ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016р. Справа№ 914/199/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина», м. Тернопіль Тернопільської області

до відповідача: Фермерського господарства «Стоянцівське», с. Стоянці Мостиського району Львівської області

про стягнення 1 510 716,27 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина», м. Тернопіль Тернопільської області до Фермерського господарства «Стоянцівське», с. Стоянці Мостиського району Львівської області про стягнення 1 510 716,27 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2016 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 17.02.2016 року. Ухвалою суду від 17.02.16 р. розгляд справи відкладено на 02.03.16 р. Ухвалою суду від 02.03.14 р. з метою витребування додаткових доказів у справі розгляд справи відкладено на 16.03.16 р.

16.03.16 р. представником позивача подано заяву №61 від 15.03.16 р. про збільшення позовних вимог відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 1 510 716,27 грн., а саме: 780 660,20 грн. вартості товару, 294 137,20 грн. штрафу, 397 238,47 грн. пені, 36 680,40 грн. 3 % річних. Враховуючи те, що вказану заяву позивачем подано в порядку, передбаченому ст. 22 ГПК України та оплачено судовим збором, судом прийнято вказану заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 16.03.16 р. продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 30.03.16 р. Ухвалою суду від 30.03.16 р. розгляд справи відкладено на 05.04.16 р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

04.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» (позивач) та ФГ «Стоянцівське» (відповідач) укладено договір купівлі продажу №26б/3 згідно умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця засоби захисту рослин та/або мікродобрива, стимулятори росту рослин (регулятори росту), насіння (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п.1.2. договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки, вартість товару загальна, термін оплати, а також інші умови будуть визначені в специфікаціях-додатках до договору, які є невід'ємними частинами договору.

На виконання умов договору ТзОВ «Агроцентр-Галичина» продано ФГ «Стоянцівське» товар на загальну суму 1 247 945,31 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні згідно додатків-специфікацій до договору становить 151 450,80 дол.США., зокрема:

1. відповідно до видаткової накладної №18 від 19.04.2013 з врахуванням додатку №1від 26.03.2013 259 007,00 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 31 780,00 дол.

США зі строком оплати до 31.10.2013;

2. відповідно до видаткової накладної №21 від 19.04.2013 з врахуванням додатку №3 від 26.03.2013 13 577,90 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 1 666,00дол. США зі строком оплати до 31.10.2013;

3. відповідно до видаткової накладної №36 від 17.05.2013 з врахуванням додатку №4 від 30.04.2013 - 8215,20 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 1 008,00 дол. США

зі строком оплати:

- 20% вартості товару 1 643,04 грн. (201,60 дол. США) до 20.05.2013;

- 80% вартості товару 6 572,16 грн. (806,40 дол. США) до 30.09.2013.

4. відповідно до видаткової накладної №61 від 17.05.2013 з врахуванням додатку №5 від 22.04.2013 7 313,40 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 897,35 дол.США зі строком оплати:

- 20% вартості Товару 11462,68 грн. (179,47 дол.США) до 01.05.2013;

- 80% вартості Товару 5850,72 грн. (717,88 дол.США) до 31.10.2013.

5. відповідно до видаткової накладної №62 від 21.05.2013 з врахуванням додатку №6 від 21.05.2013 307 134,20 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 39 168,48 дол.

США зі строком оплати до 05.11.2013;

6. відповідно до видаткової накладної №89 від 10.06.2013 з врахуванням Додатку №2 від 09.05.2013 457 925,50 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 56 256,24 дол.

США зі строком оплати до 31.10.2013;

7. відповідно до видаткової накладної №156 від 12.07.2013 з врахуванням додатку №7 від 25.06.2013, №8 від 26.06.2013, №10 від 09.07.2013р. 14 701,32 грн., що в еквіваленті по курсу долара

США до гривні становить 1 803,84 дол. США зі строком оплати:

- 20% вартості Товару 2940,26 грн. (360,77 дол. США) до 15.07.2013;

- 80% вартості Товару 11761,06 грн. (1443,07 дол. США) до 30.10.2013.

