ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа № 907/1109/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

Суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Прокуратури Закарпатської області від 24.06.2014 р. №05-2-542/513 вих.-14 в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р.

у справі № 907/1109/13 (суддя Ващиліна Н.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська рудна компанія, м. Берегово, Закарпатська область, правонаступником якого є ПАТ «Карпатська рудна компанія», м. Берегово, Закарпатська область

до ТзОВ Закарпатполіметали, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача :

· Міністерство екології та природних ресурсів України, м. Київ

· Державна служба геології та надр України, м. Київ

· Державна акціонерна компанія «Українські поліметали», м. Київ

· Міністерство промислової політики України, м. Київ

про зобовязання передати лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі у кількості 234 580 м. куб. або 281 496 т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 02.04.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 11.03.2016 р.);

третя особа - ДАК Українські поліметали": ОСОБА_3 представник (довіреність №16 від 19.01.2016 р.);

третя особа - Державна служба геології та надр України: не з»явились;

третя особа Міністерство екології та природних ресурсів України: не з»явились;

третя особа - Міністерство промислової політики України: не з»явились;

прокурор: Макогон Ю.І. прокурор відділу (посвідчення №020325 від 06.09.13 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі №907/1109/13 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська рудна компанія, м. Берегово, Закарпатська область, правонаступником якого є ПАТ «Карпатська рудна компанія», м. Берегово, Закарпатська область до ТзОВ Закарпатполіметали, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область та передано останньому лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці відповідача та відносяться до Мужиївського родовища у кількості 234 580 куб.м. або 281 496 т. (Т-1, а.с.146-152).

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Відповідачем документально не підтверджено знаходження хвостів збагачення на балансі підприємства-банкрута. У Позивача наявний спеціальний дозвіл №5495 від 19.03.2012 р., виданий Державною службою геології та надр України, а відтак його вимоги законні та обґрунтовані.

01.07.2014 р. Прокуратура Закарпатської області звернулась з апеляційною скаргою на назване вище рішення з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження, покликаючись на те, що про наявність оспорюваного рішення Прокуратурі стало відомо лише в червні 2014 р., а прийняттям останнього порушені інтереси Держави, захист яких у суді покладено на органи прокуратури згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор вважає, що при прийнятті рішення, місцевим господарським судом помилково не залучено до участі у розгляді справи в статусі відповідачів: Міністерство екології та природних ресурсів України і Державну службу геології та надр України, як органів, які відповідно до покладених на них завдань, забезпечують реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, геологічного вивчення та раціонального використання надр.

На думку Прокурора, судом неправомірно вирішено питання щодо передачі Позивачу корисних копалин та постановлено з цього приводу рішення, оскільки порядок передачі таких родовищ регламентовано на законодавчому рівні та повноваження щодо передачі покладено на міжвідомчі комісії, створені органом виконавчої влади. Судом також не взято до уваги встановлений Кабінетом Міністрів України Порядок передачі родовищ корисних копалин у промислове освоєння. Прокурор вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати ст. ст. 17, 18 та ч. 1 ст. 19 Кодексу про надра України.

Також судом не перевірено наявність у Позивача ліцензії на видобування дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння. Здійснення такої господарської діяльності у відповідності до п.4 ч.3 ст. 9 Закону України «Про ліцензування наявних видів господарської діяльності» підлягає обов»язковому ліцензування. Судом вказані норми закону не враховано та безпідставно покладено в основу рішення як підставу для задоволення позову лише наявність у Позивача спеціального дозволу на спеціальне користування надрами №5495 від 19.03.2012 р., виданого Державною службою геології та надр України.

Також судом, в порушення вимог ст. 36 ГПК України прийнято як доказ копії спеціального дозволу, акту проведення обстеження відвалів гірських порід від 23.04.2013 р., довідки про залишкові запаси корисних копалин, при цьому оригінали вказаних документів судом не досліджувались.

Сукупність зазначених обставин, Прокурор вважає достатньою підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 р. поновлено прокуратурі Закарпатської області строк на подання апеляційної скарги №05/2-542/513 вих.-14 від 24.06.2014 р. на рішення господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі №907/1109/13 (Т-1, а.с.174-176).

Ухвалою від 03.07.2014 р. прийнято апеляцій скаргу прокуратури Закарпатської області від 24.06.2014 р. №05-2-542/513 вих.-14 в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України на рішення господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі № 907/1109/13 та призначено до розгляду на 21.07.2014 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М та ОСОБА_4 (Т-1, а.с.177).

ПАТ «Карпатська рудна компанія» у відзивах на апеляційну скаргу, за вих.. №090714-1 від 09.07.2014 р. (Т-2, а.с.1-10, а.с.38-47) вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області - безпідставною, з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що Прокурор помилково та безпідставно вважає, що оскільки залишкові запаси корисних копалин Мужиївського родовища золото-поліметалічних руд включені до Державного фонду родовищ корисних копалин , то суд першої інстанції повинен був залучити як відповідачів у даній справі Міністерство екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України, однак рішення з даного господарського спору не може вплинути на їх права або обов»язки щодо однієї з сторін, інтереси Держави в особі названих вище установ ніяким чином не порушені, а тому підстав для залучення їх в якості відповідачів немає.

Безпідставними вважає Позивач покликання Прокурора на Порядок передачі розвіданих корисних копалин, затвердженого Постановою КМ України №114 від 14.02.1995 р., оскільки даний Порядок визначає умови передачі для промислового освоєння розвіданих родовищ корисних копалин, підприємствами, які проводили геологорозвідувальні роботи користувачам надр на строк розробки корисних копалин, зазначений у спеціальному дозволі, а не передачу розвіданих корисних копалин для промислового освоєння Мужиївського золото-поліметалічного родовища, як стверджує Прокурор.

Помилковим Позивач вважає і покликання Прокурора на ст. ст. 17, 18, 19 і 23 Кодексу України про надра, а також зазначає, що при прийнятті рішення, місцевим господарським судом надано вірну оцінку доказам у справі, в тому числі, ліцензії на видобування дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»; дозволу на користування надрами №5495 від 19.02.2012 р., виданої Державною службою геології та надр України та інших зібраних у справі доказів, які свідчать про законність вимог Позивача, а тому рішення місцевого господарського суду скасуванню не підлягає.

ТОВ Закарпатполіметали у відзиві за вих. №16/81 від 15.07.2014 р. (Т-2, а.с.36-47) підтримує доводи апеляційної скарги Прокурора, зокрема зазначає, що згідно ст. 26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком обєктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та обєктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. На балансі ТзОВ Закарпатполіметали рахуються виробничі запаси у сумі 29 656,1тис. грн., до яких відносяться хвости збагачення.

ПАТ Карпатська рудна компанія звернулась з клопотанням (Т-1, а.с.208) про залучення до справи правонаступника, яке ухвалою суду від 04.08.2014 р. задоволено, та здійснено заміну Позивача з ТОВ Карпатська рудна компанія на його правонаступника Приватне акціонерне товариство Карпатська рудна компанія (пр-т. Геологів, 10-Б, м. Берегово, Закарпатська область, 90202) (Т-2, а.с.96-99).

Міністерство екології та природних ресурсів України звернулось з письмовими поясненнями, в яких просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з огляду на те, що згідно з підпунктами 4, 7, 8, 12, 13, 15, 21 пункту 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №391/2011 - Державна служба геології та надр України веде державний баланс запасів корисних копалин; веде державний резерв розвіданих родовищ дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння; формує державний фонд родовищ корисних копалин та резерв цього фонду, видає, зупиняє та анулює у встановленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами; видає, анулює, зупиняє та переоформляє ліцензії на видобування дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння; контролює додержання ліцензіатами ліцензійних умов з видобування дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння тощо. Таким чином вважає, що в даному випадку Мінприроди України не є особою, чиї права або охоронювані законом інтереси були порушені. Тобто вказує, що Державна служба геології та надр є центральним органом виконавчої влади у сфері надрокористування. Відповідно до цього, вимоги прокуратури Закарпатської області у даній справі просить задоволити.

Державна служба геології та надр України в письмових поясненнях (Т-2, а.с.51) вважає рішення господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. таким, що не відповідає обставинам справи, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: Кодексу України про надра, Постанови Кабінету Міністрів України №432 від 05.05.1997 р., якою затверджено Класифікацію запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, Порядку державного обліку родовищ, запасів і проявів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №75 від 31.01.1995 р. Суд при прийнятті рішення, не застосував ті норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а саме: Порядок списання запасів корисних копалин з обліку гірничодобувного підприємства, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №58 від 27.01.1995 р. Крім цього , звертає увагу на те, що за видобуту корисну копалину (золоті та золото-поліметалічні руди Мужиївського родовища) ТОВ «Закарпатполіметали» здійснювало сплату обов»язкових платежів до Державного бюджету України, а також щорічно звітувало перед ДНВП «Геоінформ України» згідно з формою 5-гр. Вказує, що видобута з Мужіївського родовища руда, яка зберігається у хвостосховищі на території ТОВ «Закарпатполіметали» не входить до Державних балансів запасів корисних копалин. Також зазначає, що НТР Держгеонадр України не зазначала про включення запасів золота у хвостосховищах, що знаходяться на території збагачувальної фабрики ТОВ «Закарпатполіметали» до Державного балансу корисних копалин, оскільки такі запаси утворилися в процесі переробки золотовмісної руди, придатної для подальшої переробки поглибленими технологічними методами. Відповідно до цього, просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Карпатська рудна компанія».

21.07.2014 р. в канцелярію суду від ДАК «Українські поліметали» поступило клопотання за вих. №16/07-1С від 16.07.2014 р. про залучення їх в якості третьої особи (вх. № апеляційного суду 01-05/3411/14) (Т-2, а.с.57-58) в зв»язку з тим, що ДАК «Українські поліметали» (ЗАТ) є засновником ТОВ «Закарпатполіметали» та кредитором у справі про банкрутство №16/89 у відношенні ТОВ «Закарпатполіметали». Вказує, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі №907/1109/13 було прийнято судом з огляду на те, що ТОВ «Закарпатполіметали», не було належним чином доведено, що хвости збагачення знаходились на балансі підприємства банкрута, при тому судом не прийнято до уваги наявність рішення господарського суду Закарпатської області у справі №16/33 від 21.06.2010 р. за позовом ТОВ «Закарпатполіметали» до ТОВ «Сауляк», в якому встановлено, що: «хвостосховище з дамбою» обліковується на балансі ТОВ «Закарпатполіметали» відповідно до наказу Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 р. №252 «Про затвердження ОСОБА_5 обстеження і паспортизації гіротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів», а також «у хвостосховищі міститься проміжний продукт збагачення, у орієнтовній кількості 320-330 тис. тон, який як сировина, обліковується на балансі підприємства окремо як незавершене виробництво з ст. 120 і не є у складі безпосередньо споруди «хвостосховище з дамбою». Відтак, господарським судоми Закарпатської області був встановлений факт знаходження хвостів збагачення на балансі ТОВ «Закарпатполіметали» вже в ході проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Закарпатполіметали».

Міністерство екології та природних ресурсів України 22.07.2014 р. подало письмові пояснення від 16.07.2014 р. №290/06-2/14 (вх. № апеляційного суду 01-04/4103/14 від 22.07.2014 р.) (Т-2, а.с.80-82), в яких підтримало свою позицію , викладену в письмових поясненнях від 18.07.2014 р. (Т-2, а.с.15-22) та просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

ПАТ «Карпатська рудна компанія» звернулась 04.08.2014 р. із заявою за вих.. №010814-2 від 01.08.2014 р. про незалучення до участі у справі Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України в якості відповідачів або третіх осіб (Т-2, а.с.84-86), посилаючись на те, що рішення з даного господарського спору не може вплинути на їх права або обов»язки щодо однієї з сторін. Також вважає, що інтереси держави в особі Державної служби геології та надр України та Міністерства екології та природних ресурсів України жодним чином не порушені.

