ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

04.04.16 Справа № 8/61

за заявою: ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області

до : ЗАТ «Львівський керамічний завод»

про: банкрутство

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Мирутенко О.Л., розглянувши клопотання ТзОВ «ЛКЗ-Абданк» про поновлення строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року та від 20.04.2015р. по справі №8/61.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги апелянтом оскаржуються ухвали господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року та від 20.04.2015р. Апеляційна скарга на вказані ухвали подана 16.03.2016р., тобто більше ніж через девять місяців після їх винесення та набуття ними законної сили. Причиною пропуску строку передбаченого ст. 93 ГПК України апелянт вказав ту обставину, що 20.01.2016 року між ним, боржником - ЗАТ «Львівський керамічний завод» та його кредиторами було укладено мирову угоду, а в судовому засіданні 03.03.2016 року він дізнався про існування оскаржуваних ухвал.

Таким чином, апелянт - ТзОВ «ЛКЗ-Абданк» фактично не був учасником провадження у справі про банкрутство до 2016 року та формально ним не став, оскільки судом не затверджено мирову угоду, а тому його права не можуть бути порушені оскаржуваними ухвалами. Крім того, апелянт - ТзОВ «ЛКЗ-Абданк», як санатор боржника на даному етапі не може ставити питання про кредиторські вимоги окремих кредиторів боржника, оскільки погодившись із планом санації він фактично погодився із вказаними сумами боргових зобовязань ЗАТ «Львівський керамічний завод».

З урахуванням частини першої статті 53 ГПК України, підставою для поновлення пропущеного строку є поважна причина (причини) пропуску строку, наявність якої обґрунтовується заявником.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

За таких обставин справи апеляційний суд приходить до висновку, що вказана апелянтом причина пропуску строку не є поважною в розумінні ст..53 ГПК України, а тому в задоволенні поданого клопотання апелянта про відновлення пропущеного строку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.53,86, 91,93 ГПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ТзОВ «ЛКЗ-Абданк» у відновленні пропущеного строку на оскарження ухвали господарського суду Львівської області від 09.06.2015 року та від 20.04.2015р. по справі №8/61.

Суддя О.Л. Мирутенко