КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" квітня 2016 р. Справа №911/3527/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України

в Ярмолинецькому районі

на рішення господарського суду міста Києва

від 25.02.2016 року (суддя Привалов А.І.)

у справі № 911/3527/15

за позовом Управління пенсійного фонду України

в Ярмолинецькому районі

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леонт»

про стягнення 18 218,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі № 911/3527/15 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та винести нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 911/3527/15 за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду, а відтак вона підлягає поверненню апелянту.

Так, на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Скаржником до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надсилання її копії з доданими до неї документами на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю. «Леонт», яке є відповідачем у справі.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду на підставі пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леонт» у даній справі носять майновий характер, а їх предметом є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 18 218, 48 грн.

Положеннями пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду, яке прийняте за наслідками розгляду позовних вимог про стягнення 18 218, 48 грн., сплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 515, 80 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Всупереч наведеному, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім цього, апеляційна скарга на підставі ст. 93 ГПК України подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, цей строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого на підставі ст. 84 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 25.02.2015 року місцевим господарським судом за відсутності представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено та підписано 09.03.2016 року.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» (п. 6.) встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, встановлених ст. 93 ГПК України, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (абзац 8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі пропустило десятиденний термін оскарження рішення місцевого суду, адже, як вище згадувалось, його прийнято 25.02.2016 року, підписано 09.03.2016 року, а оскаржено 22.03.2016 року (згідно штампу поштового відділення на конверті про надіслання апеляційної скарги до господарського суду міста Києва). Клопотання про поновлення пропущеного строку до скарги не додано, не містить такого й текст апеляційної скарги.

Посилаючись на приписи ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 КАС України, в тексті скарги апелянт просить звільнити Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (п.3.1) встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, апелянт зазначав, що кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються виключно на цілі, передбачені ч. 1, 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», використання коштів не за призначенням забороняється. Згідно п. 18 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року) Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору, тому кошти на сплату судового збору не було передбачено в бюджеті, бюджет Пенсійного Фонду України на 2016 рік не затверджено тощо. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та обставин, що перешкоджають сплаті ним судового збору за подання апеляційної скарги апелянтом не подано.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо: до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам); до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на наведене та те, що апелянтом не додано документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі на рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі № 911/3527/15 не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 95, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Управлінню пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі № 911/3527/15 повернути Управлінню пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі без розгляду по суті.

Матеріали справи № 911/3527/15 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун