ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" квітня 2016 р.Справа № 916/884/15-г

За скаргою: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України у справі №916/884/15-г

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

до відповідача: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси";

про стягнення 37 242 437,51 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача (скаржника): ОСОБА_1 довіреність № 01/11-1316 від 31.12.2015р.

від субєкта оскарження: ОСОБА_2 довіреність № 20-22/59/20.3 від 19.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. у справі №916/884/15 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз Україна (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 200772 /двадцять пять мільйонів сто сорок вісім тисяч триста тридцять дві/ грн. 76 коп., 3% річних у розмірі 1575573 /один мільйон пятсот сімдесят пять тисяч пятсот сімдесят три/ грн. 47 коп., пеню у розмірі 1100000 /один мільйон сто тисяч/ грн., 7% штрафу у розмірі 900000 /девятсот тисяч/ грн. та судовий збір у сумі 72879 /сімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят девять/ грн. 34 коп.; в решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням від 02.06.2015р. стягнуто з Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз Україна (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 20077 /шість мільйонів чотириста девяносто пять тисяч девятсот девяносто пять/ грн. 40 коп. інфляційних втрат.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. у справі №916/884/15-г залишено без змін.

06.07.2015р. на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. та додаткового рішення від 02.06.2015р. було видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.07.2015 року по справі №916/884/15-г заяву Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" про розстрочку виконання рішення суду у справі №916/884/15-г задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. по справі №916/884/15-г наступним чином:

- до 31липня 2015р. - 300000 /триста тисяч/грн. 00 коп.;

- до 31серпня 2015р. - 300000 /триста тисяч/грн. 00 коп.;

- до 30 вересня 2015р. - 300000 /триста тисяч/грн. 00 коп.;

- до 31жовтня 2015р. - 600 000 /шістсот тисяч/грн. 00 коп.;

- до 30 листопада 2015р. - 4000000 /чотири мільйони/грн. 00 коп.;

- до 31 грудня 2015р. - 7000 000 /сім мільйонів/грн. 00 коп.;

- до 31 січня 2016р. - 8 000 000 /вісім мільйонів/грн. 00 коп.;

- до 28 лютого 2016 р. - 8 000000/вісім мільйонів/грн. 00 коп.;

- до 31.03.2016р. - 6 719 901/шість мільйонів сімсот дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот одна/грн. 63 коп.

У задоволенні решти заяви відмовлено.

04.03.2016р. Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою (вх.ГСОО №2-1191/16) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №916/884/15-г, в якій, згідно уточнень до скарги від 08.04.2016р. (т.6 а.с.24-25) просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 04.02.2016р. ВП 49782337, видану на виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.07.2015р. № 916/884/15-г в частині накладення арешту на грошові кошти на суму 28 796 785,57 грн., що знаходяться на поточному рахунку №6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", м. Одеса, код банку 328845; звільнити з-під арешту грошові кошти КП "Теплопостачання міста Одеси" на суму 28 796 785,57 грн., що знаходяться на вищевказаному поточному рахунку в частині примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.07.2015р. №916/884/15-г.

В обґрунтування поданої скарги КП „Теплопостачання м. Одеси зазначає, що державний виконавець, застосовуючи заходи примусового виконання рішення у вигляді арешту поточного рахунку № 6451, відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", м. Одеса, код банку 328845, залишив поза увагою той факт, що вказаний рахунок використовується виключно для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів, оплату за енергоносії (електроенергію, покупну теплову енергію, природний газ, водопостачання, вугілля, тощо), інших обовязкових зборів та платежів.

Відповідач зауважує, що саме на вказаний рахунок зараховуються кошти, отримані внаслідок розподілу, згідно постанови КМУ від 18.06.2014р. № 217, якою затверджений порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу.

Скаржник вказує, що в умовах дефіциту грошових коштів для проведення розрахунків арешт вищевказаного рахунку припиняє на тривалий строк, зокрема, виплату заробітної плати працівникам підприємства, сплату єдиного соціального внеску, оплату податків та зборів, інших обовязкових зборів та платежів, а також фінансування потреб поточної господарської діяльності, що є необхідною складовою для забезпечення сталого та надійного теплопостачання споживачів міста.

Крім того КП „Теплопостачання м. Одеси вказує, що крім порушення конституційних прав працівників підприємства та обовязків перед державою щодо сплати податків та зборів, тягне за собою зрив опалювального сезону та, як насідок, виникнення надзвичайної ситуації у м. Одесі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.03.2016 року вказану скаргу було прийнято до розгляду в засіданні суду 23.03.2016 року.

У судовому засіданні 23.03.2016р. представником позивача було надано письмові пояснення щодо поданої скарги (т.5 а.с.144-146), згідно яких останній вказує, що оскільки на рахунок КП „Теплопостачання м. Одеси № 6451 вже перераховуються кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, застосування приписів абз.2 ч. 5 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження до нього є неможливим.

Відтак, позивач вважає, що державний виконавець при винесенні 04.02.2016р. оскаржуваної постанови діяв у спосіб, визначений Законом, та в межах наданих йому повноважень.

Крім того, ПАТ „НАК „Нафтогаз України у поданих поясненнях зазначає, що відносно вищевказаного рахунку відповідачем не надано жодних доказів (договір з банківською установою), які б підтверджували спеціальний режим використання, а також виключне його використання для виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. з огляду на незявлення в судове засідання відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неподання ним витребуваних ухвалою доказів, розгляд скарги було відкладено на 01.04.2016р.

Ухвалою суду від 01.04.2016р. у звязку із неподанням субєктом оскарження витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд скарги було відкладено на 08.04.2016р.

07.04.2016р. до канцелярії суду від субєкта оскарження надійшов відзив на скаргу (т.6 а.с.19-22), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення скарги, вказує на відсутність підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.02.2016р., винесеної під час здійснення зведеного виконавчого провадження ВП № 49692669, до якого входить виконавче провадження №49782337, в частині накладення арешту коштів, що перебувають на рахунку № 6451.

В обґрунтування такої позиції відділ ДВС вказує на невиконання боржником рішень суду у строки, надані йому для самостійного виконання.

Субєкт оскарження зазначає, що нормами чинного законодавства встановлено лише два спеціальних випадку ненакладення арешту на рахунки боржника, зокрема, на кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України „Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки та на кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України „Про теплопостачання та статті 15-1 Закону України „Про електроенергетику.

При цьому вказує, що скаржником до скарги не надано жодних доказів на підтвердження того, що кошти, які перебувають на рахунку № 6451 є коштами, які не підлягають стягненню згідно з ч. 5 статті 65 Закону України „Про виконавче провадження.

При цьому, вказує, що кошти на виплату заробітної плати в зазначеній нормі не згадуються, і вказане не є перешкодою для арешту коштів боржника на його рахунку в банківській установі.

У судове засідання 08.04.2016р. зявився представник відповідача (скаржника), який у наданих суду уточненнях до скарги вказує, що державним виконавцем, згідно рішень господарського суду Оденської області накладено арешт на рахунки КП „Теплопостачання м. Одеси на загальну суму 113 614 678,94 грн., зокрема вказує, що в рамках справи № 916/884/15-г було накладено арешт в межах суми 28 796 785,57 грн., з урахуванням чого і просить скасувати оспорювану постанову в частині накладення арешту на грошові кошти у вказаному розмірі.

Представник скаржника в повному обсязі підтримав вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Представник субєкта оскарження заперечував проти задоволення скарги, наполягав на відмові у її задоволенні.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у судове засідання 08.04.2016р. не зявився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та субєкта оскарження, надані в ході розгляду скарги, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За змістом п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, зокрема, визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними та зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Крім того, за змістом ст.2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, завданням суду при здійсненні правосуддя, є, зокрема, захист гарантованих ОСОБА_4 України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб. Таким чином, підставою для задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця є, в будь-якому випадку, факт порушення вказаною бездіяльністю прав та охоронюваних законом інтересів скаржника.

При цьому, у відповідності до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, ст.1 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець в ході виконавчого провадження звязаний не лише вимогами Закону України „Про виконавче провадження, а здійснює виконавче провадження в межах повноважень та у спосіб, визначених також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Оцінюючи вимоги щодо зняття арешту, накладеного на грошові кошти КП „Теплопостачання міста Одеси на суму 28 796 785,57 грн., що містяться на поточному рахунку №6451, , відкритому в ТВБВ 10015/0535 філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, м. Одеса, код банку 328845, суд вказує наступне.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 ОСОБА_4 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ст. 43 ОСОБА_4 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Як встановлено судом з матеріалів справи (т.5 а.с.74), і це не спростовано в ході судового розгляду, поточний рахунок №6451, відкритий у філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, використовується, зокрема, для сплати заробітної плати працівникам підприємства.

Згідно з наявною у матеріалах справи довідкою (т.5 а.с.122), загальний фонд середньомісячної заробітної плати працівників підприємства за 2016р. складає, разом з податками та зборами 12,9 млн. грн., у тому числі нарахованої заробітної плати 10,6 млн. грн. (разом з ПДФО та військовим збором) та нарахування на заробітну плату (єдиний соціальний внесок) 2,3 млн. грн.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити відповідні вимоги частково та зняти арешт з грошових коштів КП „Теплопостачання м. Одеси, що призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника, для сплати яких застосовується поточний рахунок №6451, відкритий у філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України.

Вищевказані висновки суду повністю відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Вищого господарського суду України від 16.04.2014 у справі № 915/321/13-г, про яку також зазначено у Інформаційному листі ВГСУ № 01-06/131/16 від 28.01.2016р.

В решті вимоги заявника про зняття арешту з поточного рахунку №6451 задоволенню не підлягають у звязку з необґрунтованістю, оскільки вказаний поточний рахунок застосовується не тільки для виплати заробітної плати працівникам боржника, а і для інших потреб, тобто на ньому акумулюються грошові кошті на інші потреби боржника, і цей рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Разом з тим, вимоги про скасування постанови від 04.02.2016р. про накладення арешту задоволенню не підлягають, оскільки, по-перше, право на скасування постанови державного виконавця належить, згідно до ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", до компетенції начальника відділу, по-друге, арешт коштів вказаною постановою було здійснено в порядку ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" і при накладенні арешту у органу ДВС була відсутня інформація про призначення рахунків, що унеможливлює висновок про її неправомірність.

Натомість, здійснивши системний аналіз положень ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", суд доходить висновку, що закон повязує необхідність вчинення дій по зняттю арешту із надходженням відповідної інформації, а не забороняє накладати арешт на відповідні рахунки.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України у справі №916/884/15-г задовольнити частково.

2. Зняти арешт з коштів, які містяться на поточному рахунку №6451, відкритому у філії Одеське обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України, що призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси", накладений постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 04.02.2016р. ВП 49782337 в частині примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.07.2015р. № 916/884/15-г.

3. У задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили 08.04.2016р.

Копію ухвали направити Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на адресу: 01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6 та відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України на адресу: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13

Суддя Ю.М. Щавинська