ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

29.03.2016р. Справа № 917/66/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніське звірогосподарство", с. Кедина Гора, Золотоніський район, Черкаська область, 19773

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергопром", вул.Чехова, 7-а, м. Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 18 000,00 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов.в. матеріалах справи

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 18 000,00 грн. попередньої оплати, згідно рахунку-фактури № 24 від 03.02.2015року.

29.03.2016 року за вхідним № 3946(канцелярії суду) представник позивача подав клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових документів. Суд подане клопотання прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Ухвали суду які були направлені на адресу відповідача вказану в позовній заяві (пров. ОСОБА_2, буд, 93, м. Кременчук, Полтавська область,39600) повернулися на адресу суду з відміткою пошти"за закінчення терміну зберігання".

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, ухвала суду про порушення провадження по справі яка була направлена на адресу відповідача вказану в позовній заяві (пров. ОСОБА_2, буд, 93, м. Кременчук, Полтавська область,39600) повернулися на адресу суду з відміткою пошти"за закінчення терміну зберігання".

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Згідно рахунку-фактури № 24 від 03.02.2015р. ТОВ Золотоніське звірогосподарство (далі - Позивач) 11 лютого 2015 року перерахувало на користь ТОВ Полтаваенергопром (далі - Відповідач) грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. за виготовлення згідно наданих нами креслень ножів кормокомбайна Г-7ФІР у кількості 4-х шт.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Відповідач ножі не поставив.

ТОВ Золотоніське звірогосподарство на адресу Відповідача 15.05.2015 року було надіслано вимогу за № 68 про поставку в термін 7 днів ножів. Вимога була повернута на нашу адресу з відміткою поштового відділення Термін зберігання. 04.09.2015р за № 123 та 29.10.2015р. за №141 були надіслані повторні вимоги, які повернуті поштовим відділенням з відміткою Організація не знайдена.

Згідно видягу з ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергопром" зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, в процесі припинення не перебуває, юридичну адресу не змінювало.

За твердженням позивача на момент пред'явлення позову до суду відповідач взяті на себе зобов'язання щодо передачі товару не здійснив, сплачену позивачем попередню оплату в сумі 18000,00 грн. не повернув, внаслідок чого позивач і звернувся до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З огляду на фактичні правовідносини, які склалися між сторонами суд встановив, що сторонами по справі був вчинений правочин, який за своєю суттю є договором купівлі-продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги. Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов'язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Згідно ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно п.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, беручи до уваги не повернення відповідачем суми перерахованої попередньої оплати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 18000,00 грн. перерахованої попередньої оплати підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 18000,00 грн. перерахованої попередньої оплати обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовуються і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33,43,49,75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергопром» (вул.Чехова, 7-а, м. Полтава, Полтавська область, 36000;) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніське звірогосподарство» (с. Кедина Гора, Золотоніський район, Черкаська область, 19773; код ЄДРПОУ - 34223726)попередню оплату в розмірі 18 000,96 грн., а також витрати по сплаті судового збору 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 05.04.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.