до відповідача: приватного акціонерного товариства „Одеський коньячний завод

про внесення змін до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015р. заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернувся з позовом до приватного акціонерного товариства „Одеський коньячний завод, в якому в остаточній редакції просив: внести зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992, зі змінами та доповненнями, укладеного між приватним акціонерним товариством Одеський коньячний завод та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, а саме: викласти пункт 3.2 розділу 3 договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992 (зі змінами та доповненнями), в наступній редакції: Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 14.09.2011 № 961) і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2011 року 327689, 78 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством; пункт 3.3 розділ 3 договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992 (зі змінами та доповненнями), в наступній редакції: Орендна плата за місяць оренди квітень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за місяць оренди серпень 2011 року на індекс інфляції за вересень 2011 року включно. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції поточний місяць; розділ 3 договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992 (зі змінами та доповненнями), доповнити пунктом 3.12: Ці зміни діють з 22.04.2012, є невідємною та складовою частиною договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2015 у справі №916/1689/15 (головуючий суддя Ю.А. Шаратов, судді: С.В. Гут, Л.В. Степанова) позовні вимоги задоволено частково: внесено зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992, зі змінами та доповненнями, укладеного між приватним акціонерним товариством Одеський коньячний завод та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, а саме: викладено пункт 3.2 розділу 3 договору оренди цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод від 30.12.1992 (зі змінами та доповненнями), в наступній редакції: Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 14.09.2011 № 961) і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2011 року 327 689,78 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством; в задоволенні іншої частини позову-відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, заступник прокурора Одеської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2015 у справі №916/1689/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до пункту 3.3 та доповнення розділу 3 пунктом 3.12 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні 05.04.2016 представник прокуратури апеляційну скаргу підтримав; представник позивача також просив її задовольнити; представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги висловили заперечення.

Заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

30.12.1992 між Фондом державного майна України («орендодавець») та організацією орендарів Одеського коньячного заводу («орендар») укладено договір оренди (далі договір оренди від 30.12.1992), за умовами якого орендодавець з метою підвищення ефективності використання державного майна та досягнення найбільших результатів господарської діяльності передає, а орендар приймає в оренду майно Одеського коньячного заводу: основні засоби первинна вартість 137491 тис. крб; залишкова вартість основних засобів 37274 тис. крб; всього оборотних засобів 372350 тис. крб, в тому числі взятих в оренду 67423 тис. крб, отримано з бюджету фінансування на поповнення власних оборотних коштів - 281650 тис. крб.

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди від 30.12.1992 орендна плата перераховується до Державного бюджету України в сумі 694 тис. крб, рівними частками щоквартально згідно із додатком 2.

Згідно з пунктом 3.2 договору оренди від 30.12.1992 розмір орендної плати може переглядатись достроково на вимогу однієї із сторін за умови зміни, встановлених централізовано, цін та тарифів або в інших випадках, передбачених законодавством України.

За актом приймання-передачі від 30.12.1992 орендоване майно було передано від орендодавця орендареві.

28.12.2002 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області («орендодавець») та закритим акціонерним товариством Одеський коньячний завод (орендар»), яке є правонаступником організації орендарів цілісного майнового комплексу Одеський коньячний завод та орендного підприємства Одеський коньячний завод, було укладено додаткову угоду до договору оренди від 30.12.1992, якою вказаний договір викладено у новій редакції.

Згідно із пунктом 1.1 договору від 30.12.1992 в редакції додаткової угоди від 28.12.2002 орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування майно цілісного майнового комплекс «Одеський коньячний завод», юридична адреса: 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, 13 (державне майно), склад і вартість якого визначені відповідно до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод», затвердженого наказом Регіонального відділення ФДМУ по Одеській області від 24.12.2002 №1099 та протоколу від 28.11.2002 про затвердження результатів інвентаризації (станом на 31.10.2002), враховуючи висновки постійно діючої комісії з питань аналізу складу державного майна цілісних майнових комплексів державних підприємств виноробної промисловості, переданих в оренду, складає: первісна вартість основних засобів станом на 31.10.2002 16367,6 тис. грн; балансова (залишкова) вартість основних засобів станом на 31.10.2002 5600,00 тис. грн; незавершене будівництво 53,6 тис. грн.

Пунктами 3.2, 3.3 договору від 30.12.1992 у редакції додаткової угоди від 28.12.2002 передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 19.01.2000 № 75, і складає за рік 452288 грн та за базовий місяць (листопад 2002р.) становить 37954,50 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2002 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (листопад 2002р.) на індекс інфляції за грудень 2002р. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з пунктом 3.6 договору від 30.12.1992 у редакції додаткової угоди від 28.12.2002 розмір орендної плати може бути переглянутим на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством.

27.01.2006 між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод» (у редакції договору від 28.12.2002р.), згідно із яким, зокрема, викладено у новій редакції пункт 10.1 договору від 30.12.1992 та продовжено його дію по 28.12.2015 включно.

В подальшому 20.02.2008 між позивачем і відповідачем укладено договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод» від 30.12.1992, яким, зокрема, викладено у новій редакції пункт 3.2 договору від 30.12.1992, та встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою КМУ від 27.12.2006 № 1846) і становить без урахування ПДВ за місяць розрахунку січень 2007р. 72395,03 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за місяць оренди лютий 2007 р. визначається шляхом коригування орендної плати за місяць оренди січень 2007р. на індекс інфляції за лютий 2007р. включно.

