ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р.Справа № 916/2832/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 06.04.2016р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі

на рішення господарського суду Одеської області

від 05 лютого 2016 року

по справі № 916/2832/15

за позовом: Комунального підприємства Харківські теплові мережі

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-лізингова компанія Рента

про стягнення суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 115677,05 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 06.04.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.02.2016р. у справі №916/2832/15 (головуючий суддя Шаратов Ю.А., судді: Зайцев Ю.О., Дяченко Т.Г.) частково задоволено позовні вимоги Комунального підприємства Харківські теплові мережі до Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-лізингова компанія Рента про стягнення суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 115677,05 грн., з відповідача на користь позивача стягнуто 83993,47 грн. вартості безпідставно спожитої теплової енергії, витрати на сплату судового збору у розмірі 1679,87 грн. та судові витрати, повязані з явкою представника позивача у засідання господарського суду у розмірі 4816,98 грн., в іншій частині позову відмовлено з посиланням на те, що матеріалами справи підтверджується факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії у приміщення, яке належить відповідачу, при цьому, враховуючи відсутність у останнього приладу комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії правомірно розрахований позивачем із використанням формули, визначеної нормами. Крім того, судом першої інстанції задоволено заяву відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2011 по квітень 2012р. на суму 31683,58 грн., з урахуванням положень ст. ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Комунальне підприємство Харківські теплові мережі, в якій позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог у розмірі 31683,58 грн. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з посиланням на те, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права і безпідставно та неправомірно застосовано строк позовної давності до спірних правовідносин.

23.03.2016р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-лізингова компанія Рента до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Комунального підприємства Харківські теплові мережі, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід частково скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Інвестиційно-лізингова компанія Рента є власником нежитлових приміщень цокольного поверху № 2-:-5, 8, 11, площею 90,8 кв.м., 1-го поверху № 1, площею 33,5 кв.м., загальною площею 124,3 кв.м., в житловому будинку літ. А-4, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 22, на підставі Свідоцтва на право власності від 16.09.2011р.

Як зазначає позивач, КП Харківські теплові мережі на підставі розпоряджень Харківського міського голови Про початок опалювального сезону у місті Харкові та розпорядженнями Харківського міського голови Про припинення опалювального сезону в місті Харкові за 2011-2012р.р., 2012-2013р.р., 2013-2014р.р. та 2015-2015р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 22, що підтверджується ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 17.10.2011р. № 173/17422, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 відключення споживача від джерела теплової енергії від 09.04.2012р. № 173/19159, яким зафіксовано проведення відключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 18.10.2012р. № 173/22097, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 14.04.2014р. № 173/769, яким зафіксовано проведення відключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 04.10.2013р. № 173/523, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 23.10.2014 № 173/2211, яким зафіксовано підключення споживача до джерела теплової енергії, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 23.10.2014 № 173/2211, яким зафіксовано відключення споживача від джерела теплової енергії, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22.

Крім того, позивач стверджує, що ОСОБА_3 обстеження системи теплоспоживання обєкту від 17.07.2012р. № 173/5917, від 05.11.2013р. № 173/1725, від 31.10.2013р. № 173/411, від 08.11.2012р. № 173/6125, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22, встановлено, що система опалення приміщення відповідача є єдиною і неподільною частиною системи опалення житлового будинку, а споживач користується тепловою енергією без договору і без оплати.

КП Харківські теплові мережі зазначає, що ТОВ Інвестиційно-лізингова компанія Рента у період з жовтня 2011р. по 01. березня 2015р. безпідставно споживало теплову енергію на потреби опалення свого приміщення, яка постачалася позивачем до житлового багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 22.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу за вих. №1009/юр від 29.04.2015р., яким КП Харківські теплові мережі, з посиланням на ст. 530 ЦК України, просить ТОВ Інвестиційно-лізингова компанія Рента сплатити у семиденний термін вартість безпідставно придбаної теплової енергії у сумі 115677,05 грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою звернення Комунального підприємства „Харківські теплові мережі до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента про стягнення суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 115677,05 грн.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положеннями ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала

Відповідно до частини третьої статті 16, пунктів 1, 5 частини третьої статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу встановлених перерв. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, суд першої інстанції правомірно встановив, що неукладення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до пунктів 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів відключення відповідача від мережі централізованого опалення в установленому порядку, отже, обовязок відповідача зі сплати за теплову енергію не припинився, і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість повинна бути стягнена у судовому порядку відповідно до частини шостої статті 25 Закону України "Про теплопостачання".

Як свідчать матеріали справи, КП Харківські теплові мережі на підставі розпоряджень Харківського міського голови Про початок опалювального сезону у місті Харкові та розпорядженнями Харківського міського голови Про припинення опалювального сезону в місті Харкові за 2011-2012р.р., 2012-2013р.р., 2013-2014р.р. та 2015-2015р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 22, що підтверджується ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 17.10.2011р. № 173/17422, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 відключення споживача від джерела теплової енергії від 09.04.2012р. № 173/19159, яким зафіксовано проведення відключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 18.10.2012р. № 173/22097, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 14.04.2014р. № 173/769, яким зафіксовано проведення відключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення споживача до джерела теплової енергії від 04.10.2013р. № 173/523, яким зафіксовано проведення підключення споживача з окремим входом житловий будинок, ділянка № 10, що знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 23.10.2014 № 173/2211, яким зафіксовано підключення споживача до джерела теплової енергії, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22; ОСОБА_3 підключення/відключення споживача від 23.10.2014 № 173/2211, яким зафіксовано відключення споживача від джерела теплової енергії, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22.

