КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" квітня 2016 р. Справа №910/22156/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальська Ю.Б.

Лобань О.І.

За участю представників сторін:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Бойко А.А. - представник

від третьої особи: не з»явився

розглянувши апеляційну скаргу

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 01.10.2015

у справі № 910/22156/15

за позовом Державної фінансової інспекції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айкюжн"

третя особа Міністерство екології та природних ресурсів України

про стягнення 128 604,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙКЮЖН" про стягнення 128 604, 71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України (третя особа), якою встановлено, що відповідачем завищено вартість послуг щодо створення науково-дослідної роботи за вказаним договором на загальну суму 128 604,71 грн., що відображено в акті від 14.11.2014 №31-21/47.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.10.2015р. у справі № 910/22156/15 у у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповністю з'ясовано обставини справи.

До апеляційної скарги апелянтом також додано клопотання про відстрочення сплати судового збору у з важким фінансовим становищем та клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04 березня 2016 року поновлено строк подання апеляційної скарги, порушено апеляційне провадження у справі № 910/22156/15, справу призначено до розгляду на 07.04.2016 р., відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 07.04.2016р.

В судове засідання представник позивача та третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Вислухавши думку представника відповідача, колегія вважає за можливе розпочати розгляд справи у відсутності представника позивача та третьої особи, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

В судовому засіданні встановлено, що апелянтом не виконано вимоги ухвали Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2016, судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Однією із основних засад судочинства є пункт 8 ст. 129 Конституції України - забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ст. 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін (п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати".

Згідно з п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Пунктом 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України: "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7 передбачено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Згідно п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України: "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7: "Якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України слід залишити без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 81, ст. 86, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України на рішення Господарського суду м. Києва від 01.10.2015 року у справі № 910/22156/15 залишити без розгляду.

Матеріали справи № 910/22156/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

О.І. Лобань