Також, 04.08.2014 р. від ПАТ «Карпатська рудна компанія» поступили додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області від 24.06.2014 р. №05/2-542/513 вих.-14 (Т-2, а.с.87-89), в яких вказано, що Державна служба геології та надр України надала ТОВ «Карпатська рудна компанія» право на розробку Мужиївського родовища шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами від 19.03.2012 р. №5495, зазначивши в спеціальному дозволі на користування надрами «Особливі умови» та зобов»язала виконувати умови Міністерства та Управління екології. Спеціальний дозвіл на користування надрами №5495 від 19.03.2012 р. був виданий Державною службою геології та надр України - ПАТ НАК «Надра України». В 2012 р. ПАТ НАК «Надра України» було створено юридичну особу ТОВ «Карпатська рудна компанія». В цьому ж році на підставі підпункту 5 п. 17 Постанови КМ України від 30.05.2011 р. № 615 було внесено зміни до Спеціального дозволу на користування надрами № 5495 від 19.03.2012 р. Внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі: заснування (створення) надрокористувачем юридичної особи з метою продовження діяльності на наданій йому у користування ділянці надр за умови передачі новоутвореній юридичній особі основних засобів або іншого майна, необхідного для забезпечення та ефективного користування надрами згідно з дозволом та якщо частка надрокористувача в статутному (складеному) капіталі новоутвореної юридичної особи на час прийняття рішення про внесення змін до дозволу становить не менше як 50 відсотків.

Розпорядженням голови суду від 18.07.2014 р. в зв»язку з відпусткою судді Кордюк Г.Т. в склад колегії о розгляду справи господарського суду Закарпатської області №907/1109/13 введено суддю Данко Л.С. (Т-2, а.с.27).

За клопотанням прокурора 21.07.2014 р. розгляд справи №907/1109/13 відкладено на 04.08.2014 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Данко Л.С. та Гриців В.М. (Т-2, а.с.77-79).

В подальшому, ухвалою суду від 04.08.2014 р. (в складі: головуючого судді Давид Л.Л., суддів - Данко Л.С. та Гриців В.М.) задоволено клопотання прокурора та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Міністерство екології та природних ресурсів України та Державну службу геології та надр України. Також залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ДАК «Українські поліметали», а також клопотання ПАТ «Карпатська рудна компанія» та здійснено заміну Позивача з ТОВ «Карпатська рудна компанія» на його правонаступника ПАТ «Карпатська рудна компанія». Розгляд справи відкладено на 15.09.2014 р.

08.09.2014 р. в канцелярію суду від ПАТ «Карпатська рудна компанія» поступило клопотання за вих.. №020914-1 від 02.09.2014 р. про фіксування судового процесу у справі №907/1109/13 за допомогою звукозаписувального технічного запису (Т-2, а.с.107-108).

15.09.2014 р. Прокуратурою Закарпатської області подано в канцелярію суду клопотання від 12.09.2014 р. №05/2-785/742 вих.-14 (вх. № апеляційного суду 01-05/4380/14) про залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство промислової політики України (Т-2, а.с.110-111). Дане клопотання мотивоване тим, що ДАК «Українські поліметали» є засновником (учасником) ТОВ «Закарпатполіметали», права якого порушено щодо предмету спору. Частка ДАК «Українські поліметали» у статутному капіталі ТОВ «Закарпатполіметали» становить 93,67%. В свою чергу вказує, що 100% статутного капіталу ЗАТ «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» перебуває у державній власності. Уповноваженим органом управління зазначеної компанії є Міністерство промислової політики України, якому на виконання розпоряджень КМ України від 21.06.2004 р. №407-р та від 16.04.2007 №192-р передано повноваження з управління корпоративними правами держави в її статутному капіталі.

Розпорядженням голови суду від 15.09.2014 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Данко Л.С. в склад колегії по розгляду справи №907/1109/13 господарського суду Закарпатської області введено суддю Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.175).

Ухвалою суду від 15.09.2014 р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 13.10.2014 р. (в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т.) за клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_6 в даній ухвалі зазначено , що клопотання Прокуратури Закарпатської області щодо залучення в якості третьої особи на стороні Відповідача Міністерства промислової політики України буде розглянуто в наступному судовому засіданні із заслуховуванням думки усіх учасників судового процесу (Т-2, а.с.178-179).

13.10.2014 р. в канцелярію суду від представника ДАК «Українські поліметали» поступили пояснення б/н від 13.10.2014 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/5927/14), в яких остання зазначає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі №907/1109/13 було прийнято з огляду на те, що Відповідачем ТОВ «Закарпатполіметали» не було належним чином доведено, що хвости збагачення знаходились на балансі підприємства банкрута, при цьому вказує, що судом не прийнято до уваги наявність рішення господарського суду Закарпатської області у справі №16/33 від 21.06.2010 р., в якому встановлено, що «хвостосховище з дамбою» обліковується на балансі ТОВ «Закарпаполіметали» відповідно до вимог наказу Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 р. №252 , а також вказано, що у хвостосховищі міститься проміжний продукт збагачення, у орієнтованій кількості 320-330 тис. тон, який як сировина обліковується на балансі підприємства окремо як незавершене виробництво з ст. 120 і не є у складі безпосередньо споруди «хвостосховище з дамбою». Відповідно до цього, вважає, що згідно ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці ТОВ «Закарпатполіметали» повинні бути включенні до ліквідаційної маси, за рахунок якої проводиться погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство. Відтак, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в позові (Т-2, а.с.180-181).

В судовому засіданні 13.10.2014 р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 06.11.2014 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.186-187) та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Міністерство промислової політики України.

Розпорядженням голови суду від 06.11.2014 р. у зв»язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кордюк Г.Т. в склад колегії для розгляду справи №907/1109/13 господарського суду Закарпатської області введено суддю Юрченка Я.О. (Т-2,а.с.194).

06.11.2014 р. розгляд справи за клопотанням Державної служби геології та надр України відкладено в судове засідання на 25.11.2014 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (Т-2, а.с.179-200).

