Господарський суд Чернігівської області
===================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"12" квітня 2016 р. Справа № 927/234/16

Заступник прокурора Чернігівської області, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000,

в інтересах держави

В особі: Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, , вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017

Відповідач: Державне підприємство "Остерське лісове господарство", , вул. 1 Травня 8, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне агентство лісових ресурсів України, вул. Ш. Руставелі, 9-a, м. Київ, 01601

Предмет спору: про відшкодування збитків 69384,00 грн.

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 - представник, довіреність б/н від 04.01.2016;

від третьої особи: ОСОБА_2 - представник, довіреність №35 від 29.03.2016;

за участю прокурора: А.М. Хряпа, заступник начальника управління - начальник відділу прокуратури, посвідчення №032773 від 27.03.2015.

СУТЬ СПОРУ:

Заступником прокурора Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Чернігівській області до Державного підприємства "Остерське лісове господарство".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.03.2016 та відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне агентство лісових ресурсів України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2016 призначено розгляд справи на 12.04.2016.

У судове засідання з'явився уповноважені представники відповідача, третьої особи та прокурор.

Позивач у судове засідання не зявися, уповноваженого представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №952 від 30.03.2016.

Від представників відповідача, третьої особи та прокурора клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами не надходило.

До початку судового засідання через канцелярію суду відповідачем надано відзив на позов №586 від 28.03.2016, у якому він зазначає, що доводи, вказані прокурором у позовній заяві щодо неналежного виконання посадовими особами відповідача обовязків по захисту лісових насаджень від незаконних рубок, є необґрунтованими, оскільки даний факт лісопорушення був вчасно виявлений та зафіксований працівниками державної лісової охорони відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 24.03.2015, польовою переліковою відомістю самовільно зрубаних дерев, повідомленням до правоохоронних органів від 24.03.2015).

Відповідно до абзацу другого пункту 2.5 Інструкції з оформлення органами Держкомлісгоспу України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Держкомлісгоспу України від 31.08.2010 №262, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.09.2010 №863/1815, яким встановлено, що складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи порушника, 24.03.2015, тобто не пізніше трьох днів з моменту виявлення лісопорушення, по вказаному факту незаконної порубки дерев відповідачем було надіслано в Чернігівський РВ УМВС в Чернігівській області та додатково до Прокуратури Чернігівського району відповідне звернення щодо проведення перевірки та встановлення осіб, винних у вчиненні порушення лісового законодавства.

Таким чином, викладені у відзиві обставини свідчать про те, що неправомірні дії невстановлених осіб, зокрема, внаслідок вирубки лісу в Олишівському лісництві є причиною завдання державі шкоди, а це, у свою чергу, вказує на відсутність факту вини, протиправної поведінки відповідача та причинно- повязаного звязку із діями (бездіяльністю) відповідача та заподіяною шкодою, а отже, і одних із елементів складу цивільного/господарського правопорушення, що унеможливлює притягнення відповідача до деліктної (позадоговірної) відповідальності та покладення на нього обовязку відшкодувати зазначену прокурором суму заподіяних збитків, а тому доводи, що вказані в позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що стягнення за самовільну рубку, пошкодження дерев і іншої лісової рослинності, передбачені Постановою кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» застосовуються для осіб, що безпосередньо здійснили ці порушення і вина їх визнана у встановленому законом порядку. Застосування вказаних вище такс до підприємств, установ, організацій і громадян, що здійснюють охорону лісових надходжень, крім випадків, коли встановлено, що вони безпосередньо скоїли такі порушення, є неправомірним.

Відповідач зауважив, що як підтверджується матеріалами справи, ДП "Остерське лісове господарство" не скоювало незаконних порубок на території природно-заповідного фонду «Олишівська дача» у розмірі 10 дерев дуба в кв.8 вид. 3,8 Олишівського лісництва, не порушувало плану проведення санітарно-оздоровчих заходів у лісах природно-заповідного фонду та інших заходів рубок формування та оздоровлення лісів, а тому відповідач не може нести майнову відповідальність за незаконну вирубку дерев невстановленими особами, а стягнення з нього матеріальної шкоди (збитків) є неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Крім того, відповідач пояснює, що відповідно до п. 6.1.2 розяснення Президії Вищого арбітражного суду України №02-5/744 від 27.06.2001 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища», при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового господарства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що відповідно до ст. 19 Лісового кодексу України обовязки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено на постійних лісокористувачів.

Як зазначає відповідач, оскільки доказів проведення заходів контролю органами Державної екологічної інспекції, за результатами якого був складений відповідний акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства і на підставі якого складений припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які і вважались б належними та допустимими доказами бездіяльності відповідача, як постійного лісокористувача, матеріали справи не містять, а тому необхідно відмовити в задоволенні вимоги про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев, у повному обсязі з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, нормами якої встановлено, що кожна сторона зобовязується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадку, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах. При цьому необхідно врахувати не лише сам факт перебування конкретного працівника у трудових взаємовідносинах з роботодавцем, а й інші обставини, які впливають на виникнення обовязку постійного лісокористувача відшкодувати заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена і в Постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року в справі №6-229 цс14.

