ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 квітня 2016 року Справа № 910/16954/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівАкулової Н.В., Саранюка В.І,
перевіривши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 22.02.2016
у справі№ 910/16954/14 господарського суду міста Києва
за позовомпублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
доприватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
простягнення 157 618 927, 61 грн

ВСТАНОВИВ:

Подана до Вищого господарського суду України касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Крім того, постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Відповідно до п. 1.3 цієї Інструкції, її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, та обов'язкові для виконання ними.

Відповідно до п. 3.8 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно доданого до касаційної скарги платіжного доручення № 14672 судовий збір сплачено заявником 25 лютого 2016 року з призначенням платежу "22030104"СУД.ЗБІР ВИЩИЙ ГОСП.СУД УКР",070"СИМ;30-254"ЗА ПОДАННЯ КАС. СКАРГИ НА УХВАЛУ КИЇВ.АПЕЛ.ГОСП. СУДУ ВІД 24.02.16Р.У СПР.910/16936/14". Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаного платіжного доручення містить відомості про те, що судовий збір сплачено по іншій справі та на інший судовий акт. За таких обставин подане платіжне доручення не може вважатись належним доказом сплати судового збору у даній справі.

Керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 у справі № 910/16954/14 повернути скаржнику.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Акулова

В. Саранюк