ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року Справа № 904/9920/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність б/н від 01.06.2015 р.;

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 24.07.15 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, довіреність № ББУ/ПУ208/ББ/15 від 10.12.2015 р.;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року у справі № 904/9920/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія", м. Харків

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення 85249 грн. 61 коп. заборгованості за договором поставки, 4262 грн. 48 коп. пені, 2802 грн. 72 коп. 3% річних, 42369 грн. 06 коп. інфляційних втрат

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 22.03.2016 року по 05.04.2016 року (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року (суддя Бондарєв Е.М.) з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" стягнуто 85249 грн. 61 коп. основного боргу, 4262 грн. 48 коп. пені, 2802 грн. 72 коп. 3% річних, 42369 грн. 06 коп. інфляційних втрат, 2020 грн. 26 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" зазначає, що для розрахунку суми позову товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" використало невірну дату дату видаткової накладної, що є реквізитом документу. Відповідач стверджує, що прострочка виконання зобовязання з оплати повинна відраховуватись з дати, яку представник покупця вкаже на видаткових накладних про прийняття товару, а не з дати оформлення видаткової накладної, як вважає позивач. Відповідач в апеляційній скарзі також зазначає, що постачальник не виконав свої зобовязання у строки, передбачені специфікацією від 04.06.2014 року до договору №421-ПУ. В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" підписано особою, яка не мала права її підписувати, а також у судовому засіданні приймала участь неуповноважена особа через наділення представників повноваженнями представляти інтереси в господарському суді Харківської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" у запереченні на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін. У запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначив, що заявлена до стягнення сума основного боргу складається виключно із сум фактично поставленого товару, що підтверджується видатковою накладною, на якій вчинено підпис відповідальною особою відповідача та проставлено штамп центрального складу. Позивач звертає увагу на те, що здійснивши часткову оплату за поставлену продукцію відповідач підтвердив, що будь-яких претензій щодо кількості, якості, строків та оформлення первинних документів до позивача не має. У додаткових поясненнях товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" зазначає, що по факту розгляду справи у господарському суді Дніпропетровської області не виникло сумнівів щодо повноважень підписанта позовної заяви, а також осіб, що надали довіреності на представництво інтересів у суді, у звязку з чим суд першої інстанції визнав повноваження представників позивача представляти інтереси товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" оформленими належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

14.01.2014 року між публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець, відповідач) і товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" (постачальник, позивач) укладено договір № 421-ПУ.

За п.1.1 договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ у порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/чи обладнання виробничо-технічного призначення (у подальшому - продукція) в асортименті, кількості, в строк, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невідємними частинами цього договору.

Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Пунктом 4.1 договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ встановлено, що поставка проводиться в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і у строки, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2010", з урахуванням умов і застережень, що містяться в цьому договорі та/або відповідних специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, пов'язані з постачанням продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадку, коли сторонами у специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, погодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п.4.2 договору).

Відповідно п. 5.1 договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ загальна ціна договору визначається загальною сумою усіх специфікацій, які є невідємною частиною даного договору.

Ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору (п.5.2 договору).

Шляхом підписання специфікації сторони узгодили найменування, кількість, ціну товару, строк та умови поставки товару, умови оплати товару та інші умови поставки товару.

Сторонами підписано специфікацію від 04.06.2014 року до договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ, згідно якої позивач зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 135901 грн. 58 коп. (а.с. 34).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 135901 грн. 58 коп., що підтверджується видатковою накладною від 17.07.2014 року № 547 на суму 135901 грн. 58 коп. (а.с. 35), товарно-транспортною накладною від 17.07.2014 року № Р547 (а.с. 36) та податковою накладною від 17.07.2014 року № 72 (а.с. 37).

З огляду на викладене, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 135901 грн. 58 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" виставило публічному акціонерному товариству "ДТЕК Павлоградвугілля" рахунок на оплату від 17.07.2014 року №606 на суму 135901 грн. 58 коп. (а.с. 38).

Згідно п. 5.4 договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" виконало свої зобовязання по поставці продукції, проте відповідач, в порушення умов договору, товар оплатив частково у сумі 50651 грн. 97 коп., у звязку з чим прострочив виконання грошового зобовязання щодо оплати товару на суму 85249 грн. 61 коп.

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" не надано, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 85249 грн. 61 коп. боргу за договором від 14.01.2014 року № 421-ПУ обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" договірних зобовязань щодо поставки продукції у строки, передбачені специфікацією від 04.06.2014 року до договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ, на що вказує відповідач в апеляційній скарзі, не є предметом розгляду даної справи.

Згідно п. 5.5 договору від 14.01.2014 року № 421-ПУ у разі прострочення строків поставки, узгоджених у специфікації(ях) по даному договору, покупець має право направити постачальнику розрахунок штрафних санкцій та/або збитків, та до їх сплати постачальником затримати оплату за поставлену продукцію на суму штрафних санкцій та/або збитків.

У відповідності з ч.1. ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказів направлення на адресу позивача розрахунку штрафних санкцій та/або збитків у звязку з простроченням строків поставки, відповідачем не надано.

Крім того, порушення строку поставки не звільняє відповідача від обовязку оплатити вже отриманий товар.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" в апеляційній скарзі посилається на те, що для розрахунку суми позову товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" використало невірну дату дату видаткової накладної.

17.07.2014 року сторонами оформлено видаткову накладну № 65, яка підписана уповноваженими представниками сторін без будь-яких претензій і зауважень та скріплена печатками.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права").

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутність на видатковій накладній дати, проставленої представником покупця, є підставою вважати, що останній погоджується з тим, що датою поставки є дата видаткової накладної.

В силу ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно частини 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.8. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець, на письмову вимогу постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

За розрахунком, складеним позивачем, станом на 23.03.2015 року сума пені (подвійної облікової ставки НБУ) по кожній специфікації перевищує 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції. Таким чином, згідно п. 6.8 договору неустойка у вигляді пені складає суму 5% від суми боргу.

За розрахунком позивача, який перевірено судом апеляційної інстанції та визнано правильним, сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязання з оплати поставленої продукції становить 4262 грн. 48 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатами проведеного апеляційним господарським судом перерахунку за період прострочення оплати основного боргу з 24.09.2015 року по 28.10.2015 року з публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля підлягає стягненню 2802 грн. 72 коп. 3% річних і за період з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року 42369 грн. 06 коп. втрат від інфляції.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" підписано особою, яка не мала права її підписувати, а також у судовому засіданні приймала участь неуповноважена особа через наділення представників повноваженнями представляти інтереси в господарському суді Харківської області.

Дане твердження колегією суддів до уваги не приймається, оскільки по факту розгляду справи у господарському суді Дніпропетровської області не виникло сумнівів щодо повноважень особи, яка підписала позовну заяву, а також осіб, що надали довіреності на представництво інтересів у суді, у звязку з чим суд першої інстанції обґрунтовано визнав повноваження представників позивача представляти інтереси товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" оформленими належним чином.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому висновки суду є законними, обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015 року у справі № 904/9920/15 залишити без змін, а скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

повний текст постанови виготовлений 06.04.16р.