КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 910/5735/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Ропій Л.М.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - Закаблуков А.С. ( довір. №449 від 23.02.16);

Від відповідача - Мирутенко О.М. ( довір. №139/16 від 01.02.2016р.);

розглянувши апеляційну скаргу Ізюмського комунального підприємства теплових мереж

на рішення господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р.

у справі № 910/5735/15(суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж

до Дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

про стягнення 3 511 688,86 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. у справі №910/5735/15-г у позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що оскільки строк виконання зобов'язань з оплати наданих послуг та комісійної винагороди відповідачем позивачу за договорами № 17/05-443 та № 12 /05-444 ще не настав, звернення позивача до суду з даною позовною заявою є передчасним.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. та прийняти нове рішення, яким у задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що після того, як відповідач одержав рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2009р. у справі №33/62-09 про стягнення з позивача, як поручителя за договором комісії №12/05-444 від 01.10.2005р., суми теплової енергії, переданої на реалізацію за договором комісії, але не оплаченої на момент звернення до суду споживачами, строк по зобов'язанням перед позивачем за договором комісії (в частині оплати комісійної винагороди) став не визначений, тому як подія, яка була підставою для розрахунків з позивачем, а саме отримання відповідачем від споживачів грошових коштів за передану теплову енергію за договором комісії вже не мала значення, тому як відповідач отримав забезпечення свого права у повному обсязі саме від позивача. Відповідно строк виконання, на думку позивача, по виплаті комісійної винагороди перед позивачем став не визначений, тому як сторони не передбачили у договорі комісії строку виконання у разі якщо відповідач відмовиться від подальшого отримання грошей від споживачів, а захоче отримати їх від поручителя, яким є позивач за договором комісії, у зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату зобов'язання також за договором комісії.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

01.10.2005р. між Дочірнім підприємством "Газ-тепло", правонаступником якого є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", як замовником, та Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж, як підрядником, укладено договір № 17/05-443 про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії, відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника зобов'язується на свій ризик виконувати певну роботу, а саме: здійснювати послуги з переробки природного газу в готову продукцію, відповідно до технічних умов та транспортування готової продукції до споживачів, а замовник зобов'язується прийняти готову продукцію та її транспортування до споживачів.

Між Дочірнім підприємством "Газ - тепло", як комітентом, та Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж, як комісіонером, укладено договір № 12 /05-444 від 01.10.2005 року (договір комісії), відповідно до умов якого комітент доручає, а комісіонер бере на себе зобов'язання укласти від свого імені правочини з реалізації теплової енергії, відповідно до умов цього договору, зі споживачами за рахунок комітента.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. договору комісії оплата за реалізовану комісіонером теплову енергію здійснюється безпосередньо споживачами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента. Комісійна плата становить 0,1% від вартості фактично реалізованої в межах цього договору. Додаткова комісійна плата (за умови делькредере) становить 0,1 % від вартості фактично реалізованої теплової енергії. Загальний розмір комісійної плати (за умови делькредере) становить 0,2% від вартості реалізованої теплової енергії.

У відповідності до пункту 5.2.1. договору № 17/05-443 ціна робіт з виробництва готової продукції визначається до річної планової собівартості та складає без ПДВ 63,61 грн., крім того, ПДВ 12,72 грн., разом з ПДВ 76,33 грн.

Орієнтовна (приблизна) ціна робіт за цим договором на момент його укладення становить разом з ПДВ 6 966 240грн., в тому числі ПДВ 1161,04 грн. (пункт 5.5. договору № 17/05-443).

Пунктом 5.3 договору комісії сторони погодили, що комітент виплачує комісійну плату комісіонеру, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на його поточний рахунок. Комісійна плата виплачується комісіонеру з грошових коштів, отриманих комітентом від споживачів на рахунок, зазначений в пункті 5.1. договору. Виплата комітентом комісійної плати повинна здійснюватись не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним при умові 100% оплати вартості теплової енергії за такий звітний місяць.

