ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.16р. Справа № 904/5813/13

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич", с. Виводове, Томаківський район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен", с. Вищетарасівка, Томаківський район, Дніпропетровська область

про стягнення збитків в сумі 11 258 813 грн. 94 коп.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 02.11.2015 року, представник

Від ОСОБА_3, довіреність № 1-8/5 від 06.01.2016 року, представник

Від відповідача-2: ОСОБА_4, довіреність від 24.07.2014 року; ОСОБА_5, довіреність від 15.05.2014 року, представники

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич" звернулося до господарського суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" та приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" збитків та недоотриманого прибутку в розмірі 11258813, 94 грн. та стягнення з відповідачів судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладених між власниками земельних ділянок та Товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" 95 - ти договорів оренди землі з терміном дії з 01.11.2007р. по 01.11.2017р. позивач, до закінчення терміну дії цих договорів, дізнався, що Томаківським відділом ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" були зареєстровані аналогічні договори оренди, укладені між тими ж власниками земельних ділянок та Приватним підприємством "Агрофірма "Борисфен". Позивач вважає дії Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" по підготовці та здійсненні державної реєстрації 95 - ти договорів оренди та дії ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" по здійсненню реєстрації цих договорів незаконними, у зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідачів збитки у загальному розмірі 11 258 813,94 грн., які на думку позивача були завдані в результаті таких незаконних дій.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2013 року зупинено провадження у справі №904/5813/13 до вирішення у встановленому законом порядку справи №19н-13/2а-0470/16901/11, яка розглядається ОСОБА_1 окружним адміністративним судом та в якій переглядається за нововиявленими обставинами постанова від 05.03.2012 року по адміністративній справі №2а/0470/16901/11.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2014 року було поновлено провадження у справі з 24.06.2014 року за заявою позивача про поновлення провадження у справі.

11.06.2014 року від відповідача-1 на адресу господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Вищим адміністративним судом України пов'язаної з нею справи №19н-13/2а-0470/16901/11 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року по справі 2а/0470/16901/11.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2014 року зупинено провадження у справі №904/5813/13 до вирішення у встановленому законом порядку справи №19н-13/2а-0470/16901/11, яка розглядається Вищим адміністративним судом України та в якій переглядається за нововиявленими обставинами постанова від 05.03.2012 року по адміністративній справі №2а/0470/16901/11.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року апеляційну скаргу ТОВ "Славутич" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року залишено без змін.

Розпорядженням керівника апарату суду №1105 від 11.11.2015 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із закінченням повноваженням у судді Красоти О.І.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.11.2015 року визначено новий склад суду, розгляд справи передано судді Крижному О.М.

12.11.2015 року до Вищого адміністративного суду України направлено запит в якому суд просив повідомити про результати розгляду у встановленому законом порядку справи №19н-13/2а-0470/16901/11, яка розглядається Вищим адміністративним судом України та в якій переглядається за нововиявленими обставинами постанова від 05.03.2012 року по адміністративній справі №2а/0470/16901/11 з наданням відповідних завірених належним чином копій процесуальних документів для вирішення питання щодо поновлення провадження по справі № 904/5813/13.

До господарського суду Дніпропетровської області від Вищого господарського суду України надійшов лист, яким повідомляється, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 року (№ К/800/25704/14) касаційні скарги Державного підприємства "Центр земельного кадастру" в особі ОСОБА_1 регіональної філії та Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" відхилено, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2014 року у справі № 2а/0470/16901/11 залишено без змін. Справу після касаційного провадження направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене та оскільки підстави, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, провадження у справі № 904/5813/13 підлягає поновленню.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог при прийнятті рішення (а.с.27). Дане клопотання не конкретизоване і не вказано яким чином позивач просить вийти за межі позовних вимог. Крім того, зі зміною складу суду розгляд справи розпочинається заново, що дає право позивачу змінити предмет позову, чим позивач не скористався.

18.01.2016 року відповідачем-1 подано клопотання про залучення до участі у справі прокуратуру Дніпропетровської області. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" лише виконувала вказані приписи та протести, винесені прокуратурою Дніпропетровської області, у зв'язку з чим останній має бути відповідачем по справі. Відповідач-1 зазначає, що діяв у межах своїх повноважень виконуючи припис та протест прокуратури, а отже не вбачає своєї вини у виникненні даного спору. Відповідач-1 вважає, що оскільки прокуратурою Дніпропетровської області прийнято неправомірні приписи та протест, останню має бути залучено до участі у справі.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, оскільки не вбачає своєї вини у понесенні позивачем збитків. Відповідач-1 наголошує, що діяв в межах законодавства та на підставі нормативних актів, свої дії вчинені з реєстрації та перереєстрації договорів оренди вважає правомірними та зазначає, що позивач штучно ототожнює факт державної реєстрації оренди спірних земель із одночасним вилученням цих земель із його фактичного використання, не обґрунтовуючи такий висновок будь-якими доказами. Згідно пояснень відповідача-1 спірні земельні ділянки після спливу строків оренди земель із 01.11.2007 не повертались ТОВ "Славутич" власникам і не були витребувані останніми, а залишились у володінні і користуванні позивача, про що останній прямо стверджує на другому аркуші позовної заяви. Незважаючи на видання наказів щодо скасування чи поновлення державної реєстрації договорів оренди та внесені зміни у реєстраційні відомості безпосередньо землі за актами приймання-передачі не переходили від ТОВ "Славутич" до ПП АФ "Борисфен" та навпаки. На думку відповідача-1, твердження позивача про позбавлення можливості користування земельними ділянками в період часу з 03.06.2008 року по 18.03.2009 року, а також з 09.12.2009 року по 20.10.2010 року не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно пояснень від 21.03.2016 року ОСОБА_1 регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" як відповідач-1 категорично заперечує проти задоволення, на його думку, необґрунтованого та бездоказового позову товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич".

Також відповідачем-1 подавались клопотання про витребування у ТОВ "Славутич" актів приймання-передачі спірних земельних ділянок, що підтверджують факт повернення цих земельних ділянок їх власникам та отримання від них цих земельних ділянок в період часу з 03.06.2008 року про 18.03.2009 року та з 09.12.2009 року по 20.10.2010 року та клопотання про виклик у судове засідання заступника начальника управління агропромислового розвитку Томаківської райдержадміністрації ОСОБА_6 та депутата Вивидівської сільської ради Попсує ва ОСОБА_7 для дачі пояснень з приводу виявлених знищених посів у період з квітня по червень 2011 року.

21.01.2016 року позивачем подано заперечення на клопотання про залучення до участі у справі прокуратури Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що відповідач-1 винесені прокуратурою приписи безумовно виконав, при цьому не скориставшись своїм правом їх оскаржити, а отже вважає, що ОСОБА_1 регіональна філія Центру ДЗК є винною у завданні позивачеві збитків та не вбачає підстав для залучення до участі у справі прокуратури Дніпропетровської області.

29.01.2016 року позивачем подано заперечення на клопотання відповідача-1 про витребування актів приймання-передачі спірних земельних ділянок та на клопотання про виклик посадових осіб для дачі пояснень, оскільки вважає дані клопотання недостатньо обґрунтованими.

03.02.2016 року відповідачем-1 подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом України справи за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 року по справі №К800/25704/14.

23.03.2016 року відповідачем-1 подано клопотання про залучення до участі у справі у якості відповідача прокуратуру Дніпропетровської області.

Відповідач-2 проти позову заперечує, вважає у позивача відсутні підстави для звернення до суду з позовом про відшкодування збитків. Відповідач-2 зазначає, що при розгляді справи №23/5005/11493/2011 року рішеннями апеляційної та касаційної інстанції встановлено, що ТОВ "Славутич" не надано достатніх доказів, які б підтверджували протиправність дій ПП "Агрофірма "Борисфен", що унеможливлює встановити причинного зв'язку між діями відповідача та збитками, стягнення яких вимагав позивач, відповідно відсутність складу цивільного правопорушення виключає можливість притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків позивачу. Відповідач-2 вважає, що предмет позову у справі №904/5813/13 є тотожнім предмету позову у справі №23/5005/11493/2011, а саме стягнення збитків у сумі 11 258 813,94 грн. Також відповідач-2 зазначає, що залишились незмінними і підстави позову, а саме незаконні дії ПП "Борисфен" щодо підготовки та здійснення державної реєстрації 96 договорів оренди, заходи по підписанню 96 договорів громадянами власниками земельних ділянок та незаконна культивація в 2011 році посівів ТОВ "Славутич", тобто такі ж самі, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги у справі №23/5005/11493/2011.

По суті позовних вимог у справі №904/5813/13 відповідач-2 пояснює, що своєї вини у понесенні позивачем збитків не вбачає, а зазнання позивачем збитків вважає недоведеними. Відповідач-2 вказує, що мав достатньо підстав для укладення договорів оренди із громадянами-власниками, які є вільними у виборі контрагента, а отже на укладення даних договір мав законне право. Стосовно посилання позивача на незаконність дій відповідача-2 щодо культивації в 2011 році посівів ТОВ "Славутич" останній зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки фактично весь час земельні ділянки перебували у володінні та користуванні позивача, відповідач-2 мав лише договірні відносини, а фактично ними не користувався.

Судом оглянути у судовому засіданні матеріали справи №23/5005/11493/2011, зроблено копії необхідних документів.

Позивачем подані до суду пояснення, згідно яких зазначає, що, незважаючи на тотожність сторін, сум, заявлених до стягнення, справа №23/5005/11493/2011 не є аналогічною справі №904/5813/13 в розумінні ст. 80 ГПК України, як спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Позивач зазначає, що у справі №23/5005/11493/2011 позовні вимоги ґрунтувались на заподіянні відповідачем -2 шкоди, яка була нанесена в результаті протиправної поведінки відповідача-2, вираженій у: підготовці та здійсненні за ним державної реєстрації договорів оренди; отриманні додаткових доходів від користування спірними земельними ділянками; нанесенні умисних збитків шляхом рекультивації посівів ТОВ "Славутич"; участю представника відповідача-2 у судових процесах від імені громадян щодо визнання договорів оренди земельних ділянок укладених з позивачем недійсними; звернення відповідача-2 до прокуратури, в результаті чого винесено акти прокурорського реагування приписів та протестів. Таким чином, підстави заподіяння шкоди відповідачем - 2 та фактичні обставини справи якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги за справою №23/5005/11493/2011 відрізняються від тих, які розглядаються судом у даній справі. Крім того, при винесенні апеляційною та касаційною інстанцією зазначених рішень, ще не було висновків адміністративних судів, які набрали законної сили, про неправомірні дії відповідача 1 з реєстрації за відповідачем -2 права оренди земельних ділянок та відсутності у Відповідач -2 достатніх підстав для реєстрації за ним права користуватися земельними ділянками, та, відповідно, їх фактичного користування.

Згідно пояснень від 24.02.2016 року позивач зазначає, що підставою для звернення до суду із новим позовом, що наразі розглядається господарським судом, слугували встановлені рішеннями як Дніпропетровського апеляційного господарського суду так і адміністративних судів факти неправомірності дій Центру ДЗК (у тому числі в особі його філії), що призвели до порушення майнових прав Позивача, і мали наслідком спричинення збитків позивачу. У звязку із чим, позовні вимоги про стягнення збитків заявлені до Центру ДЗК, тоді як за попереднім позовом такі вимоги до нього не заявлялись.

Також позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі прокуратури Дніпропетровської області у якості співвідповідача. Дане клопотання позивач обґрунтовує тим, що відповідно до пояснень відповідача-1 в результаті виконання ним рішень прокуратури, викладений в актах індивідуальної дії, було породжено спори, що розглядалися та розглядаються у судах. А отже, неправомірність дій відповідача 1 прямим чином залежить від вчинених дій та прийнятих рішень прокуратури. Позивач зазначає, що просліджується наявність причинно-наслідкової діяльності між рішеннями прокуратури, діями відповідача-1 та діями відповідача-2, які в результаті завдали майнової шкоди позивачу. За таких обставин, на думку позивача, прокуратура має бути залучена до участі у справі. Від заперечень проти залучення прокуратури до участі у справі, що були надані раніше, позивач відмовляється.

01.04.2016 року позивачем надані пояснення на заперечення та відзиви відповідачів, згідно яких вважає заперечення необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також 01.04.2016 року позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи, мотивуючи його тим, що має сумніви у правильності висновку експерта за експертизою, що була проведена у справі № 23/5005/11493/2011, та вважає його недостатньо обґрунтованим. Більше того, позивачем зазначено, що експертом не надано вичерпних відповідей на всі поставленні питання, зокрема, на питання №№ 1,3,5, у звязку із чим зазначений висновок не можна сприймати як належний доказ, а отже, є необхідність проведення експертизи за матеріалами справи № 904/5813/13.

01.04.2016 року від позивача надійшло клопотання про витребування у Тамаківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області відеоматеріалів, здійснених співробітниками, по факту знищення посівів працівниками ТОВ "Борисфен" 27.04.2011 року.

04.04.2016 року від відповідача-1 надійшли додаткові заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" у повному обсязі. У даних додаткових запереченнях відповідач-1 посилається на те, що незважаючи на проведення державної реєстрації договорів оренди за ПП "Агрофірма "Борисфен" земельні ділянки постійно перебували у володінні та користуванні позивач, що останнім підтверджено і у судовому засіданні 01.04.2016 року, а отже, на його думку позивач навмисно звернувся до суду з позовом про стягнення збитків з метою отримання додаткового доходу.

04.04.2016 року відповідачем-2 подані заперечення на клопотання про призначення судової економічної експертизи, оскільки не вбачає необхідності у її призначенні.

