ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

05 квітня 2016 року Справа № 5013/711/11

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б. розглянув скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 31/13-763 від 26.02.2016 року на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у справі № 5013/711/11

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України";

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

про стягнення 3 519 948,96 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник) - ОСОБА_1, довіреність № 154/16 від 16.02.2016;

від відповідача (боржник) - ОСОБА_2, довіреність № 07/01-167 від 30.12.2015;

від ДВС - ОСОБА_3, довіреність № б/н від 21.03.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.06.2011 року у справі № 5013/711/11 позов задоволено повністю та стягнуто з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2 420 256 грн. 63 коп. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 251 182 грн. 15 коп. річних, 848 510 грн. 18 коп. пені, 25 500 грн. державного мита, 236 грн. витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу (т. 1, а.с. 76-78).

На виконання вказаного рішення господарським судом видано та направлено стягувачу наказ від 18.07.2011 року № 5013/711/11 (т. 1, а.с. 82).

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2013 р. заяву відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз" № 07/1332 від 07.02.2013 про визнання наказу господарського суду Кіровоградської області по справі № 5013/711/11 від 18.07.11 р. таким, що не підлягає виконанню задоволено частково; визнано наказ господарського суду Кіровоградської області по справі № 5013/711/11 від 18.07.2011 р. в частині стягнення 923 369,67 грн. інфляційних втрат, 251 182,15 грн. 3 % річних, 848 510,18 грн. пені таким, що не підлягає виконанню (т. 1, а.с. 224-225).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.10.2013 р. ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2013 р. залишено в силі (т.1, а.с. 260-262).

Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2014 р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.10.2013 р. залишено без змін (т. 2, а.с. 80-82).

29.02.2016 р. на адресу суду надійшла скарга дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 31/13-763 від 26.02.2016, яка містить вимогу про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.12.2013 р. ВП № 28620859 з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. у справі № 5013/711/11 (т. 2, а.с. 91-94).

Скарга дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" мотивована тим, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.12.2013 р. ВП № 28620859 винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст.ст. 1, 2, 6, 11, 47 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно дії державного виконавця є незаконними. Стягувач у своїй скарзі зазначає, що державною виконавчою службою рішення суду не виконано, а саме не перераховано 1 071 185,87 грн., державний виконавець зобов"язаний був виконувати далі рішення суду до повного фактичного виконання.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2016 року скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 31/13-763 від 26.02.2016 на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області щодо виконання наказу від 18.07.2011 року у справі № 5013/711/11 прийнято та призначено до розгляду, від сторін та органу ДВС витребувано необхідні для розгляду скарги докази.

В судовому засіданні 17.03.2016 р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 05.04.2016 р.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" подало до суду 17.03.2016 р. письмові пояснення від 17.03.2016 р. № 07/1399, за змістом яких не погоджується із поданою скаргою та вважає, що вона не може бути задоволена, оскільки наказ господарського суду Кіровоградської області не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (т. 2, а.с. 109-110).

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надав свої заперечення на скаргу в яких зазначає, що оскільки у резолютивній частині виконавчого документа (наказу № 5013/711/11) не розмежовано окремо суму боргу та окремо суму інфляції неможливо визначити яка сума коштів підлягала стягненню після визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляції, державний виконавець не наділений повноваженнями щодо розмежування суми боргу, яка підлягає стягненню (т. 2, а.с. 184-186).

Представник скаржника в судовому засіданні 05.04.2016 р. підтримав подану скаргу.

Дослідивши доводи поданої скарги, перевіривши їх наданими у справі доказами, господарський суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина перша статті 116 названого кодексу).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є, у тому числі, накази господарських судів та інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу посадової особи, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2011 р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного наказу (т. 2, а.с. 192-193).

19.12.2013 р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. на підставі пункту 4 частини 1 статті 49, статті 50 Закону Україна "Про виконавче провадження", у зв'язку з визнанням ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. по справі № 5013/711/11 цього наказу таким, що не підлягає виконанню (т. 2, а.с. 99).