8.відповідно до видаткової накладної №157 від 12.07.2013 з врахуванням додатку №9 від 26.06.2013 94 075,84 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 11 543,04 дол.

США зі строком оплати:

- 20% вартості Товару 18815,16 грн. (2308,61 дол.США) до 15.07.2013;

- 80% вартості Товару 75260,62 грн. (9234,43 дол.США) до 30.10.2013.

9.відповідно до видаткової накладної №196 від 12.08.2013 з врахуванням додатку №11 від 12.07.2013 48 750,40 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 2 760,74 дол.

США зі строком оплати:

- 20% вартості Товару 9750,00 грн. (552,15 дол.США) до 18.07.2013;

- 80% вартості Товару 39000,00 грн. (2208,59 дол.США) до 30.10.2013.

10.відповідно до видаткової накладної №212 від 12.09.2013 з врахуванням додатку №12 від 03.09.2013, №13 від 22.08.2013, №14 від 09.09.2013р. 33 478,20 грн., що в еквіваленті по курсу долара

США до гривні становить 4 107,75 дол. США зі строком оплати:

- 20% вартості Товару 16430,40 грн. (2016,00 дол.США) до 30.09.2013;

- 80% вартості Товару 17047,80 грн. (2091,75 дол.США) до 15.10.2013.

11. відповідно до видаткової накладної №280 від 15.10.2013 з врахуванням додатку №15 від 14.10.2013 3 766,75 грн., що в еквіваленті по курсу долара США до гривні становить 459,36 дол. США зі строком оплати до 31.10.2013.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі. Термін та схема оплати кожної партії товару обумовлюються сторонами в кожному конкретному випадку окремо та відображаються у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору.

Також у пункті 2.3. розділу 2 договору сторони встановили, що протягом строку дії договору, грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті у гривнях. Сума у гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору (специфікаціях) на курс продажу іноземної валюти, встановленого Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на відповідну дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару (її неоплаченої частини).

Відповідно до п.2.5. договору покупець здійснюючи оплату за товар, зобов'язаний вказувати в призначенні платежу номер та дату договору в рамках якого здійснюється оплата та номер специфікації до договору. Якщо покупець не дотримується цього, то Постачальник має право самостійно на власний розсуд визначити в рахунок якого Договору та/або Специфікації зарахувати платіж Покупця.

11.07.2013 Покупцем оплачено 53 396,50 грн. (меморіальний ордер №781110007 від 11.07.2013) з призначенням платежу за ЗЗР згідно Договору №26б, від 04.04.2013.

16.07.2013 Покупцем оплачено 18 000,00 грн. (меморіальний ордер №781610019 від 16.07.2013) з призначенням платежу за ЗЗР згідно Договору №26б від 04.04.2013.

Вказані грошові суми зараховані як часткова оплата за Товар згідно видаткової накладної №18 від 19.04.2013.

Також сторони дійшли згоди, що у випадку, якщо покупець з вагомих причин не зможе розрахуватись за отриманий товар грошовими коштами, то він має право за письмовою згодою постачальника, провести такий розрахунок сільськогосподарською продукцією по її середній ринковій вартості, що визначається шляхом усереднення ціни на таку продукцію у трьох національних трейдерів, або по ціні котра буде встановлена між сторонами цього договору.

З врахуванням даного пункту відповідачем проводився розрахунок сільськогосподарською продукцією, а саме:

16.12.2013 згідно накладної №36 від 16.12.2013 - 161 тонн соняшника на загальну суму 507 150,00грн. Дану грошову суму зараховано для часткової оплати(18 7610,50 грн.) вартості товару отриманого відповідачем за видатковою накладною №18 від 19.04.2013, повної оплати за видатковими накладними №21 від 19.04.2013 (13 577,90 грн.), №36 від 17.05.2013 (8 215.20 грн.), №61 від 17.05.2013 (7 313.40грн.),часткової оплати за видатковою накладною №62 від 21.05.2013 (290 433,00 грн.)

05.08.2013 згідно накладної №30 від 05.08.2014 - 32,170 тонн ячменю на загальну суму 61 123,00 грн. Дану грошову суму зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковими накладними №62 від 21.05.2013 (16 701,20 грн.), №89 від 10.06.2013 (44 421.80 грн.).

07.08.2014 згідно накладної №34 від 07.08.2014 - 22,180 тонн ячменю на загальну суму 42 142,00 грн. Дану грошову суму зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною №89 від 10.06.2013 (42 142,00 грн.).

13.10.2014 згідно накладної №62 від 13.10.2014 - 9,710 тонн ячменю на загальну суму 18 449,00 грн. Дану грошову суму зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною №89 від 10.06.2013 (18 449,00 грн.).

28.10.2014 згідно накладної №70 від 28.10.2014 - 38,010 тонн пшениці на загальну суму 83 279,91 грн. та згідно накладної №71 від 28.10.2014 - 33,42 тонн пшениці на загальну суму 73 223,22 грн.

Дані грошові суми зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною №89 від 10.06.2013 (156 503,13 грн.).

30.10.2014 згідно накладної №77 від 30.10.2014 - 40,700 тонн пшениці на загальну суму 89 173,70 грн., згідно накладної №78 (а) від 30.10.2014 - 32,380 тонн пшениці на загальну суму 70 944,58 грн., згідно накладної №78 від 30.10.2014 - 36,49 тонн пшениці на загальну суму 79 949,59 грн.

Дані грошові суми зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною №89 від 10.06.2013 (196 409,57 грн.)., повної оплати за видатковою накладною №156 від 12.07.2013 (14 701,32 грн.), часткової оплати за видатковою накладною №157 від 12.07.2013 (28 956,98 грн.)

11.11.2014 згідно накладної №86 від 11.11.2014 - 33,090 тонн пшениці на загальну суму 72 500,19 грн. Дані грошові суми зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковими накладними №157 від 12.07.2013 (65 118,86грн.), №196 від 12.08.2013 (7 381,14 грн.).

13.11.2014 згідно накладної №88 від 13.11.2014 - 16,378 тонн сої на загальну суму 78 613,62 грн. Дані грошові суми зараховано для часткової оплати вартості товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною №196 від 12.08.2013 (41 368,86 грн.), повної оплати за видатковими накладними №212 від 12.09.2013 (33 478,20грн.), №280 від 15.10.2013 (3 766.75 грн.)

Однак, у встановлений строк, та станом на день подання позову оплату за товар в повному обсязі ФГ «Стоянцівське» не здійснено. За отриманий товар усього сплачено 1 247 945,31 грн., що в еквіваленті по курсу долара США встановленого ПАТ «Державний ощадний банк України» на дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару (її неоплаченої частини), становить 120 418,58 дол.США.

Отже, залишок неоплаченої суми відповідно до позовної заяви становить 31 032,22 дол. США (151 450,80 дол. США 120 418,58 дол. США ), що в перерахунку по курсу продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 29.12.2015 (25,10) 778 908,72 грн.

Однак, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, позивач зазначив, що отримавши офіційну інформацію щодо курсів долара США згідно листів ТОУ АТ «Ощадбанк» від 01.03.16 р. №11-09/444 та 11-09/438 від 11.03.16 р., ТзОВ «Агроцентр-Галичина» здійснено перерахунок заборгованості у відповідності до п.2.3. договору та встановлено, що відповідачем сплачено 120 348,80 дол. США, що на 69,78 дол. США менше, ніж зазначено у позовній заяві.

З огляд а викладене, залишок неоплаченої суми становить 31 102,00 дол. США, що в перерахунку по курсу продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ «Державний ощадний банк України» станом на 29.12.2015 (25,10) 780 660,20 грн.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом 7.2.1 п.7.2 розділу 7 договору сторони передбачили, що за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, покупець несе відповідальність, сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми боргу (його несплаченої частини) на перший день прострочення платежу, а також сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Враховуючи вказане, відповідно до поданого розрахунку (долученого до позовної заяви), позивачем нараховано відповідачу 294 137,20 грн. штрафу, 396 626,81 грн. пені та 38 600,78 грн. 3% річних.

Однак, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, внаслідок збільшення основної суми боргу, збільшилась сума пені за несвоєчасну сплату залишку вартості товару та 3 % річних, а саме відповідно до уточненого розрахунку розмір пені становить 397 238,47 грн., 3% річних 38 680,40 грн.

Відтак загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 29.12.15 р. з врахуванням штрафу, пені 3% річних становить 1 510 716,27 грн., а саме: 780 660,20 грн.- основний борг, 294 137,20 грн.- штраф, 397 238,47 грн. пеня, 38 680, 40 грн. 3% річних.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків за період 01.01.13 р. по 14.11.14 р. на суму 1 247 945,31 грн., де зазначено, що станом на 14.11.14 р. заборгованість відсутня; протокол звірки взаєморозрахунків між сторонами, скріплений підписом та печаткою підприємства відповідача та підписом регіонального менеджера ТзОВ «Агроцентр-Галичина», а також фінансовою звітністю підприємства позивача за спірний період.

Крім цього, згідно клопотанням представника відповідача, судом витребувано із Головного управління статистики у Тернопільській області та із Головного управління ДФС у Тернопільській фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва ТзОВ «Агроцентр - Галичина» () станом на 01.01.2014 року, 01.01.2015 року та 01.01.2016 року. Як вбачається із наданих фінансових звітів ТзОВ «Агроцентр - Галичина» за 2013, 2014, 2015 роки дебіторська заборгованість за товари, роботи і послуги на загальну суму вартості товару в розмірі 778 908,72 грн. відсутня. З огляду на викладене, на думку відповідача, у нього відсутня будь-яка кредиторська заборгованість перед контрагентами.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу №26б/3 від 04.04.13 р.

На виконання умов вказаного договору позивач- ТзОВ «Агроцентр-Галичина» продано відповідачуФермерському господарству товар на загальну суму 1 247 945,31 грн., що в еквіваленті до курсу дол..США до гривні згідно додатків-специфікацій до договору становить 151 450,80 дол. США.

Відповідно до ч. 1ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Виходячи із положень частин 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно умов пункту 2.2 розділу 2 договору покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі. Термін та схема оплати кожної партії товару будуть обговорюватись сторонами в кожному конкретному випадку окремо та відображатись у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору. Також у пункті 2.3. розділу 2 договору сторони встановили, що протягом строку дії договору, грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті у гривнях. Сума у гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору (специфікаціях) на курс продажу іноземної валюти, встановленого Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на відповідну дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару (її неоплаченої частини). Відповідно до п.2.5. договору покупець здійснюючи оплату за товар, зобов'язаний вказувати в призначенні платежу номер та дату договору в рамках якого здійснюється оплата та номер специфікації до договору. Якщо покупець не дотримується цього, то постачальник має право самостійно на власний розсуд визначити в рахунок якого договору та/або специфікації зарахувати платіж покупця.

11.07.2013 покупцем оплачено 53396,50 грн. (меморіальний ордер №781110007 від 11.07.2013) з призначенням платежу за ЗЗР згідно Договору №26б/3 від 04.04.2013. 16.07.2013 покупцем оплачено 18000,00 грн. (меморіальний ордер №781610019 від 16.07.2013) з призначенням платежу за ЗЗР згідно договору №26б/3 від 04.04.2013. Вказані грошові суми зараховані як часткова оплата за товар згідно видаткової накладної №18 від 19.04.2013р.

Також у звязку з неможливістю розрахуватись за отриманий товар грошовими коштами , відповідно до умов договору відповідачем проводився розрахунок сільськогосподарською продукцією, відтак позивачем здійснювалось зарахування часткової оплати за відповідною видатковою накладною.

Станом на день подання позову до суду, за отриманий товар відповідачем сплачено 1 247 945,31 грн., що в еквіваленті по курсу дол. США, встановленого ПАТ «Державний ощадний банк України» на дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару становить 120 348,80 дол. США, що в перерахунку по курсу НБУ станом на 29.12.15 р. (25,10) становить 780 660,20 грн. Отже, залишок неоплаченої суми становить 31 102,00 дол. США.

Станом на 29.12.15 р. жодних інших платежів в рахунок здійснення оплати за поставлений товар від відповідача не надходило.

Протокол взаєморозрахунків між ТзОВ «Агроцентр-Галичина» та Ф/г «Стоянцівське», на який відповідач зсилається, як на доказ, що підтверджує відсутність заборгованості між сторонами, судом до уваги не береться, оскільки такий не містить підпису повноважної особи на вчинення такого правочину (регіональному менеджеру доручення щодо підписання будь-якої угоди, в тому числі щодо припинення договору не надавалась) та не скріплений печаткою підприємства позивача.

Щодо акту звірки взаємних розрахунків між сторонами на суму 1 247 945,31 грн., суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Згідно статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 189 Кодексу ціна (тариф) є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб'єкти господарювання. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається у договорі в гривнях.

Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства.

В листі Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва, від 21.12.2007 за № 9563 вказано, що при визначенні ціни у договорі слід враховувати положення ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України про те, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Отже, сторонам надано право визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, що поряд із застосуванням індексації суми зобов'язання дає можливість учасникам цивільного обороту уникнути впливу інфляційних процесів на суму їхніх грошових зобов'язань.

За статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що сторонами, погоджено порядок оплати вартості товару шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору (специфікаціях) на курс продажу іноземної валюти, встановленого Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» на відповідну дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару (її неоплаченої частини), а товар поставлено на суму 151 450,80 дол. США, то 1 247 945,31 грн. оплати за поставлений товар в еквіваленті по курсу долара США встановленого ПАТ «Державний ощадний банк України» на дату на банківський день, який передує фактичній оплаті покупцем ціни товару (її неоплаченої частини) становить 120 418,58 дол. США. Відтак залишок неоплаченої суми становить 31 102,00 дол. США., що еквівалентно 780 660,20 грн.

Що стосується дослідження фінансових звітів позивача, слід звернути увагу на наступне.

Складання фінансової звітності передбачено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно із ст.1 Закону бухгалтерським обліком є процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. (Фінансова звітність- це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітній період.

З фінансового звіту субєкта малого підприємництва за 2013 р. дебіторська заборгованість ТзОВ «Агроцентр-Галичина» на кінець звітного періоду склала 6694,5 тис.грн., за 2014 р. 8629,7 тис.грн., за 2015 р. 12139,7 тис.грн.

З наведеного представником відповідача зроблено висновок, що дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги на суму 778 908,72 грн. у ТзОВ «Агроцентр-Галичина» відсутня.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено наявність заборгованості відповідача згідно договору купівлі-продажу №26б/3 від 04.04.13 р., відтак відсутність чи наявність відображення у фінансових звітах підприємства позивача відомостей щодо вищезазначеної заборгованості, може стати наслідком відповідальності керівника підприємства за порушення порядку ведення фінансової звітності, однак не свідчить про відсутність боргу у даних правовідносинах.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено та у встановленому законом порядку не спростовано відповідачем заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 1 510 716,27 грн.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 1 510 716,27 грн. заборгованості за поставлений товар.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11,15, 526, 599, 625,632 ЦК України, ст. 22, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 85,116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з «Фермерського господарства «Стоянцівське» (81370, Львівська область, Мостиський район, с. Стоянці; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» (46027, м. Тернопіль, вул. Кривоноса, буд. 2-б; ) 780 660,20 грн. основного боргу, 294 137,20 грн. штрафу, 397 238,47 грн. пені, 38 680,40 грн. 3% річних та 22 660,74 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.04.2016р

Суддя Чорній Л.З.