РІШЕННЯ

12 квітня 2016 року Справа № 913/262/16

Провадження № 25/913/262/16

Розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Східукрстіл", м. Луганськ

про стягнення 38 820 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання помічник судді Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - юрисконсульт 2 категорії сектору договірної та претензійно-позовної роботи структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", довіреність № 2039 від 10.12.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № б/н від 06.02.2016.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Східукрстіл" про стягнення штрафу у розмірі 38 820 грн. 00 коп.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 307 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України), статті 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у перевізних документах (накладній № 50143387 від 13.03.2015).

Відповідач заперечує проти позову, у відзиві № б/н від 14.03.2016 на позовну заяву вказує, що доказів перевірки маси вантажу на станції призначення позивачем не надано, в розділі "Є" комерційного акту відсутні будь-які відмітки станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції, що суперечить пункту 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Одночасно відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до однієї провізної плати.

В обґрунтування заяви відповідач вказує, що позивачу не завдано збитків у зв'язку з недовантаженням вагону, стягнення штрафу в заявленій позивачем сумі шкідливо вплине на його фінансовий стан та може призвести до зупинки господарської діяльності, оскільки на цей час підприємство знаходиться в скрутному економічному становищі.

У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що на цей час товариством вживаються заходи переведення активів на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, але це пов'язане з певними труднощами у зв'язку з чим він не має можливості подати бухгалтерські документи на підтвердження фінансового стану.

На виконання ухвали суду від 21.03.2016 залізнична станція "Роя" регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" ПАТ "Українська залізниця" подала комерційний акт РА № 007143/36 від 31.08.2015, в якому є відмітка станції призначення, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, подані докази в підтвердження заявлених вимог і заперечень проти них, вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Східукрстіл" (ТОВ "Компанія "Східукрстіл" відповідач у справі) у березні 2015 року зі станції відправлення Лутугіно ОСОБА_3 залізниці на станцію ОСОБА_3 залізниці за накладною

№ 50143387 відправило вантаж (лом чорних металів) у вагоні № 65396582, одержувачем за накладною відповідачем зазначено ТОВ "Електросталь". (а.с. 8)

Під час контрольного переважування вагону № 65396582 на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці, використовуючи 150-тоні тензометричні ваги, було виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізному документі.

За результатами такого переваження було встановлено, що за накладною № 50143387 у вагоні № 65396582 вказана маса вантажу 67 700 кг, фактично ж маса вантажу складає 62 150 кг, що на 5 550 кг менше, ніж вказано у накладній.

По даному факту складено комерційний акт РА № 007143/36 від 31.08.2015 та акт загальної форми № 362 від 31.08.2015. Викладене також підтверджується випискою із журналу зважувань. (а.с. 9-10, 13)

В комерційному акті містяться відомості про те, що завантаження в вагоні нижче бортів над 2-7ми люками 0,2-0,3м, над 1-м люком 0,3-0,5м, вантаж пакетований, маркований вапном, маркування не порушено. Вантаж прибув без супроводу охорони. В технічному співвідношенні вагон справний, бездвірний люк щільно закритий.

За невірно зазначену в накладній масу вантажу позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф в сумі 38 820 грн. 00 коп., який просить стягнути з відповідача.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Спір між сторонами цієї справи виник з договору перевезення, у зв'язку з порушеннями, допущеними відповідачем при оформленні перевізних документів.

Правовідносини між сторонами, що пов'язані з перевезенням, регулюються Цивільним кодексом України (далі по тексту ЦК України); ГК України; Статутом залізниць України (далі по тексту Статут залізниць); Правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14.10.2014 № 513), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2014 за № 1395/26172 (далі по тексту Правила перевезення вантажів).

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються заліз ничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць та Правилами оформлення перевізних документів, які є розділом 3 Правил перевезення, передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами перевезення вантажів може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (розділ 1 Правил перевезення вантажів), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі за текстом Правила приймання вантажів), маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

У накладній № 50143387 вказано спосіб визначення маси у вагоні № 65396582, на 150-тонних вагонних вагах; у графі "Відправник" вказано найменування відправника ТОВ "Компанія "Східукрстіл", тобто відповідача у справі.

Представник відправника ОСОБА_4 у графі 55 накладної підтвердив правильність внесених у накладну відомостей.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів (розділ 1 Правил перевезення вантажів) вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (розділ 2 Правил перевезення вантажів) (далі за текстом Правила видачі вантажів), передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150-тонних тензометричних вагах (державна повірка яких проведена 19.05.2015 згідно технічного паспорту ваг, де зазначено про їх придатність до переваження), тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи підтверджено невідповідність маси вантажу у вагоні № 65396582, що була зазначена відповідачем у перевізних документах, фактичній масі вантажу.

Факт неправильного зазначення відправником вищевказаних відомостей засвідчено комерційним актом РА № 007143/36 від 31.08.2015, який складений з дотриманням вимог чинного законодавства та підписаний уповноваженими на це посадовими особами.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту (п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно залізничної накладної № 50143387 за вагон № 65396582 становить 7 764 грн. 00 коп. З її розміру позивачем визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає 38 820 грн. 00 коп. (7764,00 * 5* 1 вагон).

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відправником вантажу згідно накладної № 50143387 є ТОВ "Компанія "Східукрстіл", тобто відповідач у справі.

Правильність внесених відомостей в накладній № 50143387 підтверджено представником відправника згідно п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Відповідно до 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував, належних доказів правильного оформлення перевізного документа та недотримання позивачем вимог складання акту не надав, отже, вимоги позивача про застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення Правил оформлення перевізних документів є правомірними.

Вирішуючи питання по клопотанню відповідача про зменшення розміру штрафу, суд виходить з наступного.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно частини 3 статті 551 ЦК України передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, частиною 1 статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм законодавства, зменшенню підлягають штрафні санкції, встановлені як за згодою сторін, так і законом.

Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладній), а відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги.

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав позивачу збитків та не призвів до негативних наслідків, у зв'язку з чим є можливим застосування до правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Застосування положень п.3 ч.1 ст.83 ГПК України є правом суду, та застосовується ним виходячи з обставин справи та внутрішнього переконання суду щодо встановлення достатнього розміру неустойки, що підлягає стягненню.

Наведена процесуальна норма разом з нормою ч.3 ст.551 ЦК України застосовуються на розсуд суду першої інстанції, який розглядає спір, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим повністю, але вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 4-х провізних плат, у зв'язку з чим позов слід задовольнити частково у сумі 31 056 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. покладаються на відповідача у справі відповідно до статті 49 ГПК України у зв'язку з обґрунтованістю вимоги позивача про стягнення суми штрафу.

У судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Східукрстіл" про стягнення 38 820 грн. 00 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Східукрстіл", 91055, м. Луганськ, вул. Леніна, 38, ідентифікаційний код 35156457 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 49602 м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828 штраф в сумі 31 056 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повне рішення складено і підписано 14.04.2016.

Суддя Л.В. Іноземцева