Окрім того, пунктами 2, 3, 4 вказаного договору від 20.02.2008 визначено, що протягом трьох місяців з моменту підписання цих змін, орендар зобовязується сплатити до Держаного бюджету орендну плату, донараховану із 01.01.2007 та за кожний наступний місяць з урахуванням раніше проведених платежів в загальній сумі без урахування ПДВ 44 839,56 грн. Ці зміни діють з 01.01.2007 є невідємною та складовою частиною договору від 30.12.1992. Сторони домовились вважати таким, що втратив чинність розрахунок плати за оренду державного майна від 28.12.2002 до договору від 30.12.1992.

23.03.2011 у звязку із зміною найменування закритого акціонерного товариства «Одеський коньячний завод» на приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод» між позивачем і відповідачем укладено договір про внесення зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу «Одеський коньячний завод» від 30.12.1992.

16.11.2011 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернулось до приватного акціонерного товариства „Одеський коньячний завод з претензією №11-05-05254 від 15.11.2011, в якій запропонувало укласти додаткову угоду до договору оренди цілісного майнового комплексу Одеській коньячний завод від 30.12.1992 про зміну розміру орендної плати з підстав зміни орендних ставок за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств.

Відповідач листом №496 від 09.12.2012 для обгрунтованого розгляду претензії та прийняття відповідного рішення просив надати інформацію щодо порядку проведення розрахунку орендної плати та проект відповідної додаткової угоди.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо внесення змін до договору оренди від 30.12.1992 заступник прокурора м.Одеси у квітні 2015 року звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічне положення закріплено в частині першій статті 188 Господарського кодексу України.

Згідно з приписами статей 651, 652 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Цивільний кодекс України у частинах першій, другій статті 632 передбачає застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

У статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати також може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкту оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України (частина друга статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

За змістом пункту 3.4 Типового договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства (структурного підрозділу підприємства), затвердженого наказом Фонду державного майна України від 23.08.200 №1774, розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру орендної плати за користування майном.

Умовами договору від 30.12.1992 сторони передбачили можливість перегляду розміру орендної плати на вимогу однієї із сторін, а саме: у пункті 3.6 договору від 30.12.1992 у редакції додаткової угоди від 28.12.2002, сторони погодили, що розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін та тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 №629, від 04.10.1995 №786 від 14.09.2011 № 961 було змінено (збільшено) орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, зокрема, для цілісних майнових комплексів державних підприємств тютюнової промисловості, лікеро-горілчаної та виноробної промисловості, радгоспів заводів (що виробляють виноробну продукцію) встановлено орендну ставку у розмірі 25 відсотків; вказана постанова Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961 набрала чинності з 20.09.2011.

Враховуючи викладене, а також те, що орендна плата за оренду майна державної та комунальної власності є регульованою ціною та з огляду на те, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, висновок суду першої інстанції про те, що внесення постановою Кабінету Міністрів України змін до Методики розрахунку орендної плати (щодо розміру ставок орендної плати), на підставі якої відповідно до умов договору оренди здійснюється визначення розміру орендної плати за державне майно, є підставою для зміни розміру орендної плати та зміни умов договору оренди в цій частині (з урахуванням передбаченої умовами договору оренди від 30.12.1992 можливості перегляду розміру орендної плати), є обґрунтованим і законним.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 20.08.2013 у справі №5017/781/2012.

При цьому місцевим господарським судом підставно відмовлено в задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності, оскільки у даному випадку наявне триваюче правопорушення: право на внесення змін до договору від 30.12.1992 про збільшення орендної ставки виникло 20.09.2011 у звязку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №961, і може бути реалізоване протягом всього строку дії вказаного договору.

Водночас необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що відповідні зміни мають бути внесені з 22.04.2012 з наступних підстав.

Частиною пятою статті 188 Господарського кодексу України передбачено, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналіз даної норми дає підстави вважати, що суд, з урахуванням конкретних обставин, може встановити у рішенні дату набрання чинності змін до договору, у разі зміни його умов за рішенням суду, яка може бути іншою, ніж дата набрання чинності рішенням суду.

Разом з тим, для реалізації права сторони на зміну умов договору в судовому порядку з іншої дати, ніж дата набрання чинності рішенням суду, необхідно враховувати момент, з якого зобовязання можуть змінюватись.

У пункті 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 зазначено, що спори про внесення змін до договору оренди (найму) у зв'язку із запровадженням нових тарифів, ставок орендної плати (в т. ч. внесенням змін до відповідних методик) мають вирішуватися з урахуванням вимог приписів статті 632 Цивільного кодексу України та частини другої статті 21 Закону "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із частиною третьою статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Місцевим господарським судом встановлено, що станом як на час ініціювання внесення запропонованих змін до договору оренди від 30.12.1992, так і на час розгляду справи, зобовязання орендаря щодо внесення орендної плати за користування орендованим цілісним майновим комплексом в період з 20.09.2011 (день набрання чинності змін до Методики розрахунку орендної плати) по 22.04.2015 (день звернення з відповідним позовом до суду) були визначені в умовах договору оренди від 30.12.1992 в редакції договору від 20.02.2008 та повністю належним чином виконані відповідачем, що не заперечується орендодавцем.

В силу частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або про розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на норми частини пятої статті 188 Господарського кодексу України, приписи частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України та положення частини третьої статті 653 Цивільного кодексу України, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про неможливість внесення змін до договору від 30.12.1992 з 22.04.2012, а тому правомірно відмовив в задоволенні решти позовних вимог.

Інші твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті рішення від 22.09.2015 не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізував матеріали справи, зміст правовідносин сторін, правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України у звязку із чим дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2015 у справі №916/1689/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 07.04.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна