Господарський суд Чернігівської області
==========================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"05"квітня 2016 р. Справа № 927/1133/15

Господарський суд Чернігівської області у складі колегії: головуючий суддя

ОСОБА_1, судді Сидоренко А.С., Тимченко М.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк

03057, пр. Перемоги, 41, м. Київ;

до відповідача: Управління державної служби охорони при УМВС України в

Чернігівській області

14021, вул. І.Франка, 4-А, м. Чернігів;

предмет спору: стягнення 787876,39 грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. №421/03 від 01.04.2016) - представник;

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. №16/1-1-2149 від31.07.2015) - юрисконсульт;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Управління державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області про стягнення боргу за договором про надання овердтрафту № 2Ю/ЧРВ від 01.07.2013 в сумі 787876,39 грн., з них 488503,33грн. заборгованість за кредитом, 123622,66грн. - заборгованість за відсотками, 12768,00 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту), 1573,27 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими коштами (заборгованість по відсоткам), 26153,52 грн. сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту, 13658,91 грн. сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по відсоткам, 106279,58 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 14317,12 грн. - пеня/неустойка за прострочення сплати відсотків, 1000,00 грн. штраф за порушення п. 4.2.6. Договору про надання овердтрафту.

Свої вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача умов Договору про надання овердрафту №2Ю/ЧРВ, а саме не повернення відповідачем коштів, що були йому надані в межах ліміту кредитування 750 000грн.

В судовому засіданні 22.03.2016 позивачем надано додаткові пояснення від 21.03.2016 щодо нарахування штрафних санкцій на підставі п.4.2.6. Договору, а в поясненнях 25.03.2016 за №2171 позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до п.1. ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наказу №248 від 03.03.2014 про заборону здійснення будь-яких видаткових банківських операцій, починаючи з 03.03.2014 Банк не мав права списувати кошти, які надходили на рахунок Відповідача на погашення існуючої заборгованості по овердрафту, а грошові кошти, які надходили на рахунок Відповідача після 03.03.2014 є власними коштами Відповідача, в розмірі яких він визнаний кредитором ОСОБА_4 та віднесений до сьомої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 31.08.2015 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 10.09.2015, після чого розгляд справи неодноразово відкладався, оголошувались перерви в судовому засіданні відповідно до ст.77 ГПК України та ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.11.2015 провадження по справі зупинялось до встановлення правонаступника відповідача - Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 апеляційну скаргу ПАТ Брокбізнесбанк задоволено та скасовано ухвалу господарського суду Чернігівської області від 09.11.2015 про зупинення провадження у справі.

Після повернення справи, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19.02.2016 призначено розгляд справи на 22.02.2016.

19.02.2016 через канцелярію господарського суду Чернігівської області відповідачем подано заяву від 18.02.2016 про колегіальний розгляд справи №927/1133/15.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 клопотання відповідача від 18.02.2016 про колегіальний розгляд справи задоволено та відповідно до розпорядження керівника апарату суду №02-01/4/16 від 22.02.2016 „Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 927/1133/15, п.3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 22.02.2016 було здійснено автоматизоване формування колегії суддів без здійснення повторного розподілу справи №9271133/15 та визначено наступний склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Цимбал-Нарожна М.П., судді Сидоренко А.С., Тимченко М.Г.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.02.2016 розгляд справи було відкладено до 10.03.2016, після чого в судовому засіданні оголошувались перерви до 22.03.2016 та 05.04.2016, відповідно до ст.77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 22.03.2016 суд відмовив позивачу в задоволенні заяв про заміну відповідача його правонаступником від 10.02.2016 та про заміну сторони (відповідача) у справі від 22.02.2016.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 22.03.2016.

Відповідач надав відзив на позов у якому зазначає наступне:

- відповідно до довідки банку від 30.01.2014 станом на 30.01.2014 кредитна заборгованість УДСО перед банком відсутня;

- згідно довідки від 10.07.2015 на рахунку №4001 рахується кредитовий (позитивний) залишок коштів у розмірі 368770,03грн.;

відповідач направив Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 ОСОБА_5 заяву від 23.06.2014 про визнання та задоволення грошових вимог кредитора на суму 364259,18грн. та заяву від 14.07.2014 про збільшення розміру грошових вимог на суму 4510,85грн..

- рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.10.2014 №226/14 кредиторські вимоги відповідача було визнано в сумі 368770,03грн. та віднесено до 7 черги задоволення вимог;

- відповідно довідки ОСОБА_4 станом на 27.02.2015 залишок коштів на рахунку відповідача становить 368770,03грн.;

- на думку відповідача, позивачем не доведено наявність заборгованості на рахунку відповідача, у звязку чим просить суд відмовити в задоволенні позову. Від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від 11.02.2016, в яких він зазначає, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1399 продовжується процедура ліквідації юридичної особи УДСО при УМВС в Чернігівській області, з 07.11.2015 створена ліквідаційна комісія, встановлений строк заявлення кредиторських вимог до 20.01.2016. Крім того, відповідач зазначає, що 05.01.2016 ліквідаційна комісія отримала від ПАТ «Брокбізнесбанк» заяву з кредиторською вимогою на суму 1516694,33грн., яка була розглянута та прийнято рішення про відмову в її задоволенні. Враховуючи вище вказане, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.07.2013 між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (далі-Банк) та Управлінням Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - Позичальник) було укладено Договір про надання овердрафту №2Ю/ЧРВ (далі-Договір), відповідно до умов якого Банк, в межах ліміту, на засадах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надає позичальнику Кредит у формі овердрафту, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник має право отримати кредит, а після отримання зобов'язується використати його за цільовим призначенням та повернути ОСОБА_4, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші зобов'язання за цим Договором (п. 1.1. Договору про надання овердрафту).

Пунктами 1.2., 1.3. Договору про надання овердрафту сторони погодили, що овердрафт надається за поточним рахунком Позичальника №4001, відкритим Позичальнику в АТ "Брокбізнесбанк", а надання овердрафту здійснюється шляхом оплати з поточного рахунку платіжних документів позичальника на суму, яка перевищує кредитовий залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту згідно з умовами цього Договору.

Ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 750000,00грн., відповідно до п.1.4. Договору.

Відповідно до п.1.6. Договору, процентна ставка за користування овердрафтом є фіксованою та становила 26 % річних.

Відповідно до Додаткової угоди №2 до Договору від 17.01.2014- процентна ставка змінена та становить 21 % річних.

Згідно п. 2.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 17.01.2014, кредитування Позичальника у формі Овердрафту здійснюється ОСОБА_4 у межах ліміту та строку, встановлених згідно з цим договором, з максимальним періодом безперервного користування Овердрафтом не більше ніж 90 календарних днів.

Відповідно до п.6.1. Договору, цей Договір набуває чинності з дати підписання і діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим Договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позивач виконав свої договірні зобовязання належним чином, надавши відповідачу кредит у формі офердрафту, що підтверджується випискою по рахунку № 4001 (т.2 аркуші справи 13-150), який відповідачем був отриманий та використаний на власні потреби.

Так, згідно банківської виписки з 01.07.2013 по 27.02.2015 року (т.2 аркуш справи 11), 05.02.2014 відповідачу видано кредит в сумі 673 168,95 грн. і зазначена сума винесена на прострочку відповідно до умов Договору; заборгованість по кредиту станом на 27.02.2015 становила 488 503,33грн.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина третя вказаної статті ЦК України).

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.2 Договору, позичальник зобовязується (крім інших зобовязань передбачених законодавством і договором): здійснювати своєчасне повернення Овердрафту, сплачувати проценти, сплачувати інші грошові зобовязання за цим Договором.

Строк користування (термін повернення) кредиту в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2014 визначений сторонами до 14.04.2014 включно (п.1.5. Договору).

Господарським судом встановлено, що заборгованість в сумі 488503,33грн. є не погашеною.

Слід зазначити, що на підставі постанови Правління Національного ОСОБА_4 України від 28.02.2014 № 107, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.02.2014 № 9 введено тимчасову адміністрацію ОСОБА_4 на період з 03.03.2014 по 02.06.2014. Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк».

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 11.06.2014 №45 розпочата ліквідація АТ «Брокбізнесбанк».

Так, враховуючи положення п.3.1.5 Договору,ОСОБА_4 користуючись своїм правом списував кошти з поточного рахунку відповідача до введення Тимчасової адміністрації, тобто до 03.03.2014.

Відповідно до довідки ОСОБА_4 від 27.05.2014 за №366/1 станом на 01.04.2014 залишки на поточних рахунках станом на 01.04.2014 становили 219 859,82грн., а відповідно до довідки ОСОБА_4 від 21.04.2015 за №64, станом на 27.02.2015 залишок по рахунку 4001 становить 368770,03грн.

Крім того, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №226/14 від 16.10.2014 грошові вимоги Управління державної служби охорони були акцептовані як вимоги кредитора та будуть задовольнятися в 7 чергу.

У силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зокрема, відповідно до ч. 1 статті 1066, ч.ч. 1, 4 статті 1068 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. ОСОБА_4 зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Натомість клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Згідно ч. 2 статті 1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Зважаючи на викладені норми чинного законодавства та положення п. 3.1.5 Договору овердрафту, передбачено право ОСОБА_4 на договірне списання з будь-яких рахунків Позичальника, відкритих у ОСОБА_4, грошових коштів на погашення суми фактичної заборгованості.

Однак суд вважає за необхідне врахувати положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом щодо інших законодавчих актів України у відповідних правовідносинах. На спірні правовідносини, які виникли між сторонами наприкінці січня, лютого та березня 2014р. у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації у ОСОБА_4, та продовжилися в період процедури ліквідації ОСОБА_4, поширюється дія статей 602, 1074 Цивільного кодексу України та положень ч.5 статті 36, ч.6 статті 49, статей 51, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як спеціального закону.

При цьому слід враховувати імперативні приписи п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно яких законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

У п. 16 статті 2 названого Закону визначено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, що діяла на час введення тимчасової адміністрації, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Обмеження, встановлене вказаною нормою (в редакції, що діяла в період введення тимчасової адміністрації), не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

При цьому вкладником у розумінні названого закону є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; а зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п. 4 ч. 1 стаття 2, п. 1 ч. 6 стаття »).

Поняття ж кредитор банку визначено у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" як юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань.

Слід також зазначити, що на момент звернення ОСОБА_4 з позовом до суду, останній знаходиться в процедурі ліквідації з 10.06.2014.

Частиною 3 ст. 46 Закону України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетним з питань ліквідації банків. Основною метою Закону про систему гарантування є захист інтересів фізичних осіб - вкладників банку. Вимоги цих осіб є вимогами четвертої черги задоволення відповідно до ст. 52 Закону.

З огляду на положення викладених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач є кредитором позивача щодо виконання зобов'язань за спірним договором, зокрема, щодо списання коштів з рахунку відповідача, а відтак у силу положень п. 1 ч. 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку з введенням у ПАТ "Брокбізнесбанк" тимчасової адміністрації банк не мав права самостійно списати грошові кошти з рахунку відповідача на підставі п. 3.1.5 Договору.

Отже, внаслідок введення у ПАТ "Брокбізнесбанк" тимчасової адміністрації обов'язок банку щодо самостійного списання коштів з рахунку відповідача не може бути реалізований, однак Договір підлягає виконанню відповідно до приписів статей 525, 526, 629, 1066, 1068 Цивільного кодексу України, а позов задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в сумі 488 503,33грн.

Доводи відповідача щодо відсутності заборгованості перед позивачем оскільки на рахунку відповідача відсутнє дебетове сальдо відповідно до довідок ОСОБА_4 від 27.05.2014 за №366/1 та від 21.04.2015 за №64 як передбачено пунктом 2.6 Договору є необгрунтованими, оскільки сторони в Договорі дали визначення що таке «Дебетове сальдо» і «Кредитовий залишок».

Так, Дебетовой залишок (дебетове сальдо) - це сума виконаних ОСОБА_4 платіжних документів Позичальника за поточним рахунком понад Кредитовий залишок. Дебетовий залишок визначає розмір заборгованості за Овердрафтом або заборгованості за кредитом.

Кредитовий залишок -фактичний залишок грошових коштів Позичальника на Поточному рахунку.

Виходячи з викладеного, господарський суд зазначає, що відповідно до вищевказаних банківських довідок Банк зазначав кредитовий залишок. І зазначення наявності коштів на рахунку не підтверджує факту відсутності заборгованості.

Згідно п. 2.8. Договору проценти позичальник сплачує щомісяця до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення (у тому числі дострокового) заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору, Позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення овердрафту, сплачувати проценти, сплачувати інші грошові зобов'язання за Договором, виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Договором.

Згідно п. 2.7. Договору, нарахування процентів за користування овердрафтом здійснюється щомісячно. При цьому, проценти нараховуються за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця, включно.

Відповідно до п. 2.8. Договору, Позичальник сплачує проценти щомісячно до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення. Проценти сплачуються на рахунок №4002 в АТ «Брокбізнесбанк».

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за процентами в сумі 123622,66 грн. нарахована за період з 05.07.2013 по 26.02.2015.