Також відповідачем-2 подані заперечення на пояснення позивача щодо підстав заявлених позовних вимог, відповідно до яких зазначає про відсутність відмінностей між предметом та підставами позовних вимог, які розглядалися у справі №23/5005/11493/2011 та у даній справі, у зв'язку з чим просить в частині позовних вимог до ПП "Агрофірма "Борисфен" про стягнення збитків провадження у справі припинити на підставі п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України.

04.04.2016 року від позивача надійшли пояснення щодо фактичного користування земельними ділянками, відповідно до яких позивач користувався спірними земельними ділянками з грудня 2002 по 02.11.2007 року, з 22.04.2008 року по 04.06.2008 року (здійснення посівів культур), з жовтня по листопад 2008 року (здійснення зібрання врожаю), з 19.03.2009 року по 09.12.2009 року (здійснення посівів культур та збирання врожаю), з вересня по жовтень 2010 року (здійснення польових робіт, посівів озимих культур), з квітня 2011 року по 2016 рік (здійснення польових робіт, здійснення посівів культур).

Розгляд справи відкладався з 21.01.2016 року на 04.02.2016 року, з 04.02.2016 року на 24.02.2016 року, з 24.02.2016 року на 03.03.2016 року, з 03.03.2016 року на 23.03.2016 року, з 03.03.2016 року на 01.04.2016 року, у судовому засіданні 01.04.2016 року оголошено перерву до 04.04.2016 року. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2016 року строк розгляду справи продовжувався на 15 днів.

У судовому засіданні 04.04.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" та громадянами (власниками земельних часток (паїв)) у 2002 році були укладені договори оренди земельних ділянок терміном дії з 01.11.2002 року по 01.11.2007року (всього 95 договорів). Дані договори оренди земельних ділянок були зареєстровані виконкомом Виводівської сільської ради 22.01.2003 року. Передача земельних ділянок орендарю - ТОВ "Славутич" відбулася на підставі актів приймання-передачі.

18.10.2007 року Томаківським відділом ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" зареєстровано аналогічні договори оренди з тими ж самими власниками за Приватним підприємством "Агрофірма "Борисфен".

16.04.2008 року Головним управлінням земельних ресурсів у Дніпропетровській області було здійснено перевірку щодо державної реєстрації земельних ділянок на території Виводівської сільської ради Томаківського району відповідно до заяви засновника ТОВ "Славутич" ОСОБА_8, за результатами якої складено акт .

Перевіркою встановлено, що 96 договорів земельних ділянок було зареєстровано з порушенням діючого законодавства.

Розпорядженнями ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 07.04.2008 року №17-н та від 10.04.2008 року №20-н "Про виправлення технічної помилки в книзі реєстрації" було зобов'язано начальника Томаківського районного відділу центру ДЗК здійснити виправлення технічної помилки 95 записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених між громадянами та ПП "Агрофірма "Борисфен", зробленого 18.10.2007 року.

30.05.2008 року прокурором Дніпропетровської області внесено припис про усунення порушень закону та прав громадян при проведенні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок шляхом поновлення державної реєстрації 95 договорів оренди земельних паїв, укладених між громадянами та ПП "Агрофірма "Борисфен" і зареєстрованих у земельному кадастрі 18.10.2007 року.

05.06.2008 року на підставі розпорядження №1-5/1600 директора ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" від 03.06.2008 року по виконанню припису прокуратури Дніпропетровської області від 30.05.2008 року державну реєстрацію договорів оренди спірних земельних ділянок поновлено за ПП "Агрофірма "Борисфен".

18.03.2009 року директором ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" прийнято розпорядження №26-н прийнято розпорядження "Щодо поновлення державної реєстрації 95 договорів оренди ТОВ "Славутич"" на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2009 року по справі №2-а-6307/08 та виконавчого листа по адміністративній справі №2-а-6307/08 виданого 20.02.2009 року.

08.12.2009 року прокуратурою Дніпропетровської області видано протест №07/1-1178 вих-09, з вимогою скасувати розпорядження директора ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" №26-н від 18.03.2009 року як незаконне. Поновити порушені права згаданих громадян шляхом скасування державної реєстрації договорів оренди їх земельних ділянок з ТОВ "Славутич".

09.12.2009 року ОСОБА_1 регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного" прийнято наказ №147, згідно якого начальником філії наказано скасувати розпорядження директора ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" від 18.03.2009 року №26-н та скасувати державну реєстрацію договорів оренди земельної ділянки укладених між громадянами та ТОВ "Славутич". Поновити державну реєстрації договорів оренди земельної ділянки укладених між громадянами та ПП "Агрофірма "Борисфен".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року у справі №2а/0470/16901/11 за позовом ТОВ "Славутич" до відповідача-1: Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, відповідача-2: ОСОБА_1 регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" за участю третіх осіб приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" та прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, суд постановив:

- адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" до відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", за участі третіх осіб: приватне підприємство "Агрофірма "Борисфен", прокуратура Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково;

- визнати протиправним наказ ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" від 09.12.2009р. № 147 "Щодо скасування розпорядження від 18.03.2009р. № 26-н";

- скасувати наказ ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" від 09.12.2009р. № 147 "Щодо скасування розпорядження від 18.03.2009р. № 26-н";

- визнати дії відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області щодо скасування державної реєстрації 95 договорів оренди земельних ділянок за ТОВ "Славутич", що проведена на підставі протесту прокуратури Дніпропетровської області від 08.12.2009р. № 07/1-1179 вих-09, протиправними;

- визнати дії відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області щодо державної реєстрації 95 договорів оренди земельних ділянок за ПП АФ "Бори сфен", що проведена на підставі протесту прокуратури Дніпропетровської області від 08.12.2009р. № 07/1-1179 вих-09, протиправними;

- зобов'язати відділ Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області скасувати державну реєстрацію 95 договорів оренди земельних ділянок за ПП "Агрофірма "Борисфен" (наведений перелік);

- зобов'язати відділ Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області поновити державну реєстрацію 70 договорів оренди земельних ділянок за товариством з обмеженою відповідальністю "Славутич" (наведений перелік);

- в задоволенні решти позовних вимог відмовити;

- стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" 83 грн. 35 коп. судового збору.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012 року; справа в касаційному порядку не переглядалась.

Однак, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.08.2013 року надійшла заява ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а/0470/16901/11 від 05 березня 2012 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" посилається на те, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а/0470/16901/11 від 05 березня 2012 року ґрунтується на висновках постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року у справі № 2а/6307/08 та на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 20 грудня 2010 року, які скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду від 28 лютого 2013 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року було об'єднано в одне провадження для спільного розгляду заяви ПП "Агрофірма "Борисфен" за №19н-13/2а-0470/16901/11 та ДП "Центр Державного земельного кадастру" в особі ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" за № 22н-13/2а-0470/16901/11 про перегляд постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 2а/0470/16901/11 від 05.03.2012 за нововиявленими обставинами та присвоєно їм спільний номер 19н-13/2а-0470/16901/11.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 року у справі №19н-13/2а-0470/16901/11:

- заяву приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" до Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", треті особи: Приватне підприємство "Агрофірма "Борисфен", прокуратура Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

- заяву державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" в особі ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" до Відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", треті особи: Приватне підприємство "Агрофірма "Борисфен", Прокуратура Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.05.2014 року по справі №К/800/25704/14 відкрито провадження за скаргою Центру ДЗК в особі ОСОБА_1 регіональної філії Центру ДЗК. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 року касаційні скарги Центру ДЗК в особі ОСОБА_1 регіональної філії Центру ДЗК та Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" відхилено, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2014 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.01.2016 року відмовлено у допуску до перегляду ухвали Вищого адміністративного суду від 15.10.2015 року.

Таким чином, залишається чинною постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року у справі №2а/0470/16901/11.

У вересні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Славутич" зверталося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" про стягнення збитків у розмірі 11 258 815,94 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2012 року по справі №23/5005/11493/2011 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено частково; стягнуто з приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" 8 342 531,96 грн. - збитків, 18 894,94 грн. - державного мита, 174,87 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення позову. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2012 року апеляційну скаргу приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" задоволено; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2012 року у справі № 23/5005/11493/2011 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2012 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2012 року залишено без змін.

Вищевказані рішення приймались при розгляді позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" до приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" за участю третьої особи: ОСОБА_1 регіональна філія ДП "Центр державного земельного кадастру" про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 8664,67 тис. грн., реальних збитків у розмірі 2 593 699,59 грн., всього на загальну суму 11 258369,59 грн.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи №904/5813/13 та справи №23/5005/11493/2011, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як зазначено вище, між позивачем та відповідачем-2 за участю третьої особи, яка наразі є відповідачем-1, розглядався спір про стягнення збитків у розмірі 11 258 815,94 грн. (справа №23/5005/11493/2011).

Предмет позову у справі №23/5005/11493/2011 та даній справі щодо відповідача-2 повністю співпадає.

Обґрунтовував позивач позовні вимоги по справі №23/5005/11493/2011 протиправністю дій ПП "Агрофірма "Борисфен", які призвели до понесення позивачем збитків, а саме: незаконні дії ПП "Агрофірма "Борисфен" щодо підготовки та здійснення державної реєстрації 96 договорів оренди, заходи по підписанню 96 договорів із громадянами - власниками земельних ділянок, наслідком чого стало те, що в період з 2008-2010 року позивач був позбавлений можливості користуватися землею та незаконна культивація відповідачем-2 в 2011 році посівів позивача.

Підставами позовних вимог до ПП "Агрофірма "Борисфен", відповідно до позовної заяви у справі № 904/5813/13, є все ж ті, як зазначає позивач, протиправні дії ПП "Агрофірма "Борисфен", які призвели до понесення позивачем збитків, а саме: незаконні дії ПП "Агрофірма "Борисфен" щодо підготовки та здійснення державної реєстрації 96 договорів оренди, заходи по підписанню 96 договорів із громадянами - власниками земельних ділянок та незаконна культивація в 2011 році посівів ТОВ "Славутич".

Тобто, позивач обґрунтовує даний спір такими ж самими обставинами, якими і було обґрунтовано позовні вимоги у справі №23/5005/11493/2011. Позивач, при зверненні з новим позовом (справа №904/5318/13) предмет позову взагалі не змінив, а стосовно підстав лише додав посилання на рішення судів по адміністративній справі №2-а/0470/1601/11, де встановлено протиправність дій ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" та на рішення судів апеляційної та касаційної інстанції, в яких також зазначено про протиправні дій ОСОБА_1 регіональна філія ДП "Центр державного земельного кадастру". Також у новому позові позивач заявив солідарні вимоги до двох відповідачів, залишивши при цьому відповідачем ПП "Агрофірма "Борисфен" та додавши другим відповідачем ОСОБА_1 регіональну філію Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру".

Однак ці нові підстави позову стосуються лише ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

Відповідно до п. 3.12 Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

Відтак, предмет та підстава позовних вимог які розглядались по справі №23/5005/11493/2011 є тотожним предмету та підставам позовних вимог по справі №904/5813/13 щодо відповідача-2, а отже провадження в частині позовних вимог до відповідача-2, ПП "Агрофірма "Борисфен", підлягає припиненню на підставі п.2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд звертає увагу на наступне. Стаття 8 Конституції України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають принцип верховенства права, необхідним елементом якого є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії"(CASE OF BRUMГRESCU v. ROMANIA, no. 28342/95, 28 October 1999, para 61, 62) вказав, що принцип правової визначеності як необхідний елемент верховенства права полягає також у тому, що судові рішення, якими остаточно вирішено питання, ніким не повинні ставитися під сумнів.

Суд звертає увагу, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2012 року по справі №23/5005/11493/2011, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2012 року, набрала законної сили, а тому в розумінні Європейського суду з прав людини вказане судове рішення набуло статусу "остаточного". Даними судовими рішеннями остаточно вирішено питання спору між ТОВ "Славутич" та ПП "Агрофірма "Борисфен", які ніким не повинні ставитися під сумнів. Судовими рішеннями встановлено недоведеність протиправних дій ПП "Агрофірма "Борисфен", що унеможливлює встановлення причинного звязку між діями відповідача та збитками, стягнення яких вимагає позивач.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини": суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, судовим рішенням, що набуло статусу остаточного, розглянуто спір між ТОВ "Славутич" та ПП "Агрофірма "Борисфен".

Позивач, заявляючи позов про солідарне стягнення збитків до відповідачів 1 та 2, по-суті, лише формально змінює статус відповідача-2 з єдиного відповідача на солідарного. Однак такі дії в аспекті спору з відповідачем-2 мають лише одну мету - перегляд остаточного судового рішення, що не допускається відповідно до ст.6 Конвенції.

Отже, з урахуванням викладеного, провадження у справі в частині позовних вимог до приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" підлягає припиненню на підставі п.2 ч.1 ст. Господарського процесуального кодексу України, оскільки є рішення господарського суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Стосовно позовної вимоги до відповідача-1, ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, предметом розгляду даної справи є стягнення збитків (реальної шкоди та упущеної вигоди).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків наступає лише у випадку наявності складу правопорушення, до якого входять: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, вина.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна (позадоговірна) відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Позивач заявляючи вимогу про солідарне стягнення з відповідачів збитків посилається на те, що відповідачем-1 здійснено неправомірну реєстрацію договорів оренди за ТОВ "Агрофірма "Борисфен", у зв'язку з чим ТОВ "Славутич" не могло належним чином користуватися спірними земельними ділянками, що призвело до понесення додаткових витрат та неотримання належного прибутку. Вину відповідача-2 позивач вбачає у здійсненні підготовки щодо укладення договорів оренди землі з 95 громадянами та їх державній реєстрації; у знищенні (культивації) відповідачем-2 посівів ТОВ "Славутич" (квітень-червень 2011 року), що призвело до безпідставних фінансових втрат та додаткових витрат; неправомірним користуванням відповідачем-2 земельними ділянками, в той час, коли останній не мав на це законних підстав.

Суд окремо звертає увагу, що дії ОСОБА_1 регіональної філіії ДП "Центр державного земельного кадастру" з реєстрації договорів оренди та інші, у тому числі що визнані адміністративним судами неправомірними, передували вчиненню тих дій ПП "Агрофірма "Борисфен", які на думку позивача вчинені відповідачем-2, безпосередньо завдали збитків позивачу.

Однак, як встановлено судовими рішеннями по справі № 23/5005/11493/2011, дії ПП "Агрофірма "Борисфен" не спричинили збитків ТОВ "Славутич".

Отже, судовими рішеннями встановлено відсутність заподіяння збитків позивачеві діями ПП "Агрофірма "Борисфен".

Таким чином, дії відповідача-1, що передували діям відповідача-2, вже за самою своєю природою не можуть бути причиною завдання збитків. За такої конфігурації взаємовідносин сторін будь-яка відповідальність відповідача-1 можлива виключно за умови встановлення факту спричинення збитків позивачеві відповідачем-2.

Також суд вважає, що позивачем не доведено наявності складу правопорушення у діях відповідача-1, також оскільки як зазначає позивач, збитки, йому завдані в результаті культивації посівів та інших дій, що виконувалися на полях. У той же час, відповідач-1 не здійснював такої культивації та, відповідно, не знищував посівів позивача, а також не здійснював інших безпосередніх дій на полях, а отже не завдавав позивачу збитків. Дії відповідача-1 по здійсненню реєстрації договорів за іншим орендарем, хоча і визнані судами протиправними, однак не тягнуть за собою наслідком завдання позивачеві збитків.

У зв'язку з вищевикладеним, визнання судами адміністративної юрисдикції факту неправомірності дій відповідача-1 не входить у суперечність з висновками суду по даній справі, оскільки адміністративними судами встановлено лише один (неправомірність дій) з чотирьох (неправомірна дія, наслідки, вина, причинний зв'язок між діями і наслідками) елементів складу цивільного правопорушення. Як встановлено судом по даній справі, причинний зв'язок та вина відповідача-1 у даному випадку відсутні.

При цьому суд зазначає, що при встановленні відсутності причинного зв'язку встановлення самого розміру збитків позивача не відповідає вимогам об'єктивності судового розгляду, а призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи, у зв'язку з чим клопотання позивача про проведення експертизи не підлягає задоволенню.

Також суд звертає увагу, що позивачем не доведено, що спірні земельні ділянки перебували у користуванні відповідача-2 у всі періоди часу, вказані позивачем. Позивачем не надано належних доказів (актів приймання-передачі спірних земельних ділянок) при кожному з переходів, зазначеного позивачем, фактичного права користування земельними ділянками від позивача до відповідача-2 та навпаки.

Крім того, згідно пояснень позивача, поданих до суду 04.04.2016 року щодо фактичного користування земельними ділянками, останній зазначає, що користувався спірними земельними ділянками з грудня 2002 по 02.11.2007 року, з 22.04.2008 року по 04.06.2008 року (здійснення посівів культур), з жовтня по листопад 2008 року (здійснення зібрання врожаю), з 19.03.2009 року по 09.12.2009 року (здійснення посівів культур та збирання врожаю), з вересня по жовтень 2010 року (здійснення польових робіт, посівів озимих культур), з квітня 2011 року по 2016 рік (здійснення польових робіт, здійснення посівів культур).

Тобто, надані позивачем пояснення мають суперечливий характер, оскільки згідно позову зазначає, що у період часу з 03.06.2008 року по 18.03.2009 року та з 09.12.2009 року по 20.12.2010 року був позбавлений можливості користуватися земельною ділянкою.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено причинного звязку між діями відповідача-1 та збитками, які позивач заявляє до стягнення. Також не доведено вини відповідача-1 у понесенні збитків.

Відсутність будь-якого з вищенаведених елементів складу цивільного правопорушення виключає відповідальність у вигляді стягнення збитків.

