У Х В А Л А

05.04.2016 Справа № 43/75-15/7-б

За заявою Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" ()

про визнання банкрутом

За заявою ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "РАДОСИНЬ" арбітражного керуючого Ганюк Т.М.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів

Суддя Чеберяк П.П. (головуючий) Суддя Андреїшина І.О.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від заявника (боржника) Сабодаш Р.Б. - представник

Ліквідатор Ганюк Т.М., Сабодаш Р.Б. - представник

Від ТОВ "Комбікормовий завод "Піаст-Ніжин" Гурнік А.І. - представник

Від ТОВ "Укренергоремонт-2000" Гребеник І.С. - представник

Від ВАТ Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій ім. В.М. Шимановського Манькевич В.С. - представник

Від ТОВ «Будівельна Фірма «Альфа-Сервіс» Лучка Т.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 43/75-15/7-б про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою Господарського суду м. Києва від 21.05.2014.

13.11.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1, укладеного 17.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" та Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" в порядку, передбаченому ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.11.2015 заяву ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів в межах справи № 43/75-15/7-б прийнято до розгляду та призначено розгляд справи на 16.12.2015.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.12.2015 відкладено розгляд справи на 13.01.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.01.2016 задоволено клопотання ліквідатора про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 17.02.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.02.2016 відкладено розгляд справи на 16.03.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

16.03.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2016 відкладено розгляд справи на 05.04.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

17.03.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.03.2016 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" та відкладено розгляд справи на 05.04.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

05.04.2016 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.04.2016 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" про призначення судової економічної експертизи.

Крім того, у судовому засіданні 05.04.2016 розглядалась заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1, укладеного 17.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" та Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь".

Ліквідатор надав пояснення по суті поданої заяви.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" щодо задоволення заяви ліквідатора заперечив.

Представники заявника (боржника), Відкритого акціонерного товариства Український науково-дослідний та проектний інститут сталевих конструкцій ім. В.М. Шимановського, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Фірма «Альфа-Сервіс» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод "Піаст-Ніжин" заяву ліквідатора підтримали.

Як вбачається з поданої заяви, в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражним керуючим Ганюк Т.М. було встановлено, що 13.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» було укладено договір доручення на купівлю цінних паперів № Б-35-05 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» доручало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» приймало на себе зобов'язання за винагороду забезпечити від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» купівлю простих векселів № 5 № 4.

13.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000», через свого повіреного - Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» було укладено договір купівлі-продажу векселів № Б-35-05/1. Згідно з п. 1.1. цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» придбало прості векселі № 5 № 4 за ціною 10 000 000 грн. 00 коп.

В подальшому, 17.04.2007 між Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» був укладений договір доручення на купівлю цінних паперів № Б-36-05, відповідно до умов якого Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» доручало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» приймало на себе зобов'язання за винагороду забезпечити від імені та в інтересах Закритого акціонерного товариства «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» купівлю простих векселів № 5, № 4.

17.04.2007 між Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь», через свого повіреного - Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» було укладено договір купівлі-продажу векселів.

Згідно з п. 1.1. даного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Укренергоремонт-2000» продало, а Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» придбало прості векселі № 5 № 4 за ціною 10 000 000 грн. 00 коп.

Крім того, ліквідатором було також встановлено, що 24.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» було укладено договір доручення на купівлю цінних паперів № Б-37-05, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» доручало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» приймало на себе зобов'язання за винагороду забезпечити від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» купівлю простих векселів № 5, № 4.

24.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ», через свого повіреного - Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ-Інвест» та Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» було укладено договір купівлі-продажу векселів № Б-37-05/1.

Відповідно до п. 1.1. цього договору Закрите акціонерне товариство «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ТОТ» придбало прості векселі № 5 № 4 за ціною 10 005 000 грн. 00 коп.

При цьому відповідно до відомостей з Єдиного державною реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців перший бенефіціар-ремітент за простими векселями № 5, № 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпоративні фінансові інструменти» (ідентифікаційний код 33200315) було припинене з 02.10.2006, тобто до укладення зазначених вище договорів купівлі-продажу векселів.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 29.05.2015 Відкрите акціонерне товариство «Холдингова компанія «Укренергопром» - векселедавець за простими векселями № 5, № 4 припинене з 22.10.2007 тобто до настання строку платежу.

Ліквідатором також встановлено, що 12.04.2007 Відкритим акціонерним товариством «Холдингова компанія «Укренергопром» було змінено адресу свого місцезнаходження, що в подальшому стало підставою для визнання даного товариства банкрутом як відсутнього боржника.

Таким чином, станом на момент придбання Закритим акціонерним товариством «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» простих векселів № 5, № 4 місцезнаходження вексельного боржника не відповідало відомостям зазначеним у векселям.

З огляду на встановлені обставини, ліквідатором було ініційовано перевірку ринкової вартості простих векселів № 5, № 4, виданих Відкритим акціонерним товариством «Холдингова компанія «Укренергопром».

Згідно з висновком Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро оцінок" ринкова вартість простих векселів № 5, № 4, виданих Відкритим акціонерним товариством «Холдингова компанія «Укренергопром» становить 1 грн. 00 коп.

Зважаючи на встановлені обставини, ліквідатор звернувся до суду із заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1, укладеного 17.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" та Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" посилаючись на приписи ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та вказав, що укладення спірного договору менше ніж за рік до порушення справи про банкрутство призвело до неможливості виконання боржником зобов'язань перед іншими кредиторами.

У заяві, поданій 16.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" просило суд застосувати строки позовної давності, встановлені ст. 257 Цивільного кодексу України та відмовити ліквідатору Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" в задоволенні поданої заяви.

Згідно положень ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У письмових поясненнях, поданих 01.04.2016, арбітражний керуючий Ганюк Т.М. зазначила, що обставини, які стали підставою для звернення до суду із заявою про визнання правочину недійсним, стали їй відомими після призначення її ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.02.2015 та ознайомленням з матеріалами справи про банкрутство боржника, відтак строк позовної давності розпочав свій перебіг саме з 02.02.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

Таким чином, Закон пов'язує можливість звернення до суду із заявою про визнання недійсними договорів боржника із моментом постановлення судового рішення - постанови про визнання боржника банкрутом та призначенням ліквідатора банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що Закрите акціонерне товариство "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" вперше було визнано банкрутом постановою Господарського суду м. Києва від 25.02.2013. Вдруге боржника визнано банкрутом постановою Господарського суду м. Києва від 01.07.2014.

Арбітражного керуючого Ганюк Т.М. призначено ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.02.2015.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1 від 17.04.2007 подана ліквідатором в межах встановленого Законом трирічного строку позовної давності, у зв'язку з чим вважає за доцільне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" про застосування строків позовної давності залишити без задоволення.

Статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У запереченнях на заяву ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" вказало про неможливість застосування до спірних правовідносин норм ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 42-12-IV та чинній з 19.01.2013, оскільки положення наведеного Закону підлягають застосуванню лише в частині, які регулюють ліквідаційну процедуру.

Зазначені твердження сторони суд вважає безпідставними та необґрунтованими зважаючи на наступне.

Підпунктом 1-1 пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 42-12-IV визначено, що положення цього Закону, які регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як зазначалось вище, боржника - Закрите акціонерне товариство "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру постановою Господарського суду м. Києва від 21.05.2014, тобто вже під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212-ІV та чинній з 19.01.2013.

Відтак, відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212-ІV, чинній з 19.01.2013, заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника підлягають розгляду господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з підстав та в порядку передбаченому вищезазначеною статтею Закону.

Наведеного висновку дотримується також Вищий господарський суд України у постановах від 19.11.2013 у справі № 13/17/79-Б-10 та від 03.07.2014 у справі № 920/68/13.

Як на підставу для відмови в задоволенні заяви про визнання правочину недійсним Товариство з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000", у поданих запереченнях, також зазначає про те, що даний спір вже був предметом судового розгляду, посилаючись при цьому на рішення Господарського суду м. Києва від 04.10.2011 у справі № 32/574-20/144, яким відмовлено а здоровленні позову Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1 від 17.04.2007.

Однак, як вбачається з наведеного судового рішення, копія якого міститься в матеріалах справи, позовні вимоги сторін за даним спором ґрунтувались на інших підставах, ніж ті, на які посилається ліквідатор боржника, а саме придбання Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" векселів за ціною, що є вищою за ринкову, що спричинило недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів, у зв'язку чим боржник став неплатоспроможним.

Як вбачається з умов договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1 від 17.04.2007 боржник взяв на себе зобов'язання придбати цінні папери, а саме прості векселі № 5 № 4 емітентом яких було Відкрите акціонерне товариство «Холдингова компанія «Укренергопром» за ціною 10 000 000 грн. 00 коп.

При цьому, відповідно до Звіту про незалежну оцінку простих векселів в кількості 2 шт. (№ 5 № 4), які належать Закритому акціонерному товариству "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" станом на 17.04.2007, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро оцінок», емітент даних векселів - Відкрите акціонерне товариство «Холдингова компанія «Укренергопром» був порушником законодавства про надання регулярної інформації відкритими акціонерними товариствами; згідно листа Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби від 11.03.2016 за вих. № 783/26-50-12-04-23 надано копії податкової звітності Відкритого акціонерного товариства «Холдингова компанія «Укренергопром» згідно якої станом на дату проведення оцінки господарська діяльність даним підприємством не проводилась; згідно ухвали Господарського суду Донецької області від 19.09.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпоративні фінансові інструменти» - перший векселедержатель векселів було ліквідовано як юридичну особу.

На підставі встановлених обставин, оцінювач дійшов висновку, що прості векселі № 5 № 4 мають ознаки фіктивності та станом на 17.04.2007 їх ринкова вартість становила одну гривню.

Обставини, зазначені у наведеному звіті щодо неподання емітентом регулярної інформації до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку підтверджуються листом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12.03.2016 за вих. № 14/01/5556 наданої на виконання вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 13.01.2016.

Згідно Звіту з виконання погодження процедур стосовно фінансової інформації Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" від 20.10.2015 складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Аудиторська компанія «Аудит Бюро» будь-яких обґрунтованих підстав для придбання цих векселів у товариства не було, оскільки на момент придбання векселів було припинено першого бенефіціара - ремітента (першого векселедержателя) за векселями № 5 № 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпоративні фінансові інструменти». Зазначене повинно було суттєво знизити ціну векселя, оскільки було припинено одного з вексельних боржників. Крім того, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців також підтверджується, що векселедавець за векселями № 5 № 4 був припинений 22.10.2007.

За наслідками аудиторської перевірки фінансової звітності Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" станом на 31.07.2007 аудитором були виявлені ряд недоліків в бухгалтерському обліку товариства, а також порушення з боку керівництва товариства при укладенні договорів № Б/36/05/1 від 17.04.2007 та № Б-04/06/1/1 від 06.04.2007, що спричинило недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів і виконання зобов'язань перед іншими кредиторами стало частково неможливим.

Положеннями статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь які фактичні обставини, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1, укладеного 17.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" та Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь", у зв'язку з чим вважає за доцільне подану заяву задовольнити.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 32, 33, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва ,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійним договору купівлі-продажу векселів задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу векселів № Б-36-05/1, укладений 17.04.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" та Закритим акціонерним товариством "Виробничо-торгова фірма "Радосинь".

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі, а також Товариству з обмеженою відповідальністю "СМ-Інвест" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ТОТ".

Суддя П.П. Чеберяк (головуючий)

Суддя І.О. Андреїшина

Суддя Л.Д. Головатюк