РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016Справа №910/22155/15

За позовомДержавної фінансової інспекції України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Айкюжн»
третя особа -Міністерство екології та природних ресурсів України
простягнення 187475,38 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача - Дяченко С.В. (представник за довіреністю);
від відповідачів -Бойко А.А. (адвокат);
від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2015 року Державна фінансова інспекція України (далі - позивач або Держфінінспекція) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення в дохід Державного бюджету України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айкюжн» (далі - відповідач або ТОВ «Айкюжн») 187475,38 грн. збитків, завданих при виконанні умов договору № 123/270/12-02 від 12.12.2013 (далі - Договір), укладеного між Міністерством екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство) і ТОВ «Айкюжн», внаслідок завищення вартості послуг на заявлену суму.

Відповідач проти позову заперечив. Свої заперечення мотивував тим, що:

- послуги за Договором надані ним у повному обсязі, належним чином, у визначений Договором строк та прийняті і оплачені Замовником;

- відсутній факт (подія) нанесення будь-яких збитків з його боку при виконанні Договору;

- у позивача відсутні підстави і повноваження для звернення до господарського суду із заявленим позовом, оскільки будь-яких вимог до відповідача позивач не висував;

- позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.03.2016 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника третьої особи суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 ТОВ «Айкюжн» було визнано переможцем відкритих торгів по закупівлі послуг для Міністерства (предмет закупівлі: 1.1.03 Дослідження та розробка в галузі біологічних наук (Забезпечення функціонування національної моделі спостереження та прогнозування антропогенного впливу довкілля для оцінки регіонального та транскордонного переносів забруднюючих речовин та парникових газів).

25.11.2013 наказом №2013/11/25 директора ТОВ «Айкюжн» було створено робочу групу проекту та розпочато роботи по проекту відповідно до тендерної документації відкритих торгів.

12.12.2013 Міністерством (Замовник) і ТОВ «Айкюжн» (Виконавець) укладено відповідний Договір про закупівлю послуг за державні кошти на загальну суму 500000 грн.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що кількісні та якісні характеристики послуг визначені Технічними завданнями (додаток 1) та Календарним планом (додаток 2), які є невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договору термін надання послуг: грудень 2013 року, а згідно з пунктом 10.1 строк дії договору було встановлено до 31.12.2013.

Договір містить усі істотні умови господарського договору згідно з загальними вимогами статті 180 ГК України, зокрема щодо предмету та ціни договору. Таким чином, сторонами було повністю узгоджено як обсяги робіт, які підлягали виконанню, так і їхню вартість. Під час виконання сторонами господарського зобов'язання спору між сторонами не виникало.

Так, 23.12.2013 надані послуги за Договором були прийняті Замовником без будь-яких зауважень чи застережень, про що сторони склали акт № 1 здавання-приймання наданих послуг від 23.12.2013.

Виконавець передав, а Замовник прийняв за актом приймання необоротних активів від 23.12.2013:

- інформаційне забезпечення національної моделі спостереження та прогнозування антропогенного впливу на довкілля для оцінки регіонального та транскордонного переносів забруднюючих речовин та парникових газів, що включає механізми щодо збору, обробки, консолідації та завантаження статистичних даних на інформаційному носієві;

- інструкцію з експлуатації національної моделі спостереження та прогнозування антропогенного впливу на довкілля для оцінки регіонального та транскордонного переносів забруднюючих речовин та парникових газів;

- звіт про науково-дослідну роботу «Забезпечення функціонування національної моделі спостереження та прогнозування антропогенного впливу на довкілля для оцінки регіонального та транскордонного переносів забруднюючих речовин та парникових газів».

Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі №910/3812/14 (набрало законної сили 01.08.2014) з Міністерства стягнуто заборгованість у сумі 500000 грн.

Сторонами підтверджується факт того, що Міністерство у жовтні 2014 року повністю розрахувалося з відповідачем за надані послуги згідно з Договором.

З пояснень позивача вбачається, що Держфінінспекцією на виконання ряду ухвал суду проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства за період з 01.04.2011 по 01.04.2014, якою встановлено низку порушень та недоліків, що відображені в акті від 14.11.2014 №31-21/47.

Позивач наголошує, що за результатами ревізії встановлено, що відповідно до калькуляції кошторисної вартості за Договором передбачено витрати на оплату праці в сумі 249957,50 грн.; нарахування на соціальні заходи (36,77 % від витрат на оплату праці) - 91909,37 грн.; матеріали - 123 грн.; накладні витрати - 124978,13 грн.; витрати на роботи, які виконуються сторонніми організаціями - 33032 гривень. Однак, згідно з розрахунково-платіжною відомістю відповідача з оплати праці за грудень 2013 року, сума понесених витрат ТОВ «Айкюжн» на оплату праці працівників за період з 12.12.2013 по 27.12.2013 (7 календарних днів) становить 112884,03 грн. та відрахування внесків на соціальні заходи становлять 41507,45 грн. Різниця між кошторисною вартістю роботи за Договором за статтею «Витрати на оплату праці» та фактично понесеними витратами становить 137073,47 грн. та різниця між кошторисною вартістю роботи за статтею «Відрахування на соціальні заходи» та фактично понесеними витратами становить 50401,91 грн.

