ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 р. Справа №917/342/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, 36022

про стягнення 2 357 951,56 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-93 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 10-72/3371 від 21.03.2016р., ОСОБА_3, дов. № 10-72/3372 від 21.03.2016р.

Розглядається позовна заява про стягнення 2 357 951,56 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного 31.07.2012 р. між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 2677-ПР, з яких 1 843760,76 грн. 3% річних, 514 190,80 грн. пені.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого ним заявлені до стягнення пеня та 3% річних.

Відповідач у відзиві (вх. № 3471 від 21.03.2016р.) проти позову заперечує, посилаючись на відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги позивача, невірність зроблених позивачем розрахунків заявлених до стягнення сум.

05.04.2016р. відповідачем через канцелярію суду надані доповнення до відзиву на позов та контррозрахунок (вх. № 4304).

В судовому засіданні відповідачем надані додаткові докази для залучення до матеріалів справи (вх. №4433 від 07.04.2016р.).

Представник позивача на задоволенні позову наполягає за мотивами позовної заяви, надав усні пояснення та заявив усне клопотання про витребування у відповідача всіх платіжних документів, якими здійснювалися оплати за отриманий природний газ в межах договору № 2677-ПР.

Відповідно до ст. 38 ГПК України сторона, яка порушує клопотання перед господарським судом про витребування доказів, повинна докладно зазначити: який доказ вимагається, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких вона вважає, що ці докази має підприємство чи організація, і обставини, які можуть підтвердити ці докази.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність перешкод для самостійного витребування та надання зазначених документів з зазначенням обставин, які можуть підтвердити ці докази.

При цьому, суд приймає до уваги, що інформація щодо здійснення оплат за договором № 2677-ПР, яку позивач просить витребувати у відповідача, зазначена самим позивачем в розрахунку суми позовних вимог та не оспорюється сторонами по справі.

За даних обставин зазначене клопотання відхилене судом.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали позицію, викладену у відзиві і доповненні до відзиву.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2 357 951,56 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного 31.07.2012 р. між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 2677-ПР, з яких 1 843760,76 грн. 3% річних, 514 190,80 грн. пені.

В обґрунтування позову позивач зазначає наступне.

Відповідно до розділу І договору купівлі-продажу природного газу № 2677-ПР Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, виключно для власних потреб, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю з 01 серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 136 933 тис.куб.м.

На виконання п. 2.1. Договору Позивач поставив протягом серпня -грудня 2012р., а Відповідач прийняв природний на загальну суму 415 479 551,87 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.08.12, від 30.09.12, від 31.10.12, від 30.11.12 та від 31.12.12 б/н на загальну суму 415 479 551,87 грн.

Таким чином Позивачем передано Відповідачу за період серпень -грудень 2012р. природного газу на загальну суму 415 479 551,87 грн.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Однак розрахунки за поставлений природний газ Відповідачем проводились невчасно.

Як зазначено в позові, рішенням господарського суду Полтавської області від 15.10.13 у справі № 917/1566/13 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.14 у справі № 917/1566/13 з Відповідача на користь Позивача вже було стягнуто суму основного боргу та суми нарахованих штрафних санкцій за період прострочення виконання зобов'язань з 15.09.12 по 19.04.13 за поставлений природний газ у серпні -грудні 2012р. за цим договором.

Кінцевою датою нарахованих сум штрафних санкцій було 19.04.2013 року.

Відповідно до цього, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вважає за необхідне стягнути в Відповідача суму пені та суму 3% річних за період прострочення виконання зобов'язання з 20.04.2013 року по 09.08.2013 року (по дату остаточного розрахунку) за поставлений природний газ у серпні - грудні 2012р. за зазначеним договором.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Відповідно до наданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача пеню, у розмірі 1 843 760,76 грн. та три відсотки річних у розмірі 514 190,80 грн. за період прострочення виконання зобов'язання з 20.04.2013 року по 09.08.2013 року за поставлений природний газ у серпні-грудні 2012р. за вказаним договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку 3% річних та пеня нараховані за зобов"язаннями грудня 2012 року. Нарахування 3 % річних та пені позивачем здійсненні за період з 20.04.2013р. по 24.05.2013р. на суму боргу 11 253 098,34 грн., з 25.05.2013р. по 30.05.2013р. на суму 43 193 588,31 грн.; з 31.05.2013р. по 10.06.2013р. на суму боргу 100 857 575,29 грн.; з 11.06.2013р. по 26.06.2013р. на суму боргу 91 180 981,56 грн., з 27.06.2013р. по 27.06.2013р. на суму боргу 84 302 777,25 грн., з 28.06.2013р. по 01.07.2013р. на суму боргу 81 786 316,64 грн., з 02.07.2013р. по 04.07.2013р. на суму боргу 81 686 056,45 грн., з 05.07.2013р. по 11.07.2013р. на суму боргу 81 677 124,08 грн., з 12.07.2013р. по 26.07.2013р. на суму боргу 79 555 734,08 грн., з 27.07.2013р. по 30.07.2013р. на суму боргу 54 554 672,13 грн., з 31.07.2013р. по 02.08.2013р. на суму боргу 39 554 672,13 грн., з 01.08.2013р. по 05.08.2013р. на суму боргу 39 508 507,25 грн., з 06.08.2013р. по 09.08.2013р. на суму боргу 39 412 193,77 грн.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі купівлі-продажу природного газу № 2677-ПР правовідносин з приводу постачання природного газу, обсяги та вартість поставленого за договором газу та факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідальність сторін за договором встановлена розділом 7 договору. Так, за не виконання покупцем п. 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу (п.7.2. договору).

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.10.2013р. у справі № 917/1566/13, яке залишене в цій частині без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2014р., встановлено факт існування між сторонами договірних правовідносин щодо купівлі-продажу природного газу за Договором купівлі-продажу природного газу № 2677-ПР, обсяги переданого відповідачеві за договором купівлі - продажу природного газу № 2677-ПР, встановлено факт відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений природний газ за договором купівлі - продажу природного газу № 2677-ПР у розмірі 11 253 098,34 гривень, оскільки під час розгляду справи відповідачем було надано суду належним чином завірені копії платіжних доручень від 10.06.2013 року №5496 та від 26.06.2013 року №2, з яких вбачається, що сума основного боргу 11 253 098,34 гривень сплачена відповідачем повністю ще до звернення позивача до суду з позовною заявою (позивач звернувся до суду 26.07.13 р.).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2014р. встановлено, що твердження позивача про наявність у відповідача заборгованості в сумі 11 253 098,34 грн. не підтверджено, оскільки відповідач ще до подання позову до суду повністю розрахувався за поставлений природний газ і станом на липень 2013 року, тобто на момент звернення позивача до суду з позовом, заборгованість була сплачена ним у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки розрахунків.

Згідно ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На підтвердження обставин, які були встановлені зазначеними вище судовими рішеннями відповідачем також були надані для залучення матеріалів справи копії платіжних доручень від 10.06.2013 року №5496 та від 26.06.2013 року №2 щодо сплати заборгованості у розмірі 11 253 098,34 гривень.

Представники відповідача в судовому засіданні підтвердили сплату заборгованості у розмірі 11 253 098,34 гривень саме вказаними платіжними дорученнями.

За даних обставин, оскільки при розгляді справи № 917/1566/13 позивачем здійснювалися нарахування за період прострочення з 15.09.2012р. по 19.04.2013р., з огляду на встановлену судом при розгляді справи № 917/1566/13 дату кінцевого розрахунку відповідачем (26.06.2013р.), нарахуванню підлягають пеня та 3% річних за період з 20.04.2013р. по 25.06.2013р.

Зазначені обставини вказують на існування боргу в сумі 11 253 098,34 грн. станом на 20.04.2013р. та правомірність нарахування на зазначену суму пені та 3% річних за період з 20.04.2013р. по 25.06.2013р. з урахуванням часткової оплати 10.06.2013 року.

Суд приймає до уваги контррозрахунок, наданий відповідачем в доповненнях до відзиву на позовну заяву.

Згідно проведеного перерахунку (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3") суд прийшов до висновку, що правомірними є вимоги позивача про стягнення 50 168,65 грн. 3% річних за період з 20.04.2013р. по 25.06.2013р. та пені у розмірі 250 534,92 грн. за аналогічний період, а тому задоволенню підлягають вимоги про стягнення зазначених сум, в іншій частині позову позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001; ) 50 168,65 грн. 3% річних, 250 534,92 грн. пені та 4510,55 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 11.04.2016р.

Суддя Киричук О.А.