ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 915/1154/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод океан"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2015 року

та на рішення господарського суду Миколаївської області від 03 липня 2015 року

у справі № 915/1154/14

господарського суду Миколаївської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Океан"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

про стягнення 440945,32 грн.

за участю представників

позивача - Сидоренко Ю.А.

відповідача - Просенюк С.М.

третьої особи - не з'явися

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до ТОВ "Завод Океан" про стягнення 440945,32 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 400000 грн. основного боргу, 33019,17 грн. процентів, 7926,15 грн. пені.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15 вересня 2014 року у справі №915/1154/14, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 438076,66 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 лютого 2015 року у справі №915/1154/14 рішення господарського суду Миколаївської області від 15 вересня 2014 року у справі №915/1154/14 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. скасовано, справу №915/1154/14 передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03 липня 2015 року у справі №915/1154/14 (суддя Коваль Ю.М.) позов ПАТ "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 43791,20 грн., із яких: 400000 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 30220,67 грн. - заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами; 7079,95 грн. - пеня за прострочення повернення кредитних коштів; 616,08 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитним коштами. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2015 року у справі № 915/1154/14 (судді Журавльов О.О., Таран С.В., Туренко В.Б.) рішення господарського суду Миколаївської області від 03 липня 2015 року у справі №915/1154/14 скасовано частково, викладено резолютивну частину цього рішення в наступній редакції:

„Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено:

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Океан" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб 400000 грн. основного боргу, 33019,17 грн. заборгованості за відсотками, 7926,15 грн. пені. та 8818,91 грн. судового збору."

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод океан" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області від 03 липня 2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2015 року скасувати прийняти нове рішення про припинення розгляду справи. Здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 лютого 2014 року між ПАТ "Банк Форум" (позивач, банк) та ТОВ "Завод Океан" (відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір №2-0006/14-KL (кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в межах якої надає кредитні кошти окремими частинами на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах визначеної кредитним договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредит, сплачувати відсотки та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених договором.

За п.п.1.2, 1.4 договору протягом усього періоду дії договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт у сумі 700000 грн. Кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом - 31 травня 2014 року.

Пунктами 3.1, 3.2 договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом. Під час розрахунку відсотків враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі 23% річних, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році.

У разі чергового надання кредиту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування кредитом нараховується кредитором за період від дати надання кредиту (а у разі продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно (пп.3.3 договору).

Відповідно до п.4.2 договору у відповідності до умов кредитного договору з метою погашення вимог кредитора позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання коштів зі свого поточного рахунку № 9328 у Банку, а також з будь-яких інших рахунків позичальника, що будуть відкриті у кредитора.

Такі доручення можуть бути реалізовані кредитором за умови настання терміну виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів та/або комісій з моменту настання такого терміну і в сумі, яка дорівнює сумі заборгованості позичальника перед кредитором, включаючи можливу неустойку (штраф, пеню), а у випадку недостатності коштів до повного виконання зобов'язань позичальника за цим договором - кошти в наявній (доступній) сумі. Договірне списання здійснюється на підставі кредитного договору з оформленням кредитором відповідного розрахункового документу (меморіальний ордер, тощо) без будь-яких додаткових погоджень позичальника. При договірному списанні за цим договором кредитор одночасно виступатиме і отримувачем коштів і банком отримувача.

Сторони у кредитному договорі передбачили, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до кредитного договору. Сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє позичальника від виконання відповідних зобов'язань (обов'язків) за цим договором (пп. 8.2, 8.4. ст. 8 кредитного договору).

На виконання кредитного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 400000 грн. згідно з його заявкою від 26 лютого 2014 року, що підтверджується відповідним меморіальним ордером (т.1, а.с.16).

Як стверджує позивач, та не спростовує відповідач, відповідачем свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувались.

11 червня 2014 року № 3095/3.2 Банком було направлено відповідачу лист з вимогою про негайну сплату заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем залишена без реагування і задоволення.

При цьому, 14 березня 2014 року постановою НБ України №135 віднесено ПАТ "Банк Форум" до категорії неплатоспроможних.

14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення №14, яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Форум" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року по 13 червня 2014 року, призначено уповноважену особу Фонду, тощо, та видано відповідний наказ.

Вищенаведене стало підставою для звернення ПАТ "Банк Форум" до господарського суду Одеської області з відповідною позовною заявою.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Чинним законодавством України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідачем свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконані, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість, жодних доказів на підтвердження погашення або відсутності відповідної заборгованості відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

14 березня 2014 року постановою НБ України №135 віднесено ПАТ "Банк Форум" до категорії неплатоспроможних.

14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення №14, яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Форум" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року по 13 червня 2014 року, призначено уповноважену особу Фонду, тощо, та видано відповідний наказ.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що строк сплати платежів з кредиту та процентів, відповідно до умов спірного договору, наступив вже після введення тимчасової адміністрації в банку, оскільки відповідно до п. 2.3.4 Кредитного договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою Вибіркою в дату зазначену в акцептованій кредитором заявці, але не пізніше 31 травня 2014 року. Відповідно до Заявки відповідача від 26 лютого 2014 року, позичальник просив надати Вибірку у сумі 400 000 грн. 26 лютого 2014 року з датою погашення 31 травня 2014 року. (т. 1. ар. 15).

Посилання відповідача на п. 3.3. Договору, ще раз свідчать про необхідність сплати відсотків за наданою 26 лютого 2014 року вибіркою після 26 березня 2014 року, тобто після введення 14 березня 2014 року у банку тимчасової адміністрації.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Таким чином, у даному випадку з 14 березня 2014 року заборонено списання коштів з рахунку відповідно до п.4.2 договору, оскільки таке списання порушувало б вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим позивач правомірно не здійснював таке списання грошових коштів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 400000 грн. основного боргу та 33019,17 грн. процентів, та пені у розмірі 7926,15 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод океан" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04 листопада 2015 року зі справи №915/1154/14 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков