ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2016 р. Справа№ 914/307/16

За позовом: Компанії «МІЛТЕКС ПРОДАКШН А/С», Королівство Даніїї, м. Ікаст

до відповідача: Приватного підприємства «Фактор», м. Трускавець, Львівська області

про усунення перешкод в користуванні приміщенням.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 29.01.2016р;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю від 24.03.2016р.

На розгляд господарського суду Львівської області Компанією «МІЛТЕКС ПРОДАКШН А/С» подано позов до Приватного підприємства «Фактор» про усунення перешкод в користуванні приміщенням.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.02.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.02.2016р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує, тим, що відповідач в порушення умов Договору, не звільнив приміщення та просить усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом виселення відповідача з приміщень третьому та четвертому поверхах.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 22.02.2016р. розгляд справи відкладено на 14.03.2016р.

11.03.2016р. позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог з квитанцією про оплату судового збору, зареєстрованої як збільшення позовних вимог (вх. №1433/16).

На підстав п.п. 5, 6 ст. 63 ГПК України ухвалою суду від 14.03.2016р. позивачу повернуто заяву (вх. № 1433/16 від 11.03.2016р.) без розгляду та відкладено розгляд справи на 28.03.2016р.

25.03.2016р. позивачем в порядку ст. 22 ГПК України подано заяву про уточнення прохальної частини позовної заяви (вх.№ 13035/16), в якій просить усунути позивачу перешкоди в користуванні нерухомого майна, а саме приміщення четвертого поверху, шляхом виселення відповідача.

28.03.2016р. відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№ 13103/16), в якому позовні вимоги заперечує та просить в позові відмовити повністю.

28.03.2016р. ухвалою суду продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 05.04.2016р.

04.04.2016р. позивачем в порядку ст. 22 ГПК України подано заяву про уточнення прохальної частини позовної заяви (вх. № 14584/16), в якій просить повернути відповідно до договорів нежитлові приміщення, а саме приміщення четвертого та третього поверхів, шляхом виселення відповідача із займаних приміщень.

В судовому засіданні 05.04.2016р. представник позивача в порядку ст. 22 ГПК України подав заяву про відмову від позову у справі № 914/307/16 та припинення провадження у справі. Зазначає, що відповідачем добровільно повернуто нежитлові приміщення четвертого та третього поверхів згідно договорів. Крім цього, зазначає, що йому відомо наслідки відмови від позову та припинення провадження у справі, передбачених ст.ст. 78, 80 ГПК України.

В судовому засіданні 05.04.2016р. представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог, не заперечує проти припинення провадження у справі, у звязку відмовою позивача від позову.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, відмовитись від позову.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до п. 4 ст. 78 ГПК України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до абзацу 1,2 п.4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відмова позивача від позову одностороннє волевиявлення позивача, що направлене на відмові судового захисту і припинення провадження у справі.

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, відмова позивача від позову не суперечить діючому законодавству України, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та приймається судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України зумовлює припинення провадження у справі.

У разі припинення провадження по справі у зв'язку з відмовою позивача від позову, коли таку відмову прийнято господарським судом, сплачені суми судового збору не повертаються (підпункт 5.1. пункту 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. №7).

Крім цього, суд зазначає, що ухвалою суду від 14.03.2016р. на підстав п.п. 5, 6 ст. 63 ГПК України позивачу повернуто заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 1433/16 від 11.03.2016р.) з квитанцією про оплату судового збору без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами ст. 49, ч. 4 ст. 78, п. 4 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі припинити.

Суддя Коссак С.М.