ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 квітня 2016 р. Справа № 903/129/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ароматика

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ремедікал

про стягнення 73 977,55грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №15/06 від 15.06.2015р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

У судовому засіданні 05.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ароматика звернулось з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ремедікал про стягнення 73 977,55грн. заборгованості за товар, поставлений на підставі договору поставки №27/13Р від 31.05.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

31.05.2012р. між ТзОВ Ароматика (постачальник) та ТзОВ Ремедікал (покупець) був укладений договір поставки №27/13Р, відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити та передати у власність покупцеві товари народного споживання, а покупець приймати товар та своєчасно сплачувати його вартість.

Відповідно до умов договору по видатковим накладним позивачем за період з 30.04.2015р. по 17.12.2015р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 79 485,41грн.

Згідно п. 5.3 договору покупець зобовязався оплатити реалізований товар в повному обсязі за кожні 7 календарних днів реалізації товару. При цьому покупець повинен кожного 5 числа місяця, наступного за звітним, надати постачальникові письмові звіти щодо реалізованого товару, згідно якого він повинен здійснити остаточний розрахунок за реалізований товар за звітний місяць.

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача складає 73 977,55грн.

Ухвалою суду від 22.03.2016р. порушено провадження у справі. Зобовязано подати суду: позивача - зазначити та долучити докази часткової оплати заборгованості за товар по зазначеним видатковим накладним (платіжні доручення, виписку банку тощо), письмові звіти щодо реалізованого товару та акти звірки взаєморозрахунків відповідно до вимог п.п. 5.3, 5.5 договору поставки №27/13Р від 31.05.2013р.; відповідача - зазначити та долучити докази часткової оплати заборгованості за товар по зазначеним видатковим накладним (платіжні доручення, виписку банку тощо), письмові звіти щодо реалізованого товару та акти звірки взаєморозрахунків відповідно до вимог п.п. 5.3, 5.5 договору поставки №27/13Р від 31.05.2013р., контр розрахунок, докази в підтвердження, що товар, отриманий по спірним видатковим накладним, є нереалізований, та звіти в підтвердження.

На виконання вимог ухвали суду від 22.03.2016р. представник позивача у заяві від 25.03.2016р. повідомив, що жодного письмового звіту відповідно до п. 5.3 договору поставки №27/13Р від 31.05.2013р. відповідачем позивачеві надано не було.

Станом на момент звернення сума боргу відповідача становить 73 977,55грн.

До заяви долучив довідку щодо розрахунків між сторонами, копії видаткових накладних за період з квітня по грудень 2015р., банківські виписки з рахунку позивача за період з квітня 2015р. по лютий 2016р. (а.с. 85-141).

Відповідач у судове засідання не зявився, витребувані ухвалою суду документи не подав.

У письмових поясненнях від 04.04.2016р. №52 позов в частині стягнення 13 345,90грн. заборгованості заперечив, мотивуючи тим, що на цю суму товар не реалізований; на підставі ст.83 ГПК України просив відстрочити задоволену до стягнення суму заборгованості до 30.06.2016р.; судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Зазначив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №27/13Р від 31.05.2013р., відповідно до п. 5.3. якого покупець зобовязується оплатити за реалізований товар за цим договором в повному обсязі за кожні 7 календарних днів реалізації товару на поточний рахунок постачальника, зазначеного в пункті 13 даного договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договором поставки № 27/13Р від 31.05.2013 року сторони погодили оплату товару з настанням такої події як реалізація товару.

Станом на дату подачі позовної заяви (29.02.2016р.) в ТОВ «РЕМЕДІКАЛ» знаходиться нереалізований товар, який отриманий від ТОВ «Ароматика» на суму 13 345,90 гривень, що підтверджується відповідним документом про залишки нереалізованого товару за підписом директора і головного бухгалтера.

Умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обовязку відповідача оплачувати отриманий від позивача, але нереалізований товар.

За таких обставин вимога позивача про стягнення 13 345,90 гривень за нереалізований товар є безпідставною.

Послався на правову позицію ВГСУ щодо оплати за нереалізований товар в постанові від 02.09.2009р. по справі № 2/52.

Долучив довідку про нереалізований товар станом на 04.04.2016р. за підписами директора та головного бухгалтера ТзОВ «Ремедікал».

Позивач у судовому засіданні 05.04.2016р. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача клопотання про відстрочення виконання рішення до 30.06.2016р. заперечив, як необгрунтоване.

У судовому засіданні 05.04.2016р. оглянуті оригінали документів, долучених до позовної заяви.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, був повідомлений ухвалою суду від 22.03.2016р., що у разі неявки в судове засідання спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами, розгляд справи відкладався, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2013р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ароматика" (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ремедікал (покупець) був укладений договір поставки №27/13Р, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов'язався поставити та передати покупцеві товари народного споживання косметичні засоби, продукти, біологічно-активні добавки, а покупець прийняти товар та своєчасно сплачувати його вартість. Кількість партії товару, його найменування, асортимент та ціна товару визначається сторонами у специфікації та відповідних видаткових накладних, що є невідємною частиною договору (а.с. 7-9).

Відповідно до п. 3.3 договору датою продажу товару і переходу права власності на цей товар, а також усіх ризиків по збереженню, неушкодженості та його реалізації вважається дата передачі товару покупцю та підписання сторонами видаткових накладних чи інших двосторонніх документів на поставлений товар.

На виконання умов договору за період з 30.04.2015р. по 17.12.2015р. позивачем згідно специфікації та видаткових накладних було поставлено товариству з обмеженою відповідальністю Ремедікал, а останнім прийнято товар загальною вартістю 79 485,41грн. (а.с. 10-35).

Відпуск та отримання товару стверджується відмітками відповідача про отримання на видаткових накладних. Накладні підписані представником відповідача без зауважень (а.с. 13-35).

По видатковій накладній №3 від 19.05.2015р. відповідачем позивачу було повернуто товар на суму 36,72грн. (а.с. 100).

10.04.2015р. між сторонами був підписаний акт зведення взаєморозрахунків клієнта ТзОВ «Ремедікал» з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. за договором №27/13Р від 31.03.2013р., де зазначено кінцеве сальдо на користь ТзОВ «Ароматика» станом на 31.03.2015р. в розмірі 62 894,50грн. (а.с. 49).

Крім того, 15.10.2015р. сторонами був підписаний акт зведення взаєморозрахунків клієнта ТзОВ «Ремедікал» з 01.07.2015р. по 30.09.2015р. за договором №27/13Р від 31.03.2013р., де зазначено кінцеве сальдо на користь ТзОВ «Ароматика» станом на 30.09.2015р. в розмірі 80 699,26 грн. (а.с. 50).

Акти зведення взаєморозрахунків підписані директорами товариств та скріплені печатками.

За період з 30.04.2015р. по 17.12.2015р. позивачем поставлено товариству з обмеженою відповідальністю Ремедікал товар загальною вартістю 79 485,41грн.

Згідно п. 5.3 договору покупець зобовязаний оплатити за реалізований товар в повному обсязі за кожні сім календарних днів реалізації товару шляхом перерахування вартості реалізованого товару на поточний рахунок постачальника. При цьому, покупець повинен кожного 5 числа місяця, наступного за звітним, надавати постачальнику письмовий звіт щодо реалізованого товару, згідно якому він повинен здійснити остаточний розрахунок за реалізований товар за звітний місяць. В разу несвоєчасної оплати за товар поставка товару припиняється до моменту оплати. В такому разі, покупець повинен оплатити за поставлений товар в повному обсязі через 30 календарних днів з моменту поставки.

Відповідач за поставлений товар розраховувався частково, що стверджується банківськими виписками з рахунку позивача за період з 27.04.2015р. по 18.02.2016р. (а.с. 96-99, 101-129, 132-141), що стало підставою для звернення кредитора з позовом до суду.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та в результаті дій субєктів, з якими закон повязує настання правових наслідків. Внаслідок укладення договору та дій позивача по відпуску продукції між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Існування договірних зобовязань, що випливають із договору поставки №27/13Р від 31.05.2013р., не заперечено. Доказів розірвання, визнання договору недійсним у встановленому законом порядку, суду не подано.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо стягнення 13 345,90грн. у звязку з тим, що товар є нереалізованим з посиланням на довідку про нереалізований товар станом на 04.04.2016р. за підписами директора та головного бухгалтера ТзОВ «Ремедікал» (а.с. 146-147), при цьому виходить із такого:

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відкладальною обставиною по відношенню до строку оплати товару сторони в даному випадку визначили момент реалізації товару покупцем (відповідачем) кінцевим споживачам. Настання цієї обставини має відображатись у звітах про реалізований товар, обов'язок надання яких покладено на відповідача в силу п. 5.3 договору.

Таким чином, виконання зобов'язання з оплати поставленого товару напряму залежить від добросовісності виконання відповідачем обов'язку з надання звітів про реалізований товар.

За умовами частин 3 ст. 212 ЦК України, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що настала.

Як свідчать матеріали справи, обов'язок з надання звітів про реалізований товар покупцем (відповідачем) не виконувався, що вказує на недобросовісне перешкоджання стороною настанню обставини, яка дає підстави для здійснення розрахунку.

Відтак, не надаючи звітів про реалізований товар, покупець (відповідач) зайняв вигідну для себе позицію, яка дозволяє не сплачувати кошти за отримані товари або проводити оплату на власний розсуд, як це вбачається з матеріалів справи.

Таким чином, враховуючи встановлені ч. 3 ст. 212 ЦК України наслідки порушення відповідачем договірних умов щодо відкладальної обставини, суд, виходячи зі змісту п. 5.3 договору, дійшов висновку, що строк оплати товару слід вважати таким, що настав.

З огляду на зміст п. 5.3 договору, покупець повинен оплатити за поставлений товар в повному обсязі через 30 календарних днів з моменту поставки, а невиконання обов`язку покупцем по наданню звітів не звільняє останнього від обов`язку оплати.

Суд не приймає як належний доказ довідку про нереалізований товар станом на 04.04.2016р. за підписами директора та головного бухгалтера ТзОВ «Ремедікал» (а.с. 146-147), оскільки договірні зобовязання передбачають надання звітів у визначений строк і такі звіти відповідачем не були надані.

Заборгованість за отриманий товар становить 73 977,55грн. стверджується договором поставки №27/13Р від 31.05.2013р. (а.с. 7-9), специфікаціями та видатковими накладними за період з 30.04.2015р. по 17.12.2015р. (а.с. 10-35), видатковою накладною №3 від 19.05.2015р. (а.с. 100), банківськими виписками з рахунку позивача за період з 27.04.2015р. по 18.02.2016р. (а.с. 96-99, 101-129, 132-141), актами зведення взаєморозрахунків клієнта ТзОВ «Ремедікал» з 01.03.2015р. по 31.03.2015р., з 01.07.2015р. по 30.09.2015р. (а.с. 49, 50), та підлягає до стягнення в силу ст. 193 України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення до 30.06.2016р., ухвалив відхилити останню, як необґрунтовану, виходячи із такого:

Згідно ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови від 26.12.2003р. №14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" та Вищий господарський суд України у п.п 7.1,7.1.2, 7.2 постанови пленуму від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зауважили, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач доказів в підтвердження виняткових обставин для відстрочення виконання рішення в розумінні ст. 121 ГПК України не надав.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 212, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ремедікал" (43010, АДРЕСА_1, )

на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ароматика» (04212, м. Київ, вул. М. Тимошенка, 13-А, )

73 977,55грн. основного боргу, 1 378,00грн. судового збору. Всього: 75 355,55грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено

08.04.2016р.

Суддя С. Т. Філатова