Відповідно до п.п.4.8., 4.9. договору комісії комісіонер (позивач) зобов'язався забезпечити своєчасну оплату теплової енергії спожитої споживачами за відповідними правочинами, укладеними на виконання умов цього договору. Комісіонер (позивач) прийняв на себе поруку (делькредере) перед комітентом за невиконання споживачами своїх зобов'язань за правочинами, укладеними між комісіонером та такими споживачами. Сторони домовились, що забезпеченням поруки є сума винагороди комісіонеру, визначена сторонами в п. 5.2. цього договору.

У відповідності до пунктів 9.1., 9.2. договору про надання послуг підставою для розрахунків за отримані послуги звітного місяця є підписаний сторонами акт виконаних робіт за формою, встановленою сторонами. Розрахунок із підрядником за виконані роботи з переробки природного газу та транспортування теплової енергії здійснюється шляхом перерахування підряднику відповідних грошових коштів з поточного рахунку відкритого на виконання пункту 5.1 договору комісії, відповідно до розподілу грошових коштів, погодженого сторонами.

Згідно з пунктом 9.2.1 договору про надання послуг грошові кошти, зазначені в пункті 9.2. договору, перераховуються замовником підряднику з грошових коштів, отриманих від реалізації готової продукції за договором комісії.

Отже, за умовами договору комісії, позивач, як комісіонер, здійснював на умовах комісії продаж споживачам теплової енергії відповідача, яка була отримана після переробки переданого позивачу природного газу.

В п.9.2 договору переробки передбачено, що метою забезпечення розрахунку із підрядником за виконані роботи з переробки природного газу та транспортування теплової енергії з врахуванням п.10 цього договору, замовник перераховує підряднику відповідні грошові кошти з поточного рахунку, відкритого на виконання умов п.5.1 ст. 5 договору комісії, відповідно до алгоритму розподілу грошових коштів.

Відповідно до п.5.1 договору комісії, оплата за реалізовану комісіонером теплову енергію здійснюється безпосередньо споживачами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента.

Пунктом 9.2.1 договору переробки передбачено, що грошові кошти, зазначені в п.9.2 цього договору перераховуються замовником підряднику з грошових коштів, отриманих від реалізації готової продукції за договором комісії.

Предметом позовних вимог є неналежне виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеними договорами, в частині оплати, внаслідок чого у Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 488 014,65 грн. за договором № 17/05-443 та 23 674,21 грн. за договором № 12 /05-444.

Частиною 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

29.08.2014 року позивачем надіслано на адресу відповідача письмову вимогу про оплату заборгованості в порядку ст.530 ЦК України, яку відповідачем було отримано 01.09.2014 року.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Місцевий господарський суд обгрунтовано зазначає про те, що між сторонами виникло зобов'язання, строк виконання якого поставлений в залежність від настання події, яка залежить від виконання позивачем умов договору комісії щодо своєчасного та повного розрахунку з відповідачем - надходження від споживачів на рахунок відповідача 100% оплати вартості теплової енергії за договором комісії, яку повинен був забезпечити саме позивач.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.08.2009 року у справі №33/62-09 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення 3 252 115,70 грн. боргу за договором комісії №12/05-444 від 01.10.2005 року позов було задоволено.

Доказів надходження від споживачів на рахунок відповідача 100% оплати вартості теплової енергії за договором комісії та виконання вищевказаного судового рішення позивачем суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується той факт, що на час розгляду справи позивач в повному обсязі не забезпечив своєчасну оплату теплової енергії в порушення умов п.п. 4.8., 4.9. договору комісії, а відтак строк виконання зобов'язань з оплати за договорами про надання послуг не настав, оскільки, як було встановлено вище, він невід'ємно пов'язаний з перерахуванням грошових коштів, отриманих від реалізації готової продукції за договором комісії.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Ізюмського комунального підприємства теплових мереж залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. у справі №910/5735/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5735/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2016р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.М. Ропій

Л.Г. Сітайло