номер провадження справи 23/10/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 Справа № 908/706/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Шевченко Тетяни Миколаївни, при секретарі Ракович Світлані Іванівні,

за участю представника позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/706/16

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" (вул. Шаумяна, буд. 2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71114),

про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні по день фактичного розрахунку в сумі 40425,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач у справі) звернувся до господарського суду Запорізької області із позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" (надалі - ПАТ „АЗМОЛ") про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні по день фактичного розрахунку за період з 15.04.2015 по 10.02.2016 в сумі 40425 грн. 03 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 позовна заява позивача була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі, справі присвоєно номер провадження 23/10/16, судове засідання призначено на 11.04.2016.

31.03.2016 від позивача надійшла заява вих. б/н від 24.03.2016 з додатковими письмовими пояснення по суті позову та доказами.

Також, позивачем надана суду заява вих. б/н від 24.03.2016 про розгляд справи без участі позивача, за наявними матеріалами.

Заяви позивача приймаються судом, оскільки не суперечать чинному законодавству.

Позовні вимоги позивача мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві, та обґрунтовані ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 10, 19, 38, 40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 34 Закону України „Про оплату праці".

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення засідання суду від 16.03.2016 отримана відповідачем 23.03.2016, про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштових відправлень.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення цієї ухвали всім сторонам по справі.

Позивач та відповідач, повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (надалі - ГПК України), в судове засідання 11.04.2016 не з'явились. Відповідач не повідомив суду про причини неявки, витребувані судом документи та пояснення на позов не надав, заперечень не надіслав.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням приписів ст. 75 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму 40425 грн. 03 коп. середньої заробітної плати, нарахованої у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку за період з 15.04.2015 по 10.02.2016, із розрахунку 195,29 грн. - середній розмір заробітної плати та 207 - кількість робочих днів затримки в її виплаті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникам за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

Стаття 117 Кодексу законів про працю України встановлює відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст. 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, організація, установа повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно наданої суду копії з трудової книжки позивача НОМЕР_2, він був звільнений відповідачем 30.12.2013 (ар. с. 13, на звороті).

В матеріалах справи міститься довідка про середню заробітну плату вих. № 61/88 від 16.01.2014, видана відповідачем, згідно якої розмір середньої заробітної плати позивача за останні два місяці роботи склав 195 грн. 29 коп. (ар. с. 14).

Заявлена позивачем до стягнення сума середньої заробітної плати у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати за період з 15.04.2015 по 10.02.2016, обрахована відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці", п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (зі змінами), п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", шляхом множення середнього заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Розрахунок, наведений позивачем в позовній заяві вих. б/н від 26.02.2016, судом перевірений та визнаний правильним.

В матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу суми середньої заробітної плати у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати за період з 15.04.2015 по 10.02.2016.

Статтею 21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства у колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Конституційний Суд України в рішенні від 22.02.2012 за № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього кодексу роз'яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме: в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Положення наведених норм матеріального права встановлюють, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визнати остаточний обсяг своїх вимог на моменти припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

На підставі викладеного, суд визнає правомірними, доведеними та підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами вимоги позивача про стягнення з відповідача середньої заробітної плати, нарахованої за період з 15.04.2015 по 10.02.2016, у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати за 207 робочі дні в сумі 40425 грн. 03 коп., із розрахунку 195,29 грн. за один робочий день.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому, оскільки позивач, в силу положень п. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення заробітної плати, то судовий збір стягується з відповідача на користь державного бюджету.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" (71114, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шаумяна, буд. 2; ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) заробітну плату, нараховану за період з 15.04.2015 по 10.02.2016, у зв'язку із затримкою її виплати, в сумі 40425 грн. 03 коп. Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Азовські мастила і оливи" (71114, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шаумяна, буд. 2; ) на користь державного бюджету України (код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), 22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, р/р 3007, МФО 813015, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн. Видати наказ.

Повне рішення складено 13.04.2016.

Суддя Т.М. Шевченко