10.11.2014 р. в канцелярію суду від Міністерства промислової політики України поступили пояснення щодо розгляду справи за вих.. №20/1-2-202 від 06.11.2014 р. (Т-2, а.с.201), в яких зазначено, що одним із засновників Відповідача в даній справі була Державна акціонерна компанія «Українські поліметали», одним із засновників якої, в свою чергу, є Мінпромполітики України. При цьому повідомляє, що згідно з постановою КМ України від 23.03.2014 р. № 94, Міністерство промислової політики України реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Згідно розпорядження від 23.03.2014 р. №408-р «Деякі питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі об»єктами державної власності», повноваження з управління корпоративними правами щодо ЗАТ «ДАК «Українські поліметали» передано від Мінпромполітики України до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України згідно з актом приймання-передачі від 22.10.2014 р.

25.11.2014 р. в канцелярію суду від представника Позивача надійшла заява про призначення експертизи по справі №907/1109/13, з огляду на різну технічну та спеціалізовану оцінку предмету позовних вимог лежалих хвостів, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача та відносяться до Мужиївського родовища у кількості 234 580 куб. м. або 281 496 т. Також зазначає, що вирішення питання чи є хвости за своїми технічними та геологічними властивостями продуктом, що відноситься до корисних копалин Мужиївського родовища, або ж є недопереробленою рудою, яка підлягає списанню з балансу родовища незалежно від того вилучені з руд корисні копалини, чи не до кінця перероблені, має істотне значення для розгляду справи. Відповідно до цього, просить доручити проведення експертизи Державній комісії України по запасах корисних копалин, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7 оф.816 (Т-2, а.с.213-216).

Розгляд справи 25.11.2014 р. відкладено в судове засідання на 10.12.2014 р. в складі колегії: головуючий суддя Давид Л.Л., судді Гриців В.М. та Юрченка Я.О. та зазначено, що клопотання про призначення експертизи у даній справі буде вирішено в наступному судовому засіданні (Т-2, а.с.122-123).

10.12.2014 р. від прокуратури Закарпатської області надійшли додаткові пояснення по доводах, викладених в апеляційній скарзі від 10.12.2014 р. №05/2-1089 вих-14 (Т-2, а.с.226-232), в яких зазначено, що твердження представника Держгеонадра України щодо не входження видобутої з Мужиївського родовища руди, яка зберігається у хвостосховищі на території ТОВ Закарпатполіметали до Державних балансів запасів корисних копалин, вважає необґрунтованими та безпідставними. Запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються Державною комісією України по запасах корисних копалин у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Факт перебування видобутих корисних копалин (лежалих хвостів) у користуванні ВАТ Закарпатпроліметали та їх розміщення у хвостосховищі підтверджується рішенням господарського суду Закарпатської області від 21.06.2010 р. у справі №16/33, яке набрало законної сили та у відповідності до ст. 35 ГПК України не підлягає доказуванню. Також, зазначає, що видобуті ВАТ Закарпатполіметали корисні копалини (лежалі хвости), що знаходяться у хвостосховищі включені до Державного фонду родовищ корисних копалин і перебувають на балансі цього підприємства як користувача надр, а не як власника, оскільки власником вказаних корисних копалин є Держава в особі Міністерства екології та природних ресурсів України. Крім цього, звертає увагу на те, що наказом Державної служби геології та надр України №132 від 25.04.2014 р. дію спеціального дозволу на користування надрами, виданого ТОВ Карпатська рудна компанія №5495 від 19.03.2012 р. зупинено у звязку з порушенням надрокористувачем вимог ст. ст. 24, 51 Кодексу України про надра, ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, про що повідомлений Позивач листом від 08.05.2014 р. №6521/02/14-14. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

10.12.2014 р. в канцелярію суду факсимільним звязком надійшло заперечення Прокуратури Закарпатської області від 09.12.2014 р. №05/2-1086 вих-14 (Т-2, а.с.233-238, 241-243, Т-3, а.с.22-24) на заяву про призначення експертизи по даній справі, в яких зазначено, що у відповідності до Положення про Державну комісію України по запасах корисних копалин, затвердженого постановою КМ України від 10.11.2000 р. №1689, Державна комісія України по запасах корисних копалин є установою, що діє при Держгеонадрах і проводить науково-технічну діяльність, повязану з проведенням на замовлення користувачів надр або за дорученням відповідних центральних органів виконавчої влади державної експертизи геологічних матеріалів з вивчення і використання надр та оцінки запасів корисних копалин. Відтак, вважає, що Державна комісія України по запасах корисних копалин не є субєктом судово-експертної діяльності у відповідності до вимог Закону України Про судову експертизу та у разі призначення такої судом буде порушено вимоги ст. 41 ГПК України щодо призначення судової експертизи. Крім того, вважає призначення такого дослідження безпідставним, необґрунтованим і таким, що призводить до затягування розгляду справи та порушення вимог ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги. Позивачем у заяві про призначення експертизи ставляться питання, які досліджені судом першої і апеляційної інстанції, а також підтверджуються матеріалам справи, зокрема: актом обстеження відвалів гірських порід та лежалих хвостів ТОВ Закарпатполіметали, протоколом засідання секції з питань раціональних досліджень, геології твердих корисних копалин та наукового супроводу геологорозвідувальних робіт Науково-технічної ради Держгеонадр України №29 від 27.06.2013 р.; довідкою про залишкові запаси корисних копалин (для службового користування), якою визначено запаси Мужиївського родовища золото-поліметарних руд, які затверджені ДКЗ СРСР (протоколом №10988 від 28.12.1990 р.);протоколом засідання науково-технічної ради КП Кіровгеології №12 від 09.10.2013 р.; експертним висновком на звіт «Оцінка запасів корисних компонентів у відвалах та лежалих хвостах Мужиївського родовища» проведеного ведучим геологом ОСОБА_7 від 07.10.2012 р. та експертним висновком інженера геолога ОСОБА_8

10.12.2014 р. судовою колегією Львівського апеляційного господарського суду винесено ухвалу про призначення у справі №907/1109/13 судової геологічної експертизи, проведення якої доручено ДП «Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз». На вирішення експерта поставлено наступні питання: Чи є лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача у кількості 234580 куб.м. або 281496 т., не видобутими корисними копалинами Мужиївського родовища? Чи є лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача у кількості 234580 куб.м. або 281496 т., недопереробленою рудою, яка підлягала списанню з балансу родовища незалежно від того вилучені з руд корисні копалини, чи не до кінця перероблені? Чи відносяться лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача у кількості 234580 куб. м. або 281 496 т. до Мужиївського родовища? Чи є лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача у кількості 234 580 куб.м. або 281 496 т. продукцією без будь-якого геологічного особливого статусу та обмежень щодо реалізації? Чи є лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі на ділянці Відповідача у кількості 234 580 куб.м. або 281 496 т. надрами? (Т-3, а.с.3-13).

12.12.2014 р. в канцелярію суду від Прокуратури Закарпатської області поступили додаткові пояснення від 10.12.2014 р. № 05/2-1089 вих-14 (вх. № апеляційного суду 01-04/746/16) (Т-3, а.с.14-20).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.03.2015 р. відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ДАК «Українські поліметали». Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 р. у справі №907/1109/13 залишено без змін (Т-3, а.с.61-63).

В подальшому, ухвалою суду від 23.04.2015 р. поновлено провадження у справі №907/1109/13 для розгляду клопотання експерта від 21 квітня 2015 р. Від ДП Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз поступило клопотання за № 150417-01 від 17.04.2015 р. (вх. № 01-04/2514/15 від 21.04.2015р.) про погодження строку виконання та оплати експертизи.

Ухвалами від 23.04.2015 р. погоджено початок виконання судової геологічної експертизи, призначеної ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 р. у справі №907/1109/13 в термін понад три місяці. Зобов»язано Позивача ТОВ Карпатська рудна компанія, м. Берегово, Закарпатська область правонаступником, якого є ПАТ Карпатська рудна компанія, м. Берегово, Закарпатська область здійснити оплату вартості експертних досліджень в частині проведення камеральних робіт згідно рахунку № 150417-01 від 17.04.2015 р. Оригінал рахунку № 150417-01 від 17.04.2015 р. надіслано на адресу Позивача. Зупинено провадження у справі 907/1109/13.

Ухвалою суду від 18.05.2014 р. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.05.2015 р. клопотання судового експерта ДП Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз від 08.05.2015 р. №150508-01 про надання додаткових матеріалів. Зобов»язано Позивача - ТОВ Карпатська рудна компанія (правонаступником якого є ПАТ Карпатська рудна компанія) надати суду технічний паспорт (або інший офіційний технічний документ) на лежалі хвости, що накопичені на ділянці Відповідача у даній справі, з метою зясування експертом вихідних даних: розмірів та форм лежалих хвостів у плані, їхня потужність; порода, якою представлені лежалі хвости за складом (гірська порода чи техногенні утворення, орієнтований мінеральний склад), за структурою і текстурою (рихла чи зцементована; якщо рихла, то який розмір частинок глина, пісок, щебень, глиби; однорідна чи неоднорідна); інформацію про вміст у лежалих хвостах корисної копалини і її розподіл; географічні координати розташування лежалих хвостів.

Ухвалою суду від 25.05.2014 р. задоволено клопотання судового експерта ДП Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз ОСОБА_9 про надання додаткових матеріалів для забезпечення проведення дослідження від 08.05.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/2983/15 від 13.05.2015 р.) у справі №907/1109/13. Надіслано ДП Київський науково-дослідний інститут судових експертиз: пояснювальну записку, копію спеціального дозволу на користування надрами, копію акту проведення обстеження відвалів гірських порід та лежалих хвостів від 23.04.2013 р., копію протоколу засідання науково-технічної ради КП Кіровгеологія №12 від 09.10.2013 р., копію експертного висновку на звіт Оцінка запасів корисних компонентів у відвалах та лежалих хвостах Мужиївського родовища ведучого геолога ОСОБА_7 від 07.10.2013 р., копію експертного висновку на звіт Оцінка запасів корисних компонентів у відвалах та лежалих хвостах Мужиївського родовища гірничого інженера-геолога ОСОБА_10 від 07.10.2013 р., копію висновку про геологічну перевірку звіту ТОВ Карпатська рудна компанія за 2013 рік Оцінка запасів корисних компонентів у відвалах та лежалих хвостах Мужиївського родовища інженера-геолога ДКЗ України ОСОБА_11, копію висновку на звіт Оцінка запасів корисних компонентів у відвалах та лежалих хвостах Мужиївського родовища гірничого інженера, Експерта ДКЗ України ОСОБА_12, копію інформаційного звіту Речовинний склад та технологічна оцінка хвостів збагачення… (автори ОСОБА_13, ОСОБА_5Ф.), копію акту визначення обємної маси та вологості хвостів, копію інформаційного звіту: Характер розподілу золота в лежалих хвостах гравітаційного збагачення власне золотих руд Мужиївського родовища, копію довідки ООО Закарпатполіметали, щодо розрахунків середніх вмістів золота у хвостах, довідку про географічні координати хвостосховища.

Ухвалою суду від 25.05.2014 р. зупинено провадження у справі №907/1109/13.

26.02.2016 р. на адресу Львівського апеляційного господарського суду поступили матеріали справи №907/1109/13 з листом ДП Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз від 23.02.2016 р. №160223-01, в якому вказано, що до процесу проведення геологічної експертизи залучено ряд фахівців з відповідних галузей знань, зокрема, геодезії, геології, товарознавства, гірничої справи. Відповідно і сформовано рахунок №150701-01 та направлено платнику ПАТ Карпатська рудна компанія, однак, оплата по ньому не здійснена.

01.03.2016 р. поновлено апеляційне провадження у справі №907/1109/13. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області від 24.06.2014 р. №05-2-542/513 вих.-14 в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України на рішення господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі № 907/1109/13 на 15.03.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (Т-3, а.с.206-207).

15.03.2016 р. в канцелярію суду від ПАТ «ДАК «Українські поліметали» поступили письмові пояснення за вих. №48 від 04.03.2016 р (Т-3, а.с.218-226), в яких останній зазначає, що довідкою про залишкові запаси корисної копалини Мужиївського родовища золото-поліметалічних руд Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» №33-дск від 17.07.2013 р. підтверджено, що станом на 01.07.2013 р. за даними Державного балансу запасів корисних копалин у відвалинах знаходяться запаси золото-поліметалічних руд і корисних компонентів, у кількості за категоріями: руда (тис.т): С1-132,1; золото, (кг):С1-205,0; срібло (т): С1-1,792; свинець, (тис.т):С1-1,028; цинк, (тис.т):С1-0,8. Зазначає, що вказані запаси , що знаходяться у хвостосховищі, враховані у Державному балансі запасів корисних копалин та відносяться до Мужиївського родовища золото-поліметалічних руд. При цьому вказує, що судом при встановленні даного факту не було належним чином проведено оцінку та не встановлено той факт, що запаси золота у хвостосховищах гравітаційного збагачення, що утворились в процесі переробки золотовмісної руди не можуть відноситись до Мужиївського родовища, а крім цього бути врахованими у Державному балансі запасів корисних копалин, так як сама процедура переробки руд зобов»язує товариство викупити даний ресурс у держави і після переробки всі добуті речовини і похідні матеріали належать товариству, яке займалось переробкою, в даному випадку хвостосховище належить ТОВ «Закарпатполіметали». Також зазначає, що при винесенні рішення, судом не надано належної оцінки тому факту, що спеціальний дозвіл №5495 від 19.03.2012 р. не надає ПАТ «Карпатська рудна компанія» права на розробку будь-яких техногенних родовищ, які можуть бути на прилеглій до Мужиївського родовища території, а сам дозвіл на спеціальне використання передбачає лише використання надр, а не інших активів на поверхні. Крім цього вказує, що судом першої інстанції неправомірно вирішено питання щодо передачі Позивачу корисних копалин , оскільки порядок передачі таких родовищ регламентовано на законодавчому рівні та повноваження щодо передачі покладено на міжвідомчу комісію, створену органом виконавчої влади. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.03.2016 р. за клопотанням представника Позивача розгляд справи відкладено в судове засідання на 29.03.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (Т-3, а.с.232-233).

В судове засідання 29.03.2016 р. з»явились представники сторін, прокурор та представник третьої особи ДАК «Українські поліметали». Решта третіх осіб участі уповноважених представників в судове засідання 29.03.2016 р. не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 15.03.2016 р.

Прокурор в судовому засіданні 29.03.2016 р. підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів наведених в останній. Також, апеляційну скаргу підтримав представник Відповідача та третьої особи ПАТ «ДАК «Українські поліметали», з мотивів, наведених у відзиві та письмових поясненнях. Представником Позивача заперечено доводи апеляційної скарги, з мотивів викладених у відзиві від 09.07.2014 р. №090714-1.

Враховуючи те, що без оплати рахунку експертиза проведена не буде, а представник Позивача пояснив в судовому засіданні 29.03.2016 р., що виставлений експертом рахунок не оплачений, оскільки експертом не обґрунтовану його суму, судова колегія прийшла до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Карпатська рудна компанія» звернулась в господарський суд Закарпатської області з позовом про зобов»язання вчинити дії, а саме: зобов»язати ТОВ «Закарпатполіметали» передати ТОВ «Карпатська рудна компанія» лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі у кількості 234 580 м. куб. або 281 496 т. (Т-1, а.с.4-7).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Мужиївське родовище за своїм правовим статусом є річчю, до складу якого входять мінеральні речовини, що знаходяться як у надрах, так і на поверхні землі. Обсяг , кількість та інші індивідуальні характеристики мінеральних речовин, що входять до складу Мужиївського родовища, визначені Державним балансом запасів корисних копалин, зокрема, згідно довідки про залишкові запаси корисних копалин (обл.. №33-дск), до складу родовища відносяться мінеральна сировина запаси золото-поліметалічних руд і корисних компонентів, які знаходяться у хвостосховищі. Право на розробку Мужиївського родовища має власник спеціального дозволу від 19.03.2012 р. №5495, виданого Державною службою геології на надр України ТОВ «Карпатська рудна компанія». Вказує, що ТОВ «Закарпатполіматели» немає правових підстав для створення перешкод щодо користування ТОВ «Карпатська рудна компанія» корисними копалинами, що знаходяться у хвостосховищі та відносяться до Мужиївського родовища. При цьому вказує, що порушення справи про банкрутство Відповідача не може бути підставою для відмови у передачі відповідної складової родовища.

З такими твердженнями погодився місцевий господарський суд, задовольнивши позовні вимоги ТОВ «Карпатська рудна компанія».

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, керувалась наступним.

Статтями 1, 4 Кодексу України про надра встановлено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. Надра є виключною власністю Українського народу і надається тільки у користування. Це самостійний елемент природи, частина природного середовища. До надр відносять суцільні породи і породи, що перебувають у рідкому або газоподібному стані та ін.

Державний фонд надр включає як ділянки надр, що використовуються, так і ділянки надр, не залучені до використання, в тому числі континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони.

Складовим елементом надр є корисні копалини. Корисні копалини це природні мінеральні речовини, які можуть використовуватись безпосередньо або після їх обробки. Корисні копалини за своїм значенням поділяються на: корисні копалини загальнодержавного значення та корисні копалини місцевого значення.

Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, родовища корисних копалин мають як природний, так і техногенний характер походження. Природні родовища корисних копалин це нагромадження мінеральних речовин у надрах, на поверхні землі, у джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання. Техногенні родовища корисних копалин це місця, де накопичилися відходи видобутку, збагачення та переробки мінеральної сировини, запаси яких оцінені і мають промислове значення. Такі родовища можуть виникнути також внаслідок втрат при зберіганні, транспортуванні та використанні продуктів переробки мінеральної сировини.

Усі родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, з запасами, оціненими як промислові, становлять Державний фонд родовищ корисних копалин, а всі попередньо оцінені родовища корисних копалин резерв цього фонду. Державний фонд родовищ корисних копалин є частиною Державного фонду надр.

Родовища, у тому числі техногенні, запаси і прояви корисних копалин підлягають обліку у державному кадастрі родовищ і проявів корисних копалин та державному балансі запасів корисних копалин. Державний облік родовищ, запасів і проявів корисних копалин здійснюється у порядку, що встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України № 75 від 31.01.1995р. Про затвердження Порядку державного обліку родовищ, запасів і проявів корисних копалин.

У відповідності до п.4 Порядку державного обліку родовищ, запасів і проявів корисних копалин усі родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, з запасами, оціненими як промислові, становлять державний фонд родовищ корисних копалин, а всі попередньо оцінені родовища резерв цього фонду.

Пунктом 6 цього ж Порядку встановлено, що обліку в державному кадастрі підлягають усі відкриті родовища корисних копалин на території України незалежно від кількості запасів, стану їх розвідки, освоєння і відомчої належності, а також прояви корисних копалин.

Державний кадастр родовищ і проявів корисних копалин містить відомості про кожне родовище, включене до Державного фонду родовищ корисних копалин, щодо кількості та якості запасів корисних копалин і наявних у них компонентів, гірничотехнічних, гідрогеологічних та інших умов розробки родовища та його геолого-економічну оцінку, а також відомості про кожний прояв корисних копалин.

Державний баланс запасів корисних копалин містить відомості про кількість, якість та ступінь вивчення запасів корисних копалин щодо родовищ, які мають промислове значення, їх розміщення, рівень промислового освоєння, а також відомості про видобуток, втрати і забезпеченість суспільного виробництва розвіданими запасами корисних копалин. Для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища. Кондиції на мінеральну сировину розробляються з урахуванням раціонального використання всіх корисних копалин, а також наявних у них цінних компонентів і підлягають експертизі Державною комісією України по запасах корисних копалин.

Запаси Мужиївського родовища враховані Державними балансами запасів корисних копалин, які затверджені ДКЗ СРСР (протокол № 10988 від 29.12.1990р.), прийняті НТР Держкомгеології (протоколи від 29.08.1995р., 30.01.1996р.) та НТР Держгеонадра України (протокол № 29 від 27.03.2013р.), що підтверджується довідкою про залишкові запаси корисної копалини (ДСК № 33-дск), виданої заступником директора Державного інформаційного геологічного фонду України ОСОБА_14Д.(Т-1, а.с.17-19).

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №347 від 16.05.1995 р. «Про освоєння Мужиївського родовища золото-поліметалічних руд», а також на підставі акту передавання будівель та споруд від 15.05.1996 р. від Закарпатської геологорозвідувальної експедиції до дирекції будівництва Мужиївського золото-поліметалевого комбінату передані запаси золото-поліметалевих руд з їх характеристикою, об»єкти, будівлі, споруди та обладнані площадки Мужиївського золото-поліметалічного родовища».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.1998 р. №373 «Про створення Державної акціонерної компанії «Українські поліметали» дирекцію будівництва Мужиївського поліметалевого комбінату передано до статутного фонду Державної акціонерної компанії «Укрполіметали» з подальшим перетворенням її у Дочірнє підприємство «Дирекція будівництва Мужиївського золото-поліметалевого комбінату» ДАК «Українські поліметали».

Згідно наказу ДАК «Українські поліметали» №16-з від 10.03.1999 р. створене Дочірнє підприємство «Закарпатполіметали», яке згодом реорганізовано у ТОВ «Закарпатполіметали» з відповідним правонаступництвом, про що зазначено у статуті ТОВ «Закарпатполіметали» (Т-2, а.с.142-156).

Наказом ДАК «Українські поліметали» №127/1-з від 10.09.2010 р. прийнято рішення реорганізувати ДП «Мужиївський золото-поліметалний рудник» шляхом його приєднання до ТОВ «Закарпатполіметали», здійснити додатковий внесок до статутного фонду ТОВ «Закарпатполіметалит» у розмірі 7 299 тис. грн. валовими активами ДП «Мужиївський золото-поліметалевий рудник».

Дані обставини встановленні рішенням господарського суду Закарпатської області від 21.06.2010 р. у справі №16/33 (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2011 р. (Т-2, а.с.123-133).

З наведеного вбачається, що Мужиївське родовище золото-поліметалічних руд перебуває на балансі ТОВ «Закарпатполіметали».

Згідно довідки про залишкові запаси корисної копалини Мужиївського родовища золото-поліметалічних руд Державного науково-виробничого підприємства Державний інформаційний геологічний фонд України № 33-дск від 17.07.2013 р. станом на 01.07.2013 за даними Державного балансу запасів корисних копалин у відвалах знаходяться запаси золото-поліметалічних руд і корисних компонентів, у кількості за категоріями: руда (тис.т): С1- 132,1; золото, (кг): С1 - 205,0; срібло, (т): С1 - 1,792; свинець, (тис, т): С1 - 1,028; цинк, (тис.т): С1 - 0,8 (Т-1, а.с.19).

За висновками засідання секції з питань регіональних геологічних досліджень, геології твердих корисних копалин та наукового супроводу геологорозвідувальних робіт Науково-технічної ради Держгеонадр України було визначено наявність на території Відповідача запасів золота у хвостах гравітаційного збагачення, що утворились в процесі переробки золотовмісної руди, придатних для подальшої переробки поглибленими технологічними методами (протокол №29 від 27.06.2013, Т-1 а.с.17-18).

Позивач вважає, що оскільки він є власником спеціального дозволу від 19.03.2012 р. №5495 на видобування золотих золото-поліметалічних руд, а також підземних вод, придатних для технічного водопостачання Мужиївського родовища, розташованого в 4,0 кв. м. від м. Берегово в Закарпатській області, йому повинні бути передані і лежалі хвости ТОВ «Закарпатполіметали» з залишковими запасами накопичених у хвостосховищі і не перероблених у повному обсязі корисних копалин.

З таким твердженням Позивача судова колегія не погоджується, з огляду на наступне.

Питання видачі спеціального дозволу на користування надрами регламентовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМ України №615 від 30.05.2011 р.

З названого вище дозволу №5495 вбачається, що ним надано Позивачу дозвіл на видобування золотих та золото-поліметалічних руд, а також підземних вод, придатних для технічного водопостачання в Мужиївському родовищі.

Дію спеціального дозволу від 19.03.2012 р. №5495, було зупинено згідно наказу Державної служби геології та надр України №132 від 25.04.2014 р. Також такий дозвіл надавав Позивачу лише право на розробку родовищ та видобування корисних копалин , а не їх використання.