За викладеного, позовні вимоги до ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п 4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України": частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Суд зазначає, що в частині відмови в позовних вимогах до відповідача-1 судовий збір покладається на позивача за загальними правилами розподілу судового збору. Стосовно ж судового збору за розгляд позовних вимог до відповідача-2 у даному випадку при конкуренції різних законодавчих норм перевагу необхідно надати саме ч.2 ст. 49 ГПК України і покласти судові витрати на позивача, оскільки саме неправильні дії позивача призвели до подачі ним повторного після розгляду справи № 23/5005/11493/2011 позову до відповідача-2. Подання такого позову має на меті неправомірну мету перегляду остаточного судового рішення, що є порушенням ст.6 Конвенції. І крім того, суд враховує, що навіть за умови подання позову виключно до відповідача-1 позивачем було б сплачено такий же розмір судового збору, як і по даній справі, який би було покладено на позивача у звязку з відмовою в позові до відповідача-1. З урахуванням викладеного, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Клопотання відповідача-1 та позивача про залучення до участі у справі прокуратури Дніпропетровської області задоволенню не підлягають зважаючи на таке.

Так, 30.05.2008 року прокуратурою Дніпропетровської області винесено припис про усунення порушень закону, відповідно до якого вимагалось від ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" негайно усунути допущені порушення закону та прав громадян шляхом поновлення державної реєстрації 95 договорів оренди земельних ділянок укладених між громадянами та ПП "Агрофірма "Борисфен".

05.06.2008 року на підставі розпорядження директора ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" від 03.06.2008 року по виконанню Припису прокуратури Дніпропетровської області від 30.05.2008р. державну реєстрацію договорів оренди спірних земельних ділянок було поновлено за Приватним підприємством "Агрофірма "Борисфен".

Однак, 08.12.2009 року прокуратурою Дніпропетровської області винесено протест на розпорядження "Про поновлення державної реєстрації 95 договорів оренди ТОВ "Славутич" №26-Н від 18.03.2009 року", відповідно до якого вимагалось від ОСОБА_1 регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" скасувати розпорядження №26-Н від 18.03.2009 року як незаконне та поновити порушені права громадян шляхом скасування державної реєстрації договорів оренди їх земельних ділянок з ТОВ "Славутич".

09.12.2009 року начальником ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" прийнято наказ №147 про скасування розпорядження №26-Н від 09.12.2009 року.

Таким чином, відповідач-1 зазначає, що всі його дії були направленні на виконання припису та протесту прокуратури Дніпропетровської області.

Суд звертає увагу, що в аспекті поданого позову - його підстав та предмету - прокуратурою не були вчинені дії, що є підставою позову. Підставою позову не була зазначена неправомірність дій прокуратури Дніпропетровської області. Як зазначено вище, позивач пов'язує понесення збитків саме із знищенням посівів на спірних земельних ділянках та вчинення інших безпосередніх дій на полях, а відповідно прокуратура не знищувала такі посіви, а отже не може бути відповідачем по справі із цих підстав. Крім того, суд звертає увагу, що таке клопотання позивача подане за 2 робочих дні до закінчення строку розгляду справи, а тому навіть фізичне повідомлення нового відповідача (навіть у випадку залучення) про судове засідання є неможливим.

У разі наявності позовних вимог у позивача до прокуратури Дніпропетровської області, він не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом.

Клопотання позивача про витребування у Томаківського ВР УМВС України в Дніпропетровській області відеоматеріалів по факту знищення посівів працівниками ТОВ "Борисфен" 27.04.2011 року задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість самостійного отримання даного доказу, а також те, яким саме способом отриманий даний доказ (за наявності заперечень сторін щодо належності даного доказу), а судом можуть прийматися лише належні та допустимі докази. Крім того, даний доказ (за умови належності та допустимості) не впливає на тотожність предмету та підстав позову щодо відповідача-2. У випадку наявності у позивача доказів, що можуть бути нововиявленими обставинами для справи № 23/5005/11493/2011, чинне законодавство передбачає відповідний спосіб та порядок їх використання.

Клопотання відповідача-1 про виклик у судове засідання посадових осіб для надання пояснень з приводу виявлених знищених посів у період з квітня по червень 2011 року задоволенню не підлягають, оскільки з актів обстеження посівів озимої пшениці, соняшнику, кукурудзи та озимого ячменю у 2011 році неможливо встановити ким саме було здійснено таке знищення, а оскільки про це не зазначено у актах обстеження, то і посадові особи, які були присутні при обстеженні, додаткових пояснень не нададуть.

Клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі на період розгляду Верховним Судом України заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 року по справі №К/800/25704/14 задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою суду від 14.01.2016 року Верховним Судом України відмовлено у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Славутич" до відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 регіональної філії державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах" про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1, 2, 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог до Приватного підприємства "Агрофірма "Борисфен" припинити.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складено 11.04.2016 року.

Суддя О.М. Крижний