ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16р. Справа № 904/626/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро", с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області

до Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 930,78 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність від 04.02.2016;

від відповідача: головний спеціаліст ОСОБА_2, довіреність від 05.02.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - відповідач) з вимогою про стягнення основного боргу за виконані роботи у сумі 930,78 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 0000396-ПВ, укладеного між сторонами 10.11.2014.

25.02.2016 відповідач надав пояснення, у яких зазначив, що у зв'язку з закінченням бюджетного року та відсутністю бюджетного фінансування 29.12.2014 до укладеного договору наданий проект додаткової угоди позивачу про припинення дії договору, який вручено останньому для ознайомлення та підписання, а також запропоновано надати договір на виконання робіт на 2015 рік. Згідно кошторису та Програми розвитку земельних відносин у м. Кривий Ріг на 2015 рік були заплановані кошти на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність територіальній громаді міста ОСОБА_3 в розмірі 930,78 грн. Отже відповідач зазначив, що ним буде здійснено оплату наданих послуг після надання позивачем необхідної документації, а саме, договорів про розроблення проекту землеустрою, рахунків на оплату та актів приймання-передачі. З огляду на що просить суд відмовити у задоволенні позову та зобов'язання укласти на бюджетний 2016 рік договору щодо відведення земельної ділянки у власність територіальній громаді міста ОСОБА_3 на вул. Довженка у Центрально-Міському районі.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 25.02.2016 оголошено перерву до 17.03.2016.

У судовому засіданні, призначеному на 05.04.2016, позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач 04.04.2016 подав пояснення, у яких виклав аналогічну позицію, заявлену ним у поясненнях від 12.02.2016 за вих. № 431, просив суд відмовити у задоволенні позову та зобов'язати позивача укласти договір щодо відведення земельної ділянки до 01.05.2016.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 Криворізькою міською радою прийнято рішення (ХLIХ сесія VI скликання) №2822 про надання дозволу управлінню земельних ресурсів виконкому міськради на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність територіальної громади міста ОСОБА_3.

Даним рішенням надано дозвіл управлінню земельних ресурсів виконкому міської ради на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність територіальної громади міста ОСОБА_3 для подальшого використання, зокрема, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Довженка (зупинка "вул. Довженка") у Центрально-Міському районі.

10.11.2014 Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро" з заявою, у якій просив останнього виконати роботи з розроблення та складання документації із землеустрою, а саме:

вид документації із землеустрою: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

класифікація виду цільового призначення земель: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07);

адреса земельної ділянки: Дніпропетровська обл., Криворізька міська рада м. Кривий Ріг, Центрально-Міський р-н, вул. Довженка, (зупинка "вул. Довженка"):

орієнтовна площа земельної ділянки: 0,0081 га.

Того ж дня, тобто 10.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро" (далі - виконавець, позивач) та Управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - замовник, відповідач) було укладено договір № 0000396-ПВ про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за умовами п.1.1 якого виконавець зобов'язується надати послуги з дотримання вимог законодавства із розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність територіальної громади міста ОСОБА_3 для подальшого комерційного використання, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Довженка (зупинка "вул. Довженка") у Центрально-Міському районі, а замовник - прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору, додатку №2 до договору - "Протоколу погодження договірної ціни на надання послуг з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність територіальної громади міста ОСОБА_3 для подальшого комерційного використання за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Довженка (зупинка "вул. Довженка")" та Кошторису вартість послуг становила 930,78 грн, у т.ч. єдиний податок 5% - 46,54 грн.

Пунктом 4.1. договору сторони передбачили, що послуги надаються у місячний термін з дати підписання договору.

Відповідно до п. 9.1. договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2014, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Проте, як стверджує позивач, підписаний примірник договору від 10.11.2014 був повернутий відповідачем в середині грудня 2014 року, що унеможливило надання позивачем послуг у визначений термін, більш того, проект землеустрою був остаточно погоджений лише у березні 2015 року.

Згідно п. 5.3. договору сторона, яка порушила зобов'язання, звільняються від відповідальності за невиконання зобов'язань, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Враховуючи затримку відповідача щодо підписання договору і погодження проекту землеустрою та умови п. 5.3 договору позивач направив на адресу відповідача додаткову угоду № 1 від 29.10.2014 до договору про продовження строків надання послуг (виконання робіт) до 31.03.2015, яка залишена останнім без підписання та без надання пояснень з цього приводу.

Станом на 29.12.2014 позивачем, на виконання заявки відповідача та умов договору, була розроблена наступна документація із землеустрою:

вид документації: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

класифікація виду цільового призначення земель: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07);

місцезнаходження земельної ділянки: Дніпропетровська обл., Криворізька міська рада, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський р-н, вул. Довженка, (зупинка "вул. Довженка");

користувач (власник): Територіальна громада міста ОСОБА_3.

На підставі розробленої позивачем документації із землеустрою інформація про зазначену вище земельну ділянку була внесена до бази даних Державного земельного кадастру, про що відповідач отримав відповідний витяг.

Враховуючи викладене, позивач передав відповідачу виготовлену відповідно до договору землевпорядну документацію, два примірника акту приймання-передачі виконаних робіт та просив останнього виконати взяті на себе зобов'язання і розрахуватися по укладеному договору. Також, у відповідності до Порядку ведення журналу авторського нагляду за виконанням проекту землеустрою від 28.11.2003 позивач просив підписати та повернути журнал авторського нагляду за виконанням проекту землеустрою, що підтверджується листом від 03.04.2015, отриманого відповідачем 06.04.2015.

Натомість, відповідачем було надано непідписану додаткову угоду до договору про припинення його дії. Листом №1527 від 03.06.2015 запропоновано в 10-денний термін надати новий договір на розроблення проекту землеустрою по вже виконаній роботі.

Позивач зазначив, що 29.04.2015 Криворізькою міською радою прийнято рішення (LІХ сесія VI скликання) №3584 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та реєстрацію права комунальної власності, яким був також затверджений проект землеустрою, розроблений ТОВ "Агро". А відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 38266954 від 28.05.2015, за територіальною громадою м. Кривого Роду в особі Криворізької міської ради була зареєстрована інформація про земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізька міська рада, м. Кривий Ріг, Центрально-Міський р-н, вул. Довженка, (зупинка "вул. Довженка").

Таким чином, відповідачем використано розроблену позивачем документацію із землеустрою для власних потреб, проте він необґрунтовано відмовився від сплати договірної вартості, вимагаючи укладання нового договору на роботу, яка вже була виконана та фактично прийнята.

Позивач вважає, що відповідач необгрунтовано відмовився від підписання журналу авторського нагляду, обов'язковість якого передбаченна Порядком ведення авторського нагляду за виконання проекту землеустрою від 28.11.2003.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з цим позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову повністю з таких підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт надання позивачем послуг відповідачу останнім не оспорений та отримання яких підтверджено матеріалами справи.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 930,78 грн.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у невиконанні свого обов'язку щодо оплати наданих послуг, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності його вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦК України).

Крім того, дослідивши клопотання відповідача стосовно зобов'язання позивача укласти до 01.05.2016 з ним договір щодо відведення земельної ділянки у власність територіальної громади міста ОСОБА_3 на вул. Довженка у Центрально-Міському районі через те, що 01.05.2016 рішенням Криворізької міської ради від 24.12.2015 № 300 "Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2015 № 21 "Про затвердження структури виконавчих органів міської ради, загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів"" буде реорганізовано управління земельних ресурсів виконкому міської ради та управління містобудування і архітектури виконкому міської ради шляхом злиття їх в управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради, суд дійшов наступного. З огляду на те, що вимога зобов'язати укласти договір повинна розглядатися в межах позовного провадження та мати форму окремої позовної (чи зустрічної) заяви, а не форму клопотання, як того вимагає відповідач, що в свою чергу суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України, то така вимога не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у сумі 930,78 грн боргу за надані послуги.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн покладаються на відповідача відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір за платіжним дорученням №164 від 19.08.2016 у сумі 1827,00 грн, оригінал якого знаходяться в матеріалах справи.

Розмір судового збору, сплачений позивачем у сумі 1827,00 грн, тоді як у відсотковому співвідношенні до ціни позову на момент подання до суду - становить 1378,00 грн. Тобто, на даний час існує переплата судового збору в розмірі 449,00 грн, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.7 ст.84 ГПК України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету. Водночас в абзаці 3 підпункту 5.2 пункту 5 пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказано, що про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на вищевикладене, позивачу (за його клопотанням) підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 449,00 грн, у зв'язку із його переплатою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Криворізької міської ради (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. пр. Металургів, буд. 36б, ідентифікаційний код 38658629) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро" (Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Леніна, буд. 9, ідентифікаційний код 30659997) - 930,78 грн боргу за виконані роботи та 1378,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2016.

Суддя В.Д. Воронько