ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р.Справа № 922/4955/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м. Київ, 3- а особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Завод ім. Фрунзе", м. Харків
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення коштів у сумі 20122,20 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №3804/18 від 16.12.2015;

3-ї особи - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 805 від 15.05.2015

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Міжнародна страхова компанія про стягнення страхового відшкодування в сумі 20122,20 грн.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, зокрема посилаючись на те, що він згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 1248а/12х від 19.09.2012 застрахував автомобіль ВАТ Завод ім.Фрунзе, який було пошкоджено внаслідок ДТП автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Цивільна - правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідачем. У звязку з викладеними обставинами позивачем було виплачено страхове відшкодування ВАТ Завод ім.Фрунзе в сумі 27087,04 грн., внаслідок чого позивач набув права зворотньої вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування, проте відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 6964,84 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача становить 20122,20 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.10.2015 року у справі №922/4955/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у справі №922/4955/15 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 18312,65 грн. страхового відшкодування.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 та рішенням господарського суду Харківської області від 26.10.2015 у справі № 922/4955/15, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.10.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у справі № 922/4955/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 09 лютого 2016 року касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" задоволено, Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у справі господарського суду Харківської області №922/4955/15 та рішення господарського суду Харківської області від 26.10.2015 скасовано та справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

02.03.2016 автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області для розгляду справи визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 березня 2016 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 22 березня 2016 р. о 10:30 год.

Відповідач 18.03.2016 надав відзив на позовну заяву (вх. №9085), який судом долучено до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд призначити у справі судову авто - товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: "Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складових пошкодженого внаслідок ДТП 31.07.2013р. автомобілю НОМЕР_2"? При розрахунку коефіцієнту зносу враховувати, що вказаний транспортний засіб був пошкоджений до ДТП - деформація кришки багажнику, що вбачається з фототаблиці до експертного автотоварознавчого дослідження №1787 від 13.05.2014 року та фотознімків, доданих позивачем до позовної заяви, розрахунок здійснити станом на дату настання ДТП, експертизу виконати на підставі матеріалів справи, так як транспортний засіб відновлений, проведення експертизи доручити фахівцям ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4, а також зазначає, що відповідач гарантує сплату за проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 березня 2016 року прийнято до розгляду клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи та розгляд справи відкладено на 06 квітня 2016 р. о 11:40 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Завод ім. Фрунзе" та зобов`язано позивача надіслати на адресу 3-ї особи копію позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення та надати суду до судового засідання докази її направлення.

05 квітня 2016 року через канцелярію суду позивач надав супровідним листом (вх. №11103) додаткові документи, зазначені у додатку, які долучені судом до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні 06.04.2016 підтримав позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, а також заперечував проти задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи з підстав, викладених у наданих до суду 05.04.2016 письмових поясненнях, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, а також підтримав клопотання про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи.

Третя особа в призначене судове засідання не з`явилась, а також свого повноважного представника не направила, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_5 України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 ОСОБА_5 України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 ОСОБА_5 України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 ОСОБА_5 України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

19.09.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та Відкритим акціонерним товариством "Завод ім. Фрунзе" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1248а/12х (далі - Договір страхування). Предметом страхування за цим Договором страхування виступають майнові інтереси ВАТ "Завод ім. Фрунзе" пов'язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням наземним транспортним засобом Ford Fusion, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (надалі за текстом - Транспортний засіб) від страхових ризиків "Викрадення", "Збитки внаслідок ДТП", "Збитки внаслідок інших подій".

Страхова сума на транспортний засіб визначена в розмірі 93627,50грн., страховий тариф 3,76%.

Франшиза безумовна за страховим випадком збитки внаслідок ДТП визначена в розмірі 468,14 грн. (0,50 % від страхової суми).

Період дії договору добровільного страхування з 20.09.2012 р. по 19.09.2013р.

Відповідно до п. 28.1 договору добровільного страхування страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з договором на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком.

Згідно з п.28.10. договору добровільного страхування при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п.28.11 Договору). В окремих випадках за згодою страховика та Страхувальника (Вигодонабувача), розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. При настанні страхових випадків за межами України та необхідності здійснення ремонту на місці страхового випадку, - трудовитрати на відновлення відшкодовуються, виходячи з розцінок, що діють в Україні.

Відповідно до п. 28.11 договору добровільного страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 14 Договору умов, зокрема відповідно до п. 28.11.2 договору добровільного страхування "На базі СТО за вибором Страховика" - при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторисі збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО за вибором страховика. Страховик гарантує якість робіт на вибраній ним СТО, а саме: зобов'язується з обґрунтованими претензіями Страхувальника відшкодувати витрати, пов'язані з усуненням дефектів внаслідок неякісного ремонту.

Згідно з п. 28.12. договору добровільного страхування у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку (витрат на відновлення ТЗ) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок сторони, яка вимагала її проведення. Страховик приймає на себе частину витрат по експертизі, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було раніше відновлено і суми відшкодування сплаченої після проведення експертизи.

Згідно з п. 28.15 договору добровільного страхування при пошкодженні ТЗ страхове відшкодування сплачується страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до п. 28.11 Договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про витрати і компенсацію скоєних збитків (наряд - замова, рахунок, акт виконаних робіт, тощо), якщо інше не погоджено між Страховиком та Вигодонабувачем. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту. При цьому, вибір СТО Страхувальник зобов'язаний письмово погоджувати зі Страховиком (з урахуванням умов п. 28.11.2 Договору).

31.07.2013 в м. Харків на просп. Московському, 17-го Партз'їзду, сталася дорожньо- транспортна пригода - зіткнення двох транспортних засобів: "Ford Fusion", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_6 та "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_3.

Внаслідок ДТП власнику автомобіля "Ford Fusion", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою ВДАІ та актом огляду транспортного засобу від 02.08.2013.

