КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа№ 910/22560/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 06.04.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф. Імпекс" на рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 (повний текст підписано 02.12.2015)

у справі №910/22560/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф. Імпекс"

про виселення з орендованого нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 позов задоволено. Виселено ТОВ "К.Ф. Імпекс" з орендованого нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу); згідно з викопіюванням зі Схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: станція метро "Берестейська", загальною площею 32,5 кв. м. Зобов'язано ТОВ "К.Ф. Імпекс" у строк не більше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать останньому і які знаходяться за адресою: станція метро "Берестейська" (вестибюль №1), загальною площею 32,5 кв. м. Стягнуто з ТОВ "К.Ф. Імпекс" на користь КП "Київський метрополітен" 2 436,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ "К.Ф. Імпекс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 та прийняти нове рішення суду, яким припинити провадження на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою від 09.02.2016 Київським апеляційним господарським судом поновлено ТОВ "К.Ф. Імпекс" строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/22560/15 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ "К.Ф. Імпекс" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 - без змін.

Представник позивача брав участь у судових засіданнях 14.03.2016 та 06.04.2016, в яких надавав свої пояснення щодо суті спору, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу ТОВ "К.Ф. Імпекс" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 - без змін.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштове повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходиться в матеріалах справи. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки учасники судового процесу, які не з'явилися в судове засідання, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представників відповідача.

Згідно з ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2011 між КП «Київський метрополітен» (надалі - орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "К.Ф. Імпекс" (надалі - орендар) був укладений договір оренди №152-У(Ор)-11 (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 29.04.2010 №590/4028 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно, а саме, частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, (надалі - об'єкт оренди), за адресою: станція метро «Берестейська», для торгівлі непродовольчими товарами (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору об'єктом оренди є частина вестибюлю, загальною площею 32,5 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ.

Пунктом 2.3. договору оренди передбачено, що опис технічного стану об'єкта оренди та дата його передачі орендарю, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною договору (додаток № 1 до договору оренди).

За умовами пункту 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Пунктом 9.1. договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 29.04.2010 №590/4028 діє з 10.08.2011 до 08.08.2014 (2 роки 364 дні).

Закінчення строку, на який було укладено договір, за приписами пункту 9.5. договору є однією з підстав його припинення. Після закінчення строку дії договору, його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (пункт 9.3. договору).

За правовою природою укладений сторонами договір є договором найму (оренди), за яким, відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно вимог статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини 2 статті 26 вищевказаного Закону договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Факт передачі об'єкта оренди за договором підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 10.08.2011, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками господарюючих суб'єктів.

Судом першої інстанції встановлено, що листами від 14.08.2014 №11-03/610 та від 26.08.2014 №469-НЗК КП "Київський метрополітен" повідомило відповідача про припинення договору та вказало на необхідність повернення об'єкта оренди за актом приймання-передачі до 01.09.2014.

Вказане повідомлення було отримано позивачем 08.09.2014, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення №096.

Відповідач, порушуючи умови договору, обов'язку щодо повернення орендованого майна позивачу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про виселення відповідача з орендованого майна, зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції та повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомив позивача про припинення терміну дії договору, відмову від його продовження та необхідність повернення орендованого майна.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, такий договір припиняється.

Аналогічна правова позиція також викладена в пункті 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Крім того, положення пункту 9.3. договору оренди містять умови, що ставлять процедуру продовження дії цього договору в залежність від наявності прийнятого Київською міською радою рішення, тобто, виключають його автоматичну пролонгацію.

На даний час Київрадою не прийнято відповідного рішення, а тому місцевим судом було правильно встановлено, що на час звернення КП «Київський метрополітен» з позовом до суду договір оренди припинив свою дію, у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.5. договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом прийому-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Оскільки з припиненням договору відповідач втратив статус орендаря, колегія суддів підтримує позицію місцевого суду про те, що вимога позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 8.5.6. договору у разі припинення дії договору орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю станції метро «Берестейська» в термін, визначений пунктом 4.14. договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, орендодавець самостійно, на свій розсуд, розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіоском).

Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання ТОВ «К.Ф.Імпекс» демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать відповідачу та знаходяться за адресою станція метро «Берестейська», а також зобов'язання повернути орендоване майно за актом приймання-передачі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження апелянта про те, що у КП «Київський метрополітен» відсутнє право власності чи інші речові права (право господарського відання, право оперативного управління) на спірне майно, а тому позивач не мав повноважень ним розпоряджатися відхиляються колегією суддів з огляду на те, що за КП «Київський метрополітен» на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.04.2003 №98 на праві господарського відання було закріплено, в тому числі, підземний перехід станції метро «Берестейська».

Пунктом 5.2. Статуту КП «Київський метрополітен» передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Згідно з пунктом 5.6. Статуту позивача КП «Київський метрополітен» має право з дозволу власника або уповноваженого ним органу здавати в оренду, надавати іншим підприємствам, організаціям та установам безоплатно в тимчасове користування або в позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, а також списувати їх з балансу в установленому порядку.

Відповідно до частини 1, 3 статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Рішенням №590/4028 від 29.04.2010 Київської міської ради, Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було дозволено КП «Київський метрополітен» укласти договір з відповідачем щодо передачі в оренду частини переходу за адресою: станція метро «Берестейська» загальною площею 32,50 кв.м.

Отже, враховуючи вищевикладене, КП «Київський метрополітен» є уповноваженою особою на передання шляхом укладання відповідних договорів комунального майна територіальної громади міста Києва, яке закріплене за ним на праві господарського відання, в орендне користування іншим особам.

Таким чином, КП «Київський метрополітен» діяло в межах наданих йому повноважень щодо розпорядження спірним об'єктом оренди, а тому посилання відповідача на, що відсутній предмет позову і провадження у справі №910/22560/15 підлягає припиненню є безпідставним.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі ТОВ «К.Ф.Імпекс» на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи відповідача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «К.Ф.Імпекс» - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф. Імпекс" на рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі №910/22560/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/22560/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань