КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 910/32970/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.

представників сторін:

від позивача - Плюта Р.В.,

від відповідача - Дідоренко Є.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2016

у справі № 910/32970/15 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург" (FOX INTERNATIONAL CHANNELS LUXEMBOURG)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діван.ТВ"

про стягнення 67 100 дол. США, що еквівалентно 1 579 963,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діван.ТВ" про стягнення заборгованості в сумі 67 100 дол. США, що еквівалентно 1 579 963,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 припинено провадження у справі № 910/32970/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург" (FOX INTERNATIONAL CHANNELS LUXEMBOURG) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діван.ТВ" про стягнення 67 100 дол. США, що еквівалентно 1 579 963,44 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2016, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу та призначено її розгляд в судовому засіданні на 31.03.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 продовжено строк розгляду справи № 910/32970/15 на п'ятнадцять днів, розгляд справи № 910/32970/15 відкладено на 12.04.2016.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пред'явив позов до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 67 100 дол. США, що еквівалентно 1 579 963,44 грн.

Предметом заявленого позову є майнова вимога про стягнення заборгованості за Угодою № 93-11 FCL від 04.11.2011.

Підставою звернення з позовом є невиконання відповідачем перед позивачем зобов'язання по сплаті винагороди за ретрансляцію каналів FOX та FOX Life своїм абонентам за допомогою мереж IPTV у цифровому вигляді, передбаченого умовами Угоди № 93-11 FCL від 04.11.2011, укладеної між сторонами.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Статтею 2 Кодексу передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; Рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу. Господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника. Господарський суд розглядає справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди".

Положеннями ст. 3 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є: юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України; інші суб'єкти господарської діяльності, передбачені законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург" - юридична особа, зареєстрована за законодавством Швейцарії.

Отже, Угода №93-11 FCL від 04.11.2011, укладена між сторонами, є зовнішньоекономічним договором.

Статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини.

Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Вибір права або зміна раніше обраного права можуть бути здійснені учасниками правовідносин у будь-який час, зокрема, при вчиненні правочину, на різних стадіях його виконання тощо.

Вибір права або зміна раніше обраного права, які зроблені після вчинення правочину, мають зворотну дію і є дійсними з моменту вчинення правочину, але не можуть: 1) бути підставою для визнання правочину недійсним у зв'язку з недодержанням його форми; 2) обмежити чи порушити права, які набули треті особи до моменту вибору права або зміни раніше обраного права. Вибір права не здійснюється, якщо відсутній іноземний елемент у правовідносинах.

Пунктом 18.3 Угоди встановлено, що положення даної Угоди регулюються відповідно до законодавства Англії та Уельсу, і Сторони визнають юрисдикцію англійських судів у випадку виникнення яких-небудь суперечок, пов'язаних з даною Угодою.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" права та обов'язки сторін зовнішньоекономічних договорів визначаються правом країни, обраної сторонами при укладенні договору або в результаті подальшого погодження.

Отже, у випадку обрання сторонами зовнішньоекономічного договору законодавств, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин та підвідомчості спорів певному суду, саме цей суд має застосовувати обране сторонами Угоди законодавство при вирішенні спору.

Як було зазначено вище та вірно встановлено судом першої інстанції, сторони, уклавши Угоду, обрали право Англії та Уельсу для застосування до спірних правовідносин, що пов'язані з даною угодою.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір, який виник у зв'язку з порушенням зобов'язань встановлених Угодою №93-11 FCL від 04.11.2011, не підвідомчий господарському суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс Интернешнл Ченнелз Люксембург" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі № 910/32970/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко