ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 914/3120/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Мельник Г.І.

Гриців В.М.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.02.2016р.

у справі № 914/3120/15

за заявою Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області, м.Львів

до Закритого акціонерного товариства «Будівельне підприємство № 16 «Оздоббуд», м.Львів

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - ОСОБА_2

від боржника - не з»явився

арбітражний керуючий - Козій В.Ю.

В ході судового засідання скаржнику права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені.

Відводів складу суду в порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у зв»язку із чим хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.02.2016р. у справі № 914/3120/15 (суддя Гутьєва В.В.) про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Будівельне підприємство № 16 «Оздоббуд», м.Львів відмовлено у визнанні вимог ОСОБА_2 до боржника на суму 140 018,11 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - ОСОБА_2 подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах із ЗАТ БП № 16 «Оздоббуд» з 18.02.1978р. по даний час (згідно трудової книжки), жодних доказів того, що підтверджують наявність зауважень чи недоліків при виконанні ним його трудових обов»язків підприємством не надано, а відтак, на думку скаржника, він має право на оплату за роботу в розмірі, не нижчому за встановлений розмір мінімальної заробітної плати. Крім того, як зазначає скаржник, факт ненарахування заробітної плати ОСОБА_2 за період з січня 2008 року по даний час є правопорушенням саме з боку ЗАТ БП № 16 «Оздоббуд» і в жодному разі не є підставою для її невиплати.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

03.09.2015р. на адресу господарського суду Львівської області надійшла заява Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про порушення справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд", м.Львів.

Ухвалою суду від 15.09.2015 р. заяву Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області прийнято до розгляду.

Ухвалою від 29.09.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд"; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 07.02.2013 р., адреса: АДРЕСА_1; попереднє засідання суду призначено на 14.12.2015 р.

30.09.2015р. судом здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" (79013, м. Львів, вул. Степана Бандери, 87; код ЄДРПОУ № 01272166).

07.12.2015р. на адресу господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" за вх. № 5729/15 від 07.12.2015 р. на суму 140 018,11 грн., у якій останній просить визнати грошові вимоги до Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" на суму 140 018,11 грн. та включити до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника, посилаючись зокрема на те, що він перебуває у трудових відносинах з Закритим акціонерним товариством "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд". Як зазначає заявник у заяві про грошові вимоги до боржника, Закрите акціонерне товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" починаючи з листопада 2007 року перестало виплачувати йому заробітну плату. Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ від 12.01.2009 р. у справі №2н-559/08 щодо стягнення з Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" на користь ОСОБА_2 1 027,29 грн. заборгованості з заробітної плати за листопад 2007 року. ОСОБА_2 у заяві з вимогами до боржника посилається зокрема на те, що починаючи з січня 2008 р. Закрите акціонерне товариство "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" перестало виплачувати заробітну плату та видавати розрахункові листи, у зв'язку з чим встановити точну суму заробітної плати, яка підлягає виплаті неможливо. Зважаючи на наведене, заборгованість з заробітної плати ОСОБА_2 розрахована виходячи із встановленої державою мінімальної заробітної плати у період з 2008 року до листопада 2015 року та становить 91 350,00 грн. Крім того, заявником нараховано суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати за період з лютого 2008 року до листопада 2015 року, що становить 48 668,11 грн. Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просив визнати грошові вимоги до боржника на суму 140 018,11 грн. - заборгованості із заробітної плати та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд".

18.12.2015 р. ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву про виправлення недоліків заяви про грошові вимоги до Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" від 07.12.2015 р. до якої до в обґрунтування грошових вимог до боржника на суму 140 018,11 грн. додано копію 1-11,18,19 сторінок трудової книжки ОСОБА_2, копію довідки Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" за № 126 від 19.03.2008 р., виданої ОСОБА_2 про те, що він працює в Закритому акціонерному товаристві "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" на посаді паркетника, копію розрахункових листів за серпень-грудень 2007 року.

У судовому засіданні 08.02.2016 р. ОСОБА_2 надав суду для огляду оригінал трудової книжки. У трудовій книжці ОСОБА_2 внесено запис про прийняття на роботу в Закрите акціонерне товариство "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" паркетником 3 розряду 18.02.1978 р. (запис № 8 у трудовій книжці на с. 7).

18.01.2016 р. розпорядник майна надав суду відзив про результати розгляду заяви ОСОБА_2 з грошовими вимогами до Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" на суму 140 018,11 грн., відповідно до якого розпорядником майна відхилено кредиторські вимоги ОСОБА_2. Як зазначає розпорядник майна Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" Козій В.Ю., 14.01.2016р. ним отримано індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 (Форма ОК-5), видані Управлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 13.01.2016 р. З інформації, вказаної в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_2 (Форма ОК-5), виданих Управлінням Пенсійного фонду України Галицького району м. Львова від 13.01.2016 р. вбачається, що останнє нарахування заробітної плати ОСОБА_2 Закрите акціонерне товариство "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" здійснювало за грудень 2007 р. та нарахування і виплата страхових внесків здійснювалась за грудень 2007 року. Розпорядником майна зазначено, що оскільки заявник вказує в заяві про грошові вимоги до боржника, що Закрите акціонерне товариство "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" здійснило виплату заробітної плати за грудень 2007 року, в розпорядника майна відсутні будь-які відомості, які б підтверджували нарахування та заборгованість з виплати заробітної плати ОСОБА_2 за період з січня 2008 року до листопада 2015 року.

Положеннями ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора в обов'язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з абзацом п'ятим ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

До заяви ОСОБА_2 про визнання грошових вимог кредитора на суму 140 018,11 грн. не додано належних і допустимих доказів, що підтверджують наявність грошової вимоги до боржника на заявлену суму. Доданий до заяви судовий наказ від 12.01.2009 року у справі № 2н-559/08 таким доказом слугувати не може, оскільки сума боргу за цим судовим наказом, як стверджує ОСОБА_2, ним отримана.

На підставі наведеного, суд першої інстанції підставно відмовив у визнанні вимог ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства "Будівельне підприємство № 16 "Оздоббуд" на суму 140 018,11 грн.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Львівської області від 08.02.2016р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 08.02.2016 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 08.02.2016р. у справі № 914/3120/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

6. Повний текст постанови складено « 05» квітня 2016р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Мельник Г.І.

суддя Гриців В.М.