Крім того, ОСОБА_3 обстеження системи теплоспоживання обєкту від 17.07.2012р. № 173/5917, від 05.11.2013р. № 173/1725, від 31.10.2013р. № 173/411, від 08.11.2012р. № 173/6125, який знаходиться за адресою вул. Іванівська, 22, встановлено, що система опалення приміщення відповідача є єдиною і неподільною частиною системи опалення житлового будинку, гаряче водопостачання відсутнє, на момент обстеження приміщення зачинено, споживач користується тепловою енергією без договору і без оплати.

Враховуючи те, що у відповідача відсутній прилад комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розрахований позивачем із використанням формули визначеної Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу від 14.12.1993р., пунктом 1.1 яких вказано, що норми можуть бути використані для визначення відпущеної теплової енергії теплопостачальними організаціями споживачам, у яких тимчасово відсутні прилади обліку для проведення комерційних та інших розрахунків.

Як встановлено судом першої інстанції і перевірено колегією суддів, розрахунок обсягу фактично спожитої відповідачем теплової енергії на опалення виконаний позивачем за відповідною формулою з урахуванням показників фактичної температури зовнішнього повітря, отриманих від Харківського регіонального центру з Гідрометеорології, про що складені довідки.

За таких обставин, враховуючи ті обставини, що відповідачем жодним чином не спростовано доводів позивача, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, на підставі визначених обсягів фактично спожитої теплової енергії та тарифу судом першої інстанції встановлено, що в період опалювальних сезонів з жовтня 2011р. по січень 2015р. позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 115677,05 грн., а саме: 1559,82 грн. у жовтні 2011р.; 4789,50 грн. у листопаді 2011р.; 4932,50 грн. у грудні 2011р.; 6701,65 грн. у січні 2012р.; 8088,73 грн. у лютому 2012р.; 5126,65 грн. у березні 2012р.; 484,73 грн. у квітні 2012р.; 770,81 грн. у жовтні 2012р.; 3586,38 грн. у листопаді 2012р.; 6913,05 грн. у грудні 2012р.; 6440,82 грн. у січні 2013р.; 5061,11 грн. у лютому 2013р.; 5555,11 грн. у березні 2013р.; 1202,23 грн. у квітні 2013р.; 2364,29 грн. у жовтні 2013р.; 2888,64 грн. у листопаді 2013р.; 6067,94 грн. у грудні 2013р.; 6966,82 грн. у січні 2014р.; 5132,71 грн. у лютому 2014р.; 2611, 87 грн. у березні 2014р.; 1221,72 грн. у квітні 2014р.; 1370,51 грн. у жовтні 2014р.; 4690,85 грн. у листопаді 2014р.; 7284,05 грн. у грудні 2014р.; 7523,75 грн. у січні 2015р.; 6300,81 грн. у лютому 2015р.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 17.09.2015р. від відповідача до місцевого господарського суду надійшла заява про застосування строку позовної давності до вимог в частині стягнення заборгованості з жовтня 2011р. по квітень 2012р. на суму 31683,58 грн., з урахуванням положень ст. ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України.

Дослідивши вказану заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку про її задоволення з огляду на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення з відповідача заборгованості за період з жовтня 2011р. по квітень 2012р.

Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами місцевого господарського суду в цій частині, з огляду на наступне.

За положеннями ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до абц. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 ЦК України), тобто після закінчення: або передбаченого частиною другою статті 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання: у такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором. Аналогічні положення викладені в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Як свідчать матеріали справи, позивачем 30.04.2015р. на адресу відповідача було направлено лист-вимогу за вих. №1009/юр від 29.04.2015р., яким КП Харківські теплові мережі, з посиланням на ст. 530 ЦК України, просить ТОВ Інвестиційно-лізингова компанія Рента сплатити у семиденний термін вартість безпідставно придбаної теплової енергії у сумі 115677,05 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що початок перебігу строку позовної давності слід відраховувати після закінчення семиденного строку від дня предявлення вимоги, тобто з 08.05.2015р.

Таким чином, приймаючи до уваги норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд зазначає, що судом першої інстанції, помилково встановлено наявність підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Комунального підприємства Харківські теплові мережі слід задовольнити, а рішення господарського суду Одеської області від 05.02.2016р. у справі №916/2832/15 частково скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.02.2016р. у справі №916/2832/15 частково скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента (65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54-А; ) на користь Комунального підприємства „Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) суму вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 115 677,05 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента (65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54-А; ) на користь Комунального підприємства „Харківські теплові мережі (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 2313,55 грн. та судові витрати повязанні з явкою представника позивача у засідання господарського суду в розмірі 6634,04 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 07.04.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.