РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/3996/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
доДержавного підприємства "Український державний центр радіочастот"
простягнення 12 587 грн 76 коп.
Представники:
від позивача:Радіонова О.В. - представник за довіреністю
від відповідача:Ізюмська І.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" з вимогами до Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" про стягнення 12 587 грн 76 коп. заборгованості за договором про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010, в тому числі 8 290 грн 62 коп. основного боргу, 52 грн 40 коп. пені, 321 грн 61 коп. 3 % річних та 3 923 грн 13 коп. інфляційних втрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладених між сторонами договору про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010 не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати телекомунікаційних послуг за період з червня 2014 року по березень 2015 року, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 8 290 грн 62 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню у розмірі 52 грн 40 коп., 3 923 грн 13 коп. інфляційних втрат та 321 грн 61 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 порушено провадження у справі № 910/3996/16 та справу призначено до розгляду на 11.04.2016.

05.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення.

11.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання 11.04.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 11.04.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (оператор за договором) та Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (бізнес-абонент за договором) укладено договір про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645, відповідно до умов якого оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі, а бізнес-абонент отримує зазначені послуги та сплачує їх вартість. Під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування бізнес-абонентів, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування.

Відповідно до статті 1 статуту Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" від 16.12.2014 (протокол № 14), Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" засноване згідно з наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 27.12.1999 № 155 шляхом перетворення відповідно до Указу президента України від 15.06.1993 № 210-93 "Про корпоратизацію підприємств" Українського державного підприємства електрозв'язку "Укртелеком" у Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком», що згідно з протоколом Загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" № 8 від 14.06.2011 перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком". Товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків Українського державного підприємства електрозв'язку "Укртелеком", Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" та всього майна, прав та обов'язків Дочірнього підприємства "Утел" Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком".

Положеннями розділу 8 договору визначено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 15.12.2011. У разі коли жодна із сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на цих самих умовах.

У відповідності до пункту 2.2 договору перелік та опис послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг бізнес-абоненту визначаються в окремих додаткових угодах до цього договору, що підписуються сторонами по кожному з видів замовлених послуг.

Згідно з пунктом 3.1.1. договору оператор зобов'язаний надавати замовлені послуги за встановленими показниками якості цілодобово 365 (366) днів на рік, в тому числі надавати бізнес абоненту безоплатний доступ до телекомунікаційних мереж загального користування для виклику пожежної охорони, міліції, швидкої допомоги, аварійної служби газу, служби допомоги за телефонами 101, 102, 103, 104 та 112 відповідно.

Відповідно до пункту 4.2. договору порядок оплати наданих телекомунікаційних послуг - кредит.

Згідно з пунктом 4.3 договору не пізніше 10 числа місяця, що наступає за розрахунковим, оператор виставляє бізнес-абоненту рахунок для оплати вартості наданих послуг. Розрахунковим місяцем вважається кожний календарний місяць року, у межах якого надавалися послуги.

Бізнес-абонент повинен оплатити рахунок за послуги не пізніше останнього числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора. Оплата послуг проводиться у національній валюті (пункт 4.4.1. договору).

15.12.2010 між сторони підписано додаткову угоду про надання послуг з організації віртуальної приватної мережі (ВПМ) № 1 до договору № 2305303 від 15.12.2010, відповідно до умов якої оператор надає бізнес-абоненту на території України послуги з організації віртуальної приватної мережі, з бізнес-абонент отримує зазначені послуги, користується ними на умовах договору та цієї додаткової угоди та сплачує їх вартість. та сплатою їх вартості відповідно до встановлених тарифів.

У відповідності до розділу 5 додаткової угоди бізнес-абонент оплачує послуги відповідно до тарифів, наведених у додатку № 1.1 до укладеного договору. Сума плати за трафік, в разі помегабайтної форми оплати нараховуються додатково до абонентної плати. При підрахунку обсягів спожитого бізнес абонентом трафіку враховується сумарний (вхідний та вихідний) трафік по всіх точках підключення бізнес-абонента до ВПМ. Облік трафіку проводиться на порту до якого підключена лінія зв'язку бізнес-абенента.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами про надання телекомунікаційних послуг.