«Хвостосховище з дамбою» обліковується на балансі ТОВ «Закарпатполіметали» відповідно до вимог наказу Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 р. №525 «Про затвердження ОСОБА_5 обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів. Відповідно до п.1.9. Методики, хвостосховище це штучна гідротехнічна споруда у природному ландшафті, що може бути замкненою або напівзамкненою, для зберігання рідких хвостів (золи, шламу, шлаку та інших видів відходів виробництва), що можуть бути токсичними та екологічно небезпечними, які переміщуються з місць їх утворення гідравлічним способом. Довідкою ТОВ «Закарпатполіметали» повідомляється, що у хвостосховищі міститься проміжний продукт збагачення , у орієнтовній кількості 320-330 тис. тон, який як сировина обліковується на балансі підприємства окремо як незавершене виробництво з кодом рядка 120 і не є у складі безпосередньо споруди «хвостосховище з дамбою». Дані обставини досліджувались і були відображені в постанові Вищого господарського суду України від 25.01.2011 р. у справі №16/33 (Т-2, а.с.127-133).

У відповідності до п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011р. № 615 після зупинення дії дозволу надрокористувач зобовязаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обовязку проводити на ділянці надр роботи, повязані із запобіганням виникнення аварійної ситуації або усунення її наслідків.

У відповідності до п.2 цього ж Порядку використання земельних ділянок для потреб, повязаних з користуванням надрами, здійснюється надрокористувачами у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 18 Кодексу про надра України передбачає надання земельних ділянок для потреб, повязаних з користування надрами. Зокрема, в ч.2 цієї статті зазначено, що земельні ділянки для користування надрами, крім випадків передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Проте, в ПАТ Карпатська рудна компанія відсутні документи на земельну ділянку де згідно спецдозволу на користування надрами має проводитись видобування корисних копалин.

Частиною 1 статті 19 Кодексу про надра України передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організація і громадянам лише при наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

У відповідності до статті 17 Кодексу про надра України гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не повязаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Факт відсутності у ПАТ Карпатська рудна компанія акту про надання гірничого відводу підтверджується постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.05.2014р. у справі № 807/970/14 за позовом ПАТ Карпатська рудна компанія до Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису (Т-2, а.с.30-34).

У відповідності до ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов»язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.-2-3 ст. 11 Цивільного кодексу України).

В даному випадку Позивачем не доведено належними і допустимими доказами в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України , наявність у нього підстав, визначених законом чи договором, вимагати у Відповідача вчинення певних дій (зокрема передати лежалі хвости).

З наявного в матеріалах справи листа ТОВ «Карпатська рудна компанія» вих. №11/1-10 від 11.10.2013 р. (Т-1, а.с.31) та доводів позовної заяви вбачається, що підставою передачі лежалих хвостів Позивач вважає наявність у нього спеціального дозволу №5495. Однак, як зазначено вище, дію даного дозволу зупинено.

Статтею 40 Кодексу про надра України передбачено, що розвідані родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, або їх ділянки, запаси, корисних копалин яких оцінено, включаються до Державного фонду родовищ корисних копалин і передаються для промислового освоєння в Порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.4 Порядку передачі розвіданих корисних копалин для промислового освоєння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1995р. № 144, для передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння спільним наказом підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи та підприємства, яке приймає родовище в промислове освоєння, утворюється міжвідомча комісія.

Пунктом 6 цього ж Порядку передбачено, що передача родовищ корисних копалин, у тому числі техногенних, або їх ділянок оформлюється актом, який підписується головою та всіма членами міжвідомчої комісії. До акта додаються довідки, протоколи, описи та інші документи, зазначені в пункті 3 цього Порядку.

Відповідно до п.7 Порядку акт міжвідомчої комісії є підставою для віднесення запасів корисних копалин розвіданого родовища у державному фонді родовищ корисних копалин на баланс підприємства, яке прийняло родовище для промислового освоєння.

Контроль за дотриманням вимог цього Порядку, правильністю та своєчасністю передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння здійснюють у межах своєї компетенції Держнаглядохоронпраці, Держгеонадра та їхні органи на місцях.

Вказаний Порядок судом першої інстанції не було враховано при винесенні оскаржуваного рішення.

Також слід зазначити, що стаття 1 Закону України Про державне регулювання, видобування і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними визначає поняття видобуток дорогоцінних металів це вилучення дорогоцінних металів з надр і відходів гірничо-збагачувального або металургійного виробництва (хвости збагачення, відвали, шлаки, шлами, недогарки) усіма можливими способами.

Субєкти господарювання, які здійснюють операції з дорогоцінними металами, дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення, напівдорогоцінним камінням, підлягають обовязковій реєстрації в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного пробірного контролю.

Статтею 4 цього Закону передбачено, що видобуток дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння проводиться субєктами господарювання на підставі ліцензії, одержаної в установленому порядку. Обовязковість ліцензування такого виду господарської діяльності передбачено також п.4 ч.3 ст.9 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, у Позивача відсутня ліцензія на видобування дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння, що є обовязковою для здійснення такого виду господарської діяльності.

У п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" (із змінами та доповненнями) зазначено, що на підставі статті 124 Конституції України, частини першої статті 4 5, частини першої статті 84 ГПК судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території. Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень).

В даному випадку при вирішенні спору, місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку про те, що відмова Відповідача передати Позивачу лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі у кількості 234 580 м. куб. або 281 496 т. порушує право останнього, яке підлягає захисту в судовому порядку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно вимог ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахування особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами , наданими суду першої інстанції.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія прийшла до висновку про те, що Позивачем не доведено належними і допустимими доказами в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України виникнення у Відповідача обов»язку передати Позивачу лежалі хвости, що накопичені у хвостосховищі у кількості 234 580 м. куб. або 281 496 т, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір у даній справі слід покласти на Позивача в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області від 24.06.2014 р. №05-2-542/513 вих.-14 в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України та Державної служби геології та надр України задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.01.2014 р. у справі №907/1109/13 скасувати та прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити.

3. Судові витрати по розгляду справи в суді першої інстанції покласти на Позивача.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатська рудна компанія» (м. Берегове, пр-т. Геологів, 10, ідентифікаційний код : 38241969) в дохід Державного бюджету України (ГУДКСУ, МФО 825014, отримувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) 609 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05.04.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

ОСОБА_1