Таким чином, вказаною ревізією встановлений факт не підтвердження первинними документами витрат, включених відповідачем до калькуляцій кошторисної вартості за Договором на загальну суму 187475,38 гривні.

Відтак, позивач вважає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань та завищення відповідачем вартості послуг на вказану суму Державному бюджету України в особі Міністерства завдано збитків на суму 187475,38 грн.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 906 ЦК України визначено загальний порядок відповідальності виконавця за порушення договору про надання послуг.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Позивач просить стягнути з ТОВ «Айкюжн» збитки, нібито понесені Міністерством внаслідок завищення вартості послуг на суму 187475,38 грн.

Однак, факт порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання за Договором не підтверджується належними та допустимими в розумінні статті 34 ГПК України доказами. Складений позивачем акт позапланової ревізії Міністерства не є належним та допустимим доказом на підтвердження порушення відповідачем договірних зобов'язань і обумовленого цим завдання Міністерству збитків.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Акт перевірки (ревізії) - це документ про результати проведеної перевірки, який складається інспекційною групою, є носієм інспекційних дій та інформації про виявлені недоліки.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як убачається з матеріалів справи, ціна за Договором складає 500000 грн., на вказану суму й були виконані замовлені Міністерством послуги.

Договір містить погодженні сторонами всі необхідні згідно зі статтею 180 ГК України істотні умови (предмет, ціну, строк виконання, строк дії), технічне завдання, календарний план робіт, калькуляцію кошторисної вартості робіт, розшифровку статей витрат та інші умови, жодна з яких не суперечить чинному законодавству.

Поняття збитків розкривається у ЦК України у статті 22, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22). При цьому, частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Приписами статті 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з приписами статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22.01.2013 № 3-72гс12).

Згідно з частиною другою статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. У такому випадку позивачу слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення.

Як убачається з матеріалів справи, факт належного виконання відповідачем зобов'язань за Договором підтверджується підписаними сторонами актом № 1 від 23.12.2013 здавання-приймання наданих послуг на суму 500000,00 грн., актом від 23.12.2013 приймання необоротних активів, за яким Виконавець передав Замовнику результати наданих послуг.

При підписанні зазначених актів послуги прийняті замовником без зауважень і застережень та оплачені в повному обсязі.

Таким чином, позивачем не підтверджено належними доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання щодо надання послуг за Договором.

Належне виконання відповідачем умов Договору підтверджується, крім наведених вище доказів, також і залученими до матеріалів справи копіями первинних документів: договору № 123/1 від 12.12.2013 з додатками; акта № 1100 здачі-приймання послуг від 23.12.2013 за договором 123/1 від 12.12.2013 з кошторисом фактичних витрат і їх розшифровкою; інформаційної картки науково-технічної продукції (ІК НТП); облікової картки НДР і ДКР (ОК); реєстраційної НДР і ДКР (РК); наказу директора ТОВ «Айкюжн» № 2013/11/25 від 25.11.2013 про створення робочої групи проекту і початок робіт за темою; кошторису фактичних витрат за Договором; розшифровки фактичних витрат на заробітну плату за Договором; витягу з виписки по рахунку № 0961 по договору 123/1 від 12.12.2013 з ТОВ «Софтлайн-ІТ» з 04.03.214 до 28.03.2014; акта про списання матеріалів з ТОВ «Айкюжн» згідно з Договором; акта звіряння взаємних розрахунків за період 01.12.2013 - 01.03.2014 між ТОВ «Софтлайн-ІТ» і ТОВ «Айкюжн» за договором № 123/1 від 12.12.2013; бухгалтерської довідки про склад накладних витрат за договорами № 120/270/12-02 та № 123/270/12-02 від 12.12.2013; витягу з виписки по рахунку №0961 з 15.11.2013 до 31.12.2013; витягу з виписки по рахунку № 260068394 з 05.12.2013 до 31.12.2013; витягу з виписки по рахунку №0961 по розрахункам по зарплаті за грудень 2013 року; розрахунково-платіжної відомості № 12_2013 по ТОВ «Айкюжн»; рахунок-фактури № 2258 від 15.11.2013; видаткової накладної № 9190 від 15.11.2013.

Натомість, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем умов Договору та завданням внаслідок цього збитків Міністерству, а також не довів причинний зв'язок між порушенням умов договору та завданими збитками.

Оскільки не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, то у суду відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзиві, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Позивачем, у супереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, належними засобами доказування не доведено суду своїх позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.04.2016

СуддяСташків Р.Б.