ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р.Справа № 922/735/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопровідрембуд", м.Харків
про стягнення 34069,96грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 04.04.2016

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Парк Харків", м.Харків (далі за текстом позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопровідрембуд", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості у розмірі 34069,96грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №16/13 від 22.04.2013 в частині оплати отриманого товару.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

22 квітня 2013 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником, укладено договір поставки №16/13 (далі за текстом - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність замовника товар на підставі заявлених відповідачем замовлень на постачання визначених в додатку №1 до цього Договору, а відповідач зобов'язався прийняти цей товар та оплатити його згідно рахунка-фактури та на умовах, визначених цим Договром.

Пунктом 1.2 даного Договору передбачено, що предмет поставки (товар) системи поверхневого водовідведення, перелік якого зазначається замовником в замовленнях на постачання.

Передача постачальником і прийом замовником товару засвідчується видатковою накладною, що підписується уповноваженими представниками сторін. Терміном (датою) постачання вважається дата підписання видаткової накладної, за якою покупець одержав товар від постачальника (пункти 4.1.1 та 4.1.2 Договору).

Згідно пункту 4.2 Договору термін постачання товару: 10 банківських днів з дати підписання специфікації (додаток №2).

Ціна товару відображається в специфікації (додаток №2), що є невід'ємною частиною даного Договору (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до пункту 6.2 Договору замовник зобов'язаний повністю оплатити товар протягом 45 календарних днів з моменту його отримання.

На підставі замовлення №1 від 22.04.2013 та специфікації №1 від 22.04.2013 позивач згідно видаткової накладної №51 від 29.04.2013 поставив відповідачу товар на загальну суму 16992,50грн.

Отримання даного товару підтверджується довіреністю №5 від 29.04.2013, виданою відповідачем своєму уповноваженому представнику.

Отже, виходячи з умов пункту 6.2 Договору, останнім днем строку оплати даного товару є 13.06.2013.

Відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 16992,50грн.

У відповідь на претензію позивача від 14.11.2014 №69, відповідач надав гарантійний лист №1/17-11 від 17.11.2014, в якому зобов'язувався погасити борг до 31.12.2014.

Наявність заборгованості в розмірі 16992,50грн. підтверджується підписаними сторонами актами звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2013 та на 17.11.2014, копії яких наявні в матеріалах справи.

Враховуючи нездійснення відповідачем оплати отриманого товару, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 16992,50грн. основного боргу та 17077,46грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують факт невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо оплати отриманого за Договором товару на загальну суму 16992,50грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів здійснення оплати за поставлений згідно Договору, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення 16992,50грн. основного боргу є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені Договором та Законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 9.3 Договору в разі невиконання покупцем положень пункту 6.2 цього Договору на вимогу постачальника замовник зобов'язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 відсотків від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 17077,46грн. пені, нарахованої за період з 14.06.2013 по 14.03.2016.

Суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення пені частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, обґрунтованим є нарахування пені за період з 14.06.2013 по 14.12.2013. За розрахунком суду розмір пені за вказаний період складає 3126,62грн. (16992,50грн.*0,1%*184дні).

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 3126,62грн.

Відповідно статті 49 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопровідрембуд" (61003, м.Харків, вул.Короленка, буд.18-В-2, код 34952079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Харків" (61036, м.Харків, вул.Матросова, буд.20, код 37461802) 16992,50грн. основного боргу, 3126,62грн. пені та 813,74грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 11.04.2016 р.

Суддя ОСОБА_3