номер провадження справи 4/102/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2016 Справа № 908/3941/15

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15

за позовом Приватного підприємства ДРАГ (69063, АДРЕСА_1)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич (72252, Запорізька область, Веселівський район, с. Білоріцьке, пров. Молодіжний, буд. 1-А)

про стягнення 156480,00 грн. основного боргу за контрактом № 12 від 17.04.2013 р., 8552,81 грн. 3 % річних та 98112,96 грн. інфляційних втрат

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 15.02.2016 р.;

від відповідача (заявника) ОСОБА_3, довіреність б/н від 04.01.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

22.03.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич, м. Запоріжжя (відповідача у справі) надійшла заява в порядку ст. 121 ГПК України про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15 строком до 30.08.2016р.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.03.2015 р., скаргу призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2016 р. у справі №908/3941/15 вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15 строком до 30.08.2016р. відкладалося до повернення матеріалів справи № 908/3941/15 до господарського суду Запорізької області.

31.03.2016р. згідно супровідного листа Вищого господарського суду України від 18.03.2016р. №05-22/67 матеріали справи №908/3941/15 повернулися до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.04.2016 р., у зв'язку з поверненням матеріалів справи №908/3941/15 до господарського суду Запорізької області, заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15 прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 14.04.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для розгляду та вирішення заяви по суті.

В судовому засіданні 14.04.2016 р. заява розглянута та вирішена судом по суті.

За письмовим клопотанням представників сторін від 14.04.2016 р. розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15, суд встановив.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15, позовні вимоги ПП Драг задоволені повністю, з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич стягнуто 156480 грн. 00 коп. основного боргу за контрактом № 12 від 17.04.2013 р., 8552 грн. 81 коп. 3 % річних, 98112 грн. 96 коп. інфляційних втрат, 5262 грн. 93 коп. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. у справі № 908/3941/15 рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі №908/3941/15 залишено без змін.

19.10.2015 р. на примусове виконання рішення від 02.09.2015 р. у справі №908/3941/15 господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016р. у справі №908/3941/15 рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі №908/3941/15 залишено без змін.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 14.04.2016р. підтримав заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15. Мотивуючи заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі №908/3941/15, відповідач зазначає, що на даний момент своєчасне і повне виконання зазначеного рішення суду ускладнене наступними підставами.

Необхідність надання розстрочки відповідач (заявник) обґрунтовує відсутністю у нього інших джерел доходів, окрім вирощування та реалізації сільськогосподарських культур. Виручка від реалізації продукції є основним джерелом сплати зобов'язань відповідача перед кредиторами, та пов'язана з рівнем виробництва сільськогосподарської продукції (урожайністю сільськогосподарських культур), що в свою чергу залежить від природних факторів. Як наслідок, несприятливі природно - кліматичні умови (визнані Торгово-промисловою палатою форс-мажором), впливають на результати діяльності сільгосптоваровиробництва, на фінансові результати, а отже, і на можливість погашення кредиторських зобов'язань. Крім того зазначає, що відповідно до плану виробництва осінь 2015 року весна 2016 року грошові кошти витрачено на засівання сільськогосподарських культур, а також передбачені кошти на подальшу обробку посівів. Зазначив, що отримавши кошти після збору врожаю 2015р. відповідач сплатив суму основного богу в розмірі 156480 грн. 00 коп.

Позивач проти надання відстрочки заперечив, мотивуючи тим, що відповідач до своєї заяви не надав жодних доказів того, що через обставини, на які він посилається, у нього виник тяжкий матеріальний стан, який ускладнює чи унеможливлює виконання рішення суду по даній справі, і що станом на час звернення до суду із заявою про відстрочку на рахунках господарства відповідача відсутні кошти для сплати позивачу суми 8552,81 грн. 3 % річних та 98112,96 грн. інфляційних втрат та 5262,93 грн. судового збору судового збору і відсутнє майно, на яке можливо було б звернути стягнення на вказану суму. Також, зазначає, що наданий Заявником ОСОБА_4 звіт свідчить про покращення фінансового становища відповідача. Також, позивач зазначає, що обовязок розрахуватись з ним у відповідача настав ще 01.09.2013. Позивач не мав можливості два роки використовувати ці кошти у власній виробничій діяльності і відстрочення сплати боргу на ще більший строк призведе до негативних наслідків для підприємства позивача.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. вирішуючи питання про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси і фінансовий стан обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В пункті 7.1.1 вказаної Постанови наведено визначення терміну відстрочка. Так, відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Наведені вище законодавчі норми свідчать, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, наявність яких унеможливлює виконання рішення суду або утруднює його виконання, у звязку з чим, суд зобовязаний оцінити ті обставини, на які посилається заявник, та докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Таким чином, для застосування передбачених ст. 121 ГПК України заходів, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановлений господарським судом способом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обґрунтування надання відстрочки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич посилається на несприятливі природні фактори та неврожай, та відповідний скрутний матеріальний стан, що мале місце у 2014 році, зокрема заявником надано підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винагороду на 1 грудня 2014р.

З цього приводу суд вважає за необхідне зауважити, що із заявою про відстрочку відповідач звернувся у березні 2016 року. Документальних доказів важкого матеріального та фінансового стану (несприятливі природні фактори, неврожай тощо) на час звернення (березнь 2016 року) до заяви відповідачем не додано.

В обґрунтування надання відстрочки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич (заявником) надано акт від 16 серпня 2013 року про пошкодження посівів, розрахунок збитків по недобору сільськогосподарських культур по ТОВ «Славутич» за 2013 р., розрахунок збитків внаслідок загибелі сільськогосподарських культур по ТОВ «АФ «Славутич» за 2013 рік від 01.07.2013 р., витяг з протоколу № 7 від 09.08.2013 року, висновок № 665 про форс-мажорні обставини від 26 вересня 2014 р., довідку про агрометеорологічні умови від 08.09.2014 року.

Проте, суд звертає увагу заявника, що зазначені документи досліджувались судом під час вирішення справи №908/3941/15 по суті, та їм надана належна правова оцінка.

Також, зазначені документи не підтверджують неможливість відповідачем виконати рішення суду на даний час.

Із наданого заявником ОСОБА_4 звіту вбачається, що заявник має дебіторську заборгованість (рядок 1125), яка на кінець звітного періоду збільшилась з 0,8 тисяч грн. до 26,3 тисяч грн. Інша дебіторська заборгованість (рядок 1155) також збільшилась з 27,7 тисяч грн. до 164,0 тисяч грн. Отже, за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості відповідач має можливість покращити своє фінансове становище. Непокритий збиток зменшився з 4 249,2 тисяч гривень до 3 921,1 тисяч гривень, що свідчить про покращення фінансового становища відповідача. Чистий прибуток за звітній період склав 740,5 тисяч гривень.

Банківська довідка за №08.7.0.0/010 від 12.01.2016р., яка надана заявником з ПАТ «КБ «Приватбанк» станом на 12.01.2016 року не відображає стан банківського рахунку на час розгляду заяви про відстрочку виконання рішення у справі №908/3947/15 в суді.

Також, відповідачем не зазначено чи існує можливість погасити борг за рахунок іншого майна, яке знаходиться у його власності.

Отже, відповідачем (заявником) не надано суду відповідних доказів дійсно важкого фінансового стану підприємства, тобто суду не надано доказів, що можуть засвідчити неможливість виконання боржником ухваленого судового рішення, а також не надано доказів винятковості такого випадку, що може бути підставою для відстрочення судом його виконання.

Також слід зауважити, що в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду відповідачем не надані документи, які дають змогу вважати, що з настанням зазначеного строку (30.08.2016 р.) у відповідача буде фінансова можливість виконати судове рішення.

В ході здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач діє на власний розсуд та має і повинен розуміти всі ризики, які можуть мати його правовідносини з контрагентами.

Судом враховано, що позивач і відповідач є субєктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики.

Інші відповідні документи і докази в обґрунтування того, що фінансові можливості відповідача унеможливлюють виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі, відповідачем не надані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про відстрочку виконання судового рішення, не свідчать про наявність виключних обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду в строк визначений законом.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи фінансовий стан та матеріальні інтереси сторін, приймаючи до уваги розмір заборгованості за рішенням суду, щодо якого відповідач звернувся із заявою про відстрочку його виконання, суд не вбачає підстав для надання відстрочки виконання рішення суду, а тому відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15 строком до 30.08.2016р.

Керуючись ст., ст. 32 34, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2015 р. у справі № 908/3941/15 строком до 30.08.2016р. відмовити.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.Г.Зінченко