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Нормами статті 1 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій. Споживач телекомунікаційних послуг (споживач) - юридична або фізична особа, яка потребує, замовляє та/або отримує телекомунікаційні послуги для власних потреб.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги

У відповідності до частини 2 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" умови надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про телекомунікації" тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.

Нормами статті 68 Закону України "Про телекомунікації" встановлено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством. У разі невикористання авансу протягом розрахункового періоду залишок суми коштів переноситься на наступний розрахунковий період, якщо інше не передбачено договором. Списання оператором або провайдером телекомунікацій залишку суми коштів абонента, в тому числі на свою користь, забороняється.

Як встановлено судом, позивачем було надано відповідачу телекомунікаційні послуги на умовах, передбачених укладеними між сторонами договором про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010 за період з червня 2014 року по березень 2015 року. Повідомлень з боку відповідача про порушення зв'язку у спірний період і заявок про їх усунення не надходило.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті отриманих телекомунікаційних послуг за період з червня 2014 року по березень 2015 року, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 8 290 грн 62 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати отриманих телекомунікаційних послуг за період з червня 2014 року по березень 2015 року у розмірі 8 290 грн 62 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо того що Луганська філія Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" не отримувала телекомунікацій послуги за спірний період, оскільки починаючи з 07.07.2014 взагалі припинила свою діяльність на території міста Луганськ, внаслідок захоплення офісних приміщень філії невідомими озброєними особами, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин. Крім того, відповідачем не надано суду сертифікатку Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції щодо виконання умов договору про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих телекомунікаційних послуг за період з червня 2014 року по березень 2015 року за договором про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010 та факту наявності заборгованості у розмірі 8 290 грн 62 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 8 290 грн 62 коп.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором про надання послуг бізнес-мережі № 2305303/645 від 15.12.2010, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 52 грн 40 коп., нарахованої за період прострочення з 01.08.2015 по 30.09.2015, інфляційних втрат у розмірі 3 923 грн 13 коп. та 3 % річних у розмірі 321 грн 61 коп., нарахованих за період прострочення з 24.07.2014 по 31.01.2016.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до пункту 5.2. договору у разу затримки оплати за надані послуги бізнес-абонентам нараховується пеня з 1 числа місяця, другого за розрахунковим. Пеня нараховується на суму заборгованості у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки. При неповній оплаті боргу бізнес-абонентом в першу чергу погашається сума пені.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до положень пункту 5.2 договору, норм статті 36 Закону України "Про телекомунікації" та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, позивачем було правомірно нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати. Перевіривши наданий позивачем арифметичний розрахунок пені у розмірі 52 грн 40 коп., 3 % річних у розмірі 321 грн 61 коп. та інфляційних втрат у розмірі 3 923 грн 13 коп., суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 52 грн 40 коп., нарахованої за період прострочення з 01.08.2015 по 30.09.2015, інфляційних втрат у розмірі 3 923 грн 13 коп. та 3 % річних у розмірі 321 грн 61 коп., нарахованих за період прострочення з 24.07.2014 по 31.01.2016, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 82, ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, пр-т Перемоги, 15 км, ідентифікаційний код 01181765) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, буд. 7/9, ідентифікаційний код 25614660) 8 290 (вісім тисяч двісті дев'яносто) грн 62 коп. основного боргу, 52 (п'ятдесят дві) грн 40 коп. пені, 321 (триста двадцять одна) грн 61 коп. 3 % річних, 3 923 (три тисячі дев'ятсот двадцять три) грн 13 коп. інфляційних втрат та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп. витрати по сплаті судового збору у розмірі

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 15.04.2016

Суддя Н.Б. Плотницька