Відповідно до умов договору в якості авторизованого СТО позивачем було обрано ВАТ "Завод ім.Фрунзе", який згідно публічної інформації, розміщено на його сайті, є офіційним дилером автомобілів FORD.

Згідно калькуляції витрат на ремонт транспортного засобу ВАТ "Завод ім.Фрунзе" загальна сума збитків внаслідок ДТП складає 44079,08 грн.

07 серпня 2013 року СТО було виставлено рахунок-фактуру № ЗиФ-0203888 на суму 27555,18 грн.

09 серпня 2013 року позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та було складено страховий акт №1.001.13.10537/VESKO28508, згідно яких розмір страхового відшкодування складає 27087,04 грн. (з урахування франшизи за договором про добровільне страхування).

12 серпня 2013 року позивач сплатив на користь ВАТ "Завод ім.Фрунзе" суму страхового відшкодування в розмірі 27087,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №50860 від 12.08.2013 р. (а.с. 25).

Згідно відомості № 9240136, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 правил маневрування (п. 10.5 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306). За фактом правопорушення було складено протокол АБ2№513189 за ст.124 КУпАП.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 24.10.2013 у справі № 644/7554/13-п ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

Судом з'ясовано, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 на момент ДТП застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (поліс № АС/5200369-100).

Отже, відповідач є особою, на яку за полісом № АС/5200369-100 покладено обовязок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на час спірної ДТП.

06.05.2015 в порядку досудового врегулювання спору ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до відповідача з претензійним листом вих.№ 4054/10537/УБК, в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи.

Відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 6964,84 грн., що визнається сторонами.

Розмір франшизи за страховим полісом № АС/5200369-100 становить 1000 грн. та страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн.

Таким чином, відповідачем станом на день подання позову не виплачено позивачу страхове відшкодування у межах фактичних затрат в сумі 19122,20 грн. (за вирахуванням франшизи).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 ОСОБА_5 України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми фактичних витрат.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

Як вищевстановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 на момент ДТП застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (поліс № АС/5200369-100).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач є особою на яку за полісом АС/5200369-100 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на час спірної ДТП, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 19122,20 грн.

В решті частині позовних вимог в сумі 1000 грн. позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 ОСОБА_5 України "Про страхування").

Розмір франшизи за страховим полісом - становить 1000 грн., а тому сума страхового відшкодування, заявлена до стягнення з відповідача має бути зменшена на цю суму.

Стосовно доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, що вартість відновлювального ремонту відповідно до ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має бути відшкодована з урахуванням зносу транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 ОСОБА_5 України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто визначальним моментом для звернення з такою вимогою є сам факт та розмір виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно з ч. 4 ст.9 ОСОБА_5 України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту досягнуто згоди, що підставою для виплати страхового відшкодування є, зокрема рахунок станції технічного обслуговування, за вибором Страховика.

Дійсно, нормою статті 29 ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Проте, здійснення позивачем виплати страхового відшкодування в спірній сумі на користь страхувальника не суперечить приписам статті 29 ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки, по-перше, вказаний закон не поширюється на правовідносини, що виникли за договором добровільного страхування наземного транспортну, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить. Адже, з приписів вищевказаних норм ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що обов'язки, пов'язані з оцінкою шкоди, не стосуються позивача (страховика за договором добровільного страхування майна), дії якого не регулюються цим ОСОБА_5, а тому в даній правовій ситуації відсутні правові підстави перекладати на позивача обов'язки відповідача, який є страховиком за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_5 України "Про страхування" не передбачено обов'язкового проведення суб'єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від попереднього проведення такої оцінки.

В свою чергу, Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює не спірні правовідносини у даній справі, а правовідносини, у яких обов'язок проведення професійної оцінки встановлюється для відповідача саме у разі виконання ним зобов'язання безпосередньо відшкодувати шкоду потерпілій особі, взятого за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що визначає розмір збитку. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

З цього, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виникло право вимоги до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" саме в розмірі 26087,04 грн.

За таких обставин, Товариством з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" безпідставно не доплачено страхове відшкодування в розмірі 19122,20 грн.

Слід зазначити, що наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах зі спорів про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, що виникають з подібних правовідносин страхування (постанови Вищого господарського суду України від 23.08.2011 у справі №42/92, від 30.01.2013 у справі №5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 у справі №5011-50/17051-2012, від 14.05.2013 у справі №5011-50/170(9-2012, від 30.07.2013 у справі №910/3655/13, від 21.01.2014 року у справі № 910/11450/13).

Крім того, суд звертає увагу, що вказана правова позиція була підтримана та висвітлена в Постанові Верховного суду України від 15.04.2015 по справі №3-50гс15 ухваленої у подібних правовідносинах, що є обов'язковою для всіх судів України у відповідності до ст. 111-28 ГПК України.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи відмовив в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 ОСОБА_5 України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" господарським судам України надані роз'яснення, що відповідно до статті 1 ОСОБА_5 судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

ОСОБА_5 України "Про страхування", ані ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування на підставі судової експертизи.

Крім того, в матеріалах справи наявна калькуляція (кошторис вартості відновлення ТЗ), рахунок СТО за № ЗиФ - 0203888 від 07.08.2013 та розрахунок страхового відшкодування, які є належними та достатніми доказами визначення розміру страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової авто - товарознавчої експертизи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1157,47 грн.

На підставі ст.ст. 16, 979, 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 352 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 5, 6, 12, 16, 9, 25, 27 ОСОБА_5 України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 29 ОСОБА_5 України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст. 32, 33, 41, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 19122,20 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 99, А3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму страхового відшкодування в розмірі 19122,20 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1157,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті частині позову в сумі 1000,00 грн. відмовити.

Повне рішення складено 11.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_8