РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016Справа №910/3175/16

За позовомКомунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ботанічне»
простягнення 61 815,78 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Бриль П.О.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ботанічне» (надалі - «Товариство») про стягнення 61 815,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав комунальні послуги, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті наданих послуг не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 47 038,05 грн. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 9 618,68 грн. та 3% річних у розмірі 5 159,05 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 06.04.2016 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 104, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-порталі Міністерства юстиції України, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2007 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (після зміни найменування - Підприємство) та Товариством було укладено договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №316, за змістом якого позивач здійснював нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті Товариством комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення тощо).

14.10.2013 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (після зміни найменування - Підприємство) (виконавець) та Товариством (споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №ЯР-288 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 2.1 Договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з п. 10-14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання.

Розділом 3 Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У період з 01.09.2010 р. по 26.09.2013 р. позивачем надавалися, а відповідачем приймалися та частково оплачувались комунальні послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, табуляграмами та поясненнями представників сторін, та актом звірки взаєморозрахунків станом на 26.09.2013 р.

15.11.2013 р. між Підприємством (кредитор) та Товариством (боржник) був укладений договір про реструктуризацію заборгованості №РСТ-149, за змістом п. 1.1 якого боржник визнає свої зобов'язання перед кредитором, що виникли у зв'язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті комунальні послуги за період з 01.09.2010 р. по 26.09.2013 р., відповідно до підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків, а також відповідно до умов договору №316 та договору №ЯР-288, які станом на 26.09.2013 р. становлять суму у розмірі 80 636,55 грн.

Розділом 3 вказаного договору визначено, що сторони розподіляють суму заборгованості у розмірі узгодженому сторонами, який відповідно до п. 1.1 даного договору становить 80 636,55 грн. на частки з розподілом за місяцями згідно наступного графіку. Зазначені суми, починаючи з листопада 2013 р. беззаперечно щомісячно до 25 числа відповідного місяця перераховуються боржником кредитору на розрахунковий рахунок кредитора.

08.02.2016 р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості та розірвання в односторонньому порядку на підставі п. 2.2.4 договору №РСТ-149 від 15.11.2013 р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 47 038,05 грн.

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 3 договору №РСТ-149 від 15.11.2013 р. визначено, що сторони розподіляють суму заборгованості у розмірі узгодженому сторонами, який відповідно до п. 1.1 даного договору становить 80 636,55 грн. на частки з розподілом за місяцями згідно наступного графіку. Зазначені суми, починаючи з листопада 2013 р. беззаперечно щомісячно до 25 числа відповідного місяця перераховуються боржником кредитору на розрахунковий рахунок кредитора.

Пунктом 2.2.4 вказаного договору сторонами передбачено, що кредитор має право приймати рішення про дострокове розірвання договору про реструктуризацію у разі невиконання боржником графіку погашення заборгованості, передбаченого розділом 3 цього договору.

08.02.2016 р. позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості та розірвання в односторонньому порядку на підставі п. 2.2.4 договору №РСТ-149 від 15.11.2013 р.

Таким чином, з урахуванням часткової оплати наданих послуг, заборгованість відповідача перед позивачем становить 47 038,05 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент розгляду справи настав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 47 038,05 грн. за надані послуги.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Товариством обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства про стягнення з Товариства заборгованості у розмірі 47 038,05 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 9 618,68 грн. та 3% річних у розмірі 5 159,05 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 30.12.2010 р. по 01.07.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 9 618,68 грн. та 3% річних у розмірі 5 159,05 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства на користь Підприємства заборгованості у розмірі 47 038,05 грн., інфляційних у розмірі 9 618,68 грн. та 3% річних у розмірі 5 159,05 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ботанічне» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 104; ідентифікаційний код 19497641) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8; ідентифікаційний код 31731838) заборгованість у розмірі 47 038 (сорок сім тисяч тридцять вісім) грн. 05 коп., інфляційні у розмірі 9 618 (дев'ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 68 коп., 3% річних у розмірі 5 159 (п'ять тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.04.2016 р.

Суддя В.П. Босий