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2013 р. залишеною в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.2013 р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2014 р. заяву відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено частково, визнано наказ господарського суду Кіровоградської області у справі № 5013/711/11 від 18.07.2011 р. в частині стягнення 923 369,67 грн. інфляційних втрат, 251 182,15 грн. 3% річних, 848 510,18 грн. пені таким, що підлягає виконанню.

Поряд з цим, заявами від 29.12.2014 р. № 31/26-9119 та від 06.10.2015 р. № 3761 проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 425 701,09 грн. (т. 2, а.с. 100-102).

Згідно виконавчого документу до стягнення підпадало 2 420 256,63 грн. основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 848 510,18 грн. пені, 251 182,15 грн. 3% річних, 25500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього 3 545 684,96 грн.

Таким чином, залишок боргу складав 1 071 185,87 грн., підтвердженням наявності заборгованості боржника перед стягувачем є підписані зі сторони відкритого акціонерного підприємства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" акти звірки розрахунків за 2013, 2014, 2015 роки (т. 2, а.с. 174-176).

Так, зокрема відповідно до акту звірки розрахунків за 2015 рік (сальдо на 30.09.2015 р.) заборгованість боржника за договором № 06/09-2246 складала 1 085 808,70 грн. (т. 2, а.с. 173).

Оскільки в ДК "Газ України" була кредиторська заборгованість на суму 14 622,83 грн. заявою від 06.10.2015 р. № 3761 проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 14 622,83 грн.

В письмових поясненнях від 05.04.2016 р. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області зазначено, що оскільки в резолютивній частині виконавчого документу не розмежовано окремо суму боргу та окремо суму інфляційних втрат не можливо визначити яка сума коштів підлягала стягненню після визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляції, державний виконавець не наділений повноваженнями щодо розмежування суми боргу, яка підлягає стягненню.

З огляду на наведені приписи законодавства та фактичні обставини справи, суд констатує, що орган ДВС неправомірно закінчив оскаржуваною постановою виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду, оскільки останній визнаний судом таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині стягнення 923 369,67 грн. інфляційних втрат, 251 182,15 грн. 3% річних, 848 510,18 грн. пені.

Таким чином, на момент розгляду скарги ДК "Газ України" на дії державної виконавчої служби заборгованість ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" перед ДК "Газ України" залишок боргу складає 1 071 185,87 грн.

Отже, державний виконавець при виконанні наказу господарського суду Кіровоградської області по справі № 5013/711/11 дійшов помилкового рішення стосовно можливості закінчення виконавчого провадження ВП №28620859, яке знайшло відображення у постанові про закінчення виконавчого провадження від 19.12.2013 року.

Оскільки, наказ господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. фактично не було виконано у повному обсязі, суд вважає за необхідне скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити.

Стосовно ненадходження на адресу ДК "Газ України" постанови від 19.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 28620859, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" копія постанови про закінчення виконавчого провадження надсилається сторонам у триденний строк з моменту винесення.

Звертаючись з даної скаргою скаржник зазначив, що дізнався про вищевказану постанову лише 17.02.2016 р. на прийомі у державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що свідчить підпис начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2013 р.

На підтвердженням ненадходження вказаної постанови на адресу ДК "Газ України" скаржником подано витяг з електронного реєстру вхідних документів в системі документообігу DOC+ дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" за період з 19.12.2013 р. по 19.03.2014 р., з якого вбачається, що вищевказана постанова до стягувача від ВДВС не надходила (т. 2, а.с. 119- 172).

Тобто, у суду відсутні підстави вважати пропущеним строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. у справі № 5013/711/11.

Згідно з пунктом 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Частиною 3 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 31/13-763 від 26.02.2016 року на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у справі № 5013/711/11 задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.12.2013 р. ВП № 28620859 з примусового виконання наказу господарського суду Кіровоградської області від 18.07.2011 р. у справі № 5013/711/11.

3. Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному ГПК України.

Суддя С. Б. Колодій