Однак, позичальник зобов'язання за Договором щодо своєчасного повернення овердрафтуне виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 123622,66грн. по процентам.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що факт наявності заборгованості по процентам в сумі 123622,66 грн. належним чином доведений, документально підтверджений, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 488503,33грн. заборгованості по кредиту та 123622,66грн. заборгованості за процентами визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 29.11.1996р., розмір пені, передбачений статтею1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 5.1. Договору, за порушення строків погашення заборгованості за Овердрафтом та/або непогашення заборгованості за овердрафтом в день закінчення періоду безперервного користування Овердрафтом та/або за порушення строків сплати процентів за користування Овердрафтом та/або комісій Банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який здійснюється нарахування пені, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Для розрахунку пені приймаються використовується фактична кількість днів у місяці та році.

Відповідно до п. 5.4 Договору овердрафту, сторони домовились, що за вимогами ОСОБА_4 про сплату пені застосовується позовна давність у три роки і вона нараховується за цей же строк.

Позивач, просить стягнути на його користь пеню, що нарахована на суму основного боргу за період з 15.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 106279,58грн., пеню, що нарахована на проценти за період з 08.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 14317,12грн.

Нарахування пені на суму основного боргу за період з 15.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 106279,58грн., та пені на проценти за період з 08.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 14317,12грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, є обґрунтованим та підлягає задоволенню та стягненню на користь позивача.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1000,00грн. штрафу за порушення п.4.2.6. Договору, а саме: при зміні керівника не було повідомлено Банк в спосіб та строк передбачений Договором;

- згідно до наказу Департаменту Державної служби охорони №339 о/с від 01.12.2014 начальником УДСО при УМВС в Чернігівскій області призначено ОСОБА_6, проте в порушення умов договору відповідач повідомив Банк лише 13.03.2015;

- згідно до наказу Департаменту Державної служби охорони №516 о/с від 20.12.2013 начальником УДСО при УМВС в Чернігівській області призначено ОСОБА_7, проте в порушення умов договору відповідач повідомив Банк лише 27.12.2013.

Відповідач вказані доводи не спростував та не надав відповідних доказів, що підтверджували повідомлення ОСОБА_4 про зміну посадових осіб у спосіб та строк передбачений пунктом 4.2.6 Договору, а відтак нарахування позивачем штрафу відповідно до п.5.3 Договору є таким, що відповідає умовам Договору та підлягає задоволенню і стягненню.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на тіло кредиту за період з 15.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 12768,00грн. та 3% річних, нарахованих на проценти за період з 08.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 1573,27грн.

Нарахування 3% річних, нарахованих на суму основного боргу за період з 15.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 12768,00грн. та 3% річних, нарахованих на проценти за період з 08.04.2014 по 26.02.2015 в сумі 1573,27грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, є обґрунтованим та підлягає задоволенню та стягненню на користь позивача.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних, нарахованих на суму основного боргу за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 26153,52грн. та інфляційних, нарахованих на проценти за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 13658,91грн.

Нарахування інфляційних, нарахованих на суму основного боргу за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 26153,52грн. та інфляційних, нарахованих на проценти за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 13658,91грн. відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору, є обґрунтованим та підлягає задоволенню та стягненню на користь позивача.

Інші доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи господарським судом, відповідач не подав доказів на підтвердження заперечень, які могли б бути прийняті та дослідженні судом в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вище наведене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача.

Відповідно до ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд покладає судові витрати на відповідача та вважає за необхідне стягнути з відповідача до державного бюджету 15757,53 грн. судового збору.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області (14021, вул. І.Франка,4-А, м.Чернігів, р/р 4001 в ПАТ «Брокбізнесбанк», ) на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, пр. Перемоги, 41, м.Київ, р/р 1 в НБУ м. Києва та Київської обл., МФО 321024, ) 488503,33грн. основного боргу, 123622,66грн. процентів, 106279,58грн.. пені, нарахованої на суму основного боргу, 14317,12грн. пені, нарахованої на суму процентів, 12768,00грн. 3% річних, нарахованих на суму основного боргу, 1573,27грн. 3% річних, нарахованих на суму процентів, 26153,52грн. інфляційних, нарахованих на суму основного боргу, 13658,91грн. інфляційних, нарахованих на суму процентів, 1000 грн. штрафу, а всього 787876,39грн.

3. Стягнути з Управління Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області (14021, вул. І.Франка,4-А, м.Чернігів, р/р 4001 в ПАТ «Брокбізнесбанк», ) до Державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові /м. Чернігів /22030101, МФО 853592, ) 15757,53грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя Цимбал-Нарожна М.П.

Судді: Сидоренко А.С.

ОСОБА_8

Повний текст рішення підписано 11 квітня 2016 року

Головуючий суддя Цимбал-Нарожна М.П.

Судді: Сидоренко А.С.

ОСОБА_8