Відповідач пояснює, що самовільний поруб дерев на території природно-заповідного фонду «Олишівська дача» був скоєний невстановленими особами у ніч з 23 на 24 березня 2015 року, тобто не під час виконання працівником відповідача своїх трудових обовязків, оскільки згідно пункту 3.1 розділу 3 «Робочий час і відпочинок на підприємстві» Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Остерське лісове господарство», затверджених зборами трудового колективу підприємства від 15.02.2013, робота на підприємстві розпочинається о 8:00 і закінчується о 17:00.

Таким чином, зважаючи на все викладене у відзиві, відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, оскільки, на його думку, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про наявність складу цивільного/господарського правопорушення, а тому покладення на відповідача обовязку відшкодувати зазначену суму заподіяних невстановленими особами збитків неправомірне та таке, що суперечить чинному законодавству.

До відзиву відповідачем додані такі документи: копію витягу з книги лісопорушень; копію звернення №406 від 24.03.2016; копію наказу №608-к від 21.10.2014 "Про призначення за контрактом ОСОБА_3М."; копію Правил внутрішнього трудового розпорядку відповідача; копію постанови Верховного суду України від 28.01.2015.

Усі вищевказані документи судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме: письмового підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, відсутня справа між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору та фіскального чеку з описом вкладення про направлення матеріалів позовної заяви третій особі. Такі документи судом прийнято, залучено до матеріалів справи.

Натомість, інших витребуваних судом матеріалів прокурором надано не було.

Представником третьої особи у судовому засіданні надані письмові пояснення по справі, у яких він зазначає що ДП «Остерське лісове господарство» є підприємством зі 100 % державного статутного капіталу і відповідно до «Порядку відрахувань до державного бюджету частинами чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх обєднаннями», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 23.02.2011 державне підприємство сплачує до державного бюджету за наслідками річної фінансової діяльності 75% відсотків чистого прибутку, залишок 25 % підприємство спрямовує на капітальні інвестиції, оновлення матеріально-технічної бази для підвищення ефективності господарювання, охорону та захист лісів тощо. Також підприємство є платником податку на прибуток на загальних підставах, ставка якого становить 18 %.

Представник третьої особи пояснює, що самостійно визначаючи інтереси держави сторона обвинувачення не врахувала доцільність економічного інтересу держави в конкретно даному випадку. У разі сплати державним підприємством всієї суми боргу державний бюджет недоотримає податку на прибуток підприємства у сумі 12737,00 грн та у вигляді дивідендів 43519,00 грн, разом 56256,00 грн. Крім того, державне підприємство втратить можливість вкласти 14506,00 грн в інвестиції для підвищення ефективності виробництва, що не може сприяти розвитку державного підприємства.

Тому представник третьої особи вважає подання даного позову заступником прокурора Чернігівської області до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції до Державного підприємства «Остерське лісове господарство суперечить основним засадам діяльності прокуратури і має бути повернене судом в порядку, встановленому статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, представник третьої особи зазначає, що на виконання вимог Лісового кодексу України державне підприємство постійно здійснює комплекс заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів, а саме, - створено рейдову бригаду для оперативного реагування.

Представником третьої особи пояснено, що в темну пору доби, коли і було вчинено правопорушення з вирубки дерев, ліс, як специфічний обєкт захисту, тобто масштабний комплекс з обмеженим прогляданням, не може бути забезпечений в повній мірі охороною державного підприємства. Відповідач вжив всіх можливих заходів для виявлення, фіксування та інформування правоохоронних органів про правопорушення. Причетності посадових осіб підприємства до незаконної порубки не встановлено.

Таким чином, представник третьої особо просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Крім того, представником третьої особи додано до письмового пояснення копію проекту організації і розвитку лісового господарства ДП «Остерське лісове господарство», докази підтвердження виявлення правопорушення на 6 аркушах, копія наказу про створення рейдової бригади для оперативного реагування та подорожні листи службового легкового автомобіля за березень, липень 2015 року, як докази обїзду лісового господарства і підтвердження їх системності.

Усі вищезазначені документи судом прийнято, залучено до матеріалів справи.

У судовому засідання прокурором заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для обґрунтування позовних вимог у частині визначення одержувачів стягнення збитків та для надання суду документів, витребуваних ухвалою суду про порушення провадження у справі.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи у разі нез'явлення в судове засідання представників сторін, неподання витребуваних доказів, необхідності витребування нових доказів.

Враховуючи клопотання прокурора, нез'явлення уповноваженого представника позивача, з метою надання сторонам права реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. 22, 27, 29, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти, призначивши судове засідання на 21.04.2016 о 14:00 у приміщенні господарського суду Чернігівської області у м. Чернігові, проспект Миру, 20, каб. № 4.

2. Зобов'язати прокурора та позивача надати:

- повний текст Положення про лісовий заказник місцевого значення "Олишівська дача";

- оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні;

- письмові пояснення (заперечення) щодо доводів, зазначених у відзиві та письмових поясненням третьої особи.

3. Сторонам, прокурору та третій особі забезпечити явку представників з належними повноваженнями та документами, які посвідчують особу.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України господарський суд має право стягувати в доход державного бюджету з винної сторони штраф до 1700 грн. за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Суддя В.В. Шморгун