ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 березня 2016 року Справа № Б8/183-11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Удовиченка О.С.,
перевіривши матеріали касаційної скарги гр. ОСОБА_4,
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року,
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",
провизнання результатів аукціону недійсними,-
у межах справи № Б8/183-11 Господарського суду Київської області,
за заявоюДержавного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (м. Іллічівськ, Одеська область),
доПриватного підприємства "Лекс" (м. Київ),
про визнання банкрутом,-
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.12.2015 року у справі № Б8/183-11 (суддя - Лутак Т.В.) відмовлено у задоволенні Заяви Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі за текстом - ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії") про визнання результатів аукціону недійсними.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року у справі № Б8/183-11 (головуючий суддя - Гарник Л.Л., судді: Остапенко О.М., Верховець А.А.) апеляційну скаргу ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" задоволено; ухвалу Господарського суду Київської області від 21.12.2015 року у справі № Б8/183-11 скасовано; Заяву ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" задоволено; визнано недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна Приватного підприємства "Лекс" (далі за текстом - ПП "Лекс") з можливістю зниження його початкової вартості, який відбувся 25.09.2015 року та оформлений Протоколом № 10 від 25.09.2015 року, а також укладений ПП "Лекс" та гр. ОСОБА_4 в результаті проведення цього аукціону Договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у Реєстрі за № 4263. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини справи.

Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, гр. ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року та залишити в силі ухвалу Господарського суду Київської області від 21.12.2015 року у справі № Б8/183-11; стягнути на користь гр. ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 307 грн. 20 коп. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Одночасно, касаційна скарга гр. ОСОБА_4 містить Клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року у справі № Б8/183-11 до закінчення її перегляду в господарському суді касаційної інстанції.

Розглянувши матеріали касаційної скарги гр. ОСОБА_4, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Сторонами у справі про банкрутство, за визначенням ст. 1 вказаного Закону, є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Колегією суддів касаційної інстанції, з наданих до касаційної скарги матеріалів встановлено, що гр. ОСОБА_4 не надано належних доказів на підтвердження направлення копії касаційної скарги усім сторонам у справі про банкрутство.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що подані з касаційною скаргою докази направлення копії касаційної скарги, а саме - копія (а не оригінал) фіскального чеку не відповідають вимогам ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України, а відтак не можуть бути визнані належним доказом повідомлення про направлення касаційної скарги.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" № 11 від 24 жовтня 2011 року, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень у касаційному порядку, роз'яснено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Вказане є підставою для повернення касаційної скарги, відповідно до приписів п. 3) ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне роз'яснити скаржнику, що за приписами ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після усунення обставин, зазначених у п. п. 1), 2), 3), 4) і 6) частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 3) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року у справі № Б8/183-11 повернути гр. ОСОБА_4.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

судді: О.В. Білошкап

О.С. Удовиченко