ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" березня 2016 р.Справа № 924/182/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши матеріали

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький

до публічного акціонерного товариства "Проскурів" с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області

про стягнення 9 062,49 грн.

Представники сторін:

позивач ОСОБА_1 за довіреністю №5/02 від 04.01.2015р.

відповідач ОСОБА_2 за довіреністю №08 від 14.01.16р.

Рішення приймається 29.03.2016р., оскільки в судовому засіданні 22.03.2016р. оголошувалася перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача 9062,49 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_1, що належить ПАТ „Проскурів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що ним за період з 01.07.2008р. по 29.11.2013р. здійснювалось теплопостачання до квартири АДРЕСА_2 на суму 9062,49грн., яка належить відповідачу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти позову заперечує, посилається на те, що право власності на квартиру № 11 за адресою м. Хмельницький, вул. Кам'янецька 259/1 за ПАТ «Проскурів» не зареєстровано. Договір про надання послуг теплопостачання до квартири № 11 між відповідачем та позивачем ніколи не укладався, однак позивачем замовчено той факт, що договір про надання послуг від 02.03.2006р. (обліковий код 76026) було укладено між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_3. Враховуючи вкладене, зобов'язання щодо оплати послуг теплопостачання у квартиру АДРЕСА_3 виникли у ОСОБА_3 перед МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» згідно договору від 02.03.2006р., а не в ПАТ „Проскурів. А тому просить в позові відмовити.

ВСТАНОВИВ:

Згідно довідки № 37 від 15. 05. 2014 р., виданої ДП «Забудовник», в квартирі АДРЕСА_4 з 01. 04. 2001 р. по 12. 12. 2013 р. ніхто не проживав.

29.11.2013р. радою ПАТ «Проскурів» видано ордер на квартиру АДРЕСА_4 громадянці ОСОБА_4.

Громадянка ОСОБА_4 здійснювала розрахунки з позивачем в грудні 2015 року на суму 2500,00 грн. та в січні 2016 року на суму 1300,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи квитанціями.

Згідно довідки виданої МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість станом на 01.12.2013р. за адресою АДРЕСА_5 становить 9062,49 грн.

02.03.2006р. між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з теплопостачання, згідно з яким „Теплопостачальна організація зобов'язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. (п.1 договору.) за адресою : АДРЕСА_6.

Позивачем направлялись ОСОБА_3 до оплати рахунки за спожиту теплову енергію згідно затверджених тарифів, а саме, рахунки: за березень 2012р. на суму 8700,48 грн., за липень 2012р. на суму 9255,57 грн., за лютий 2015р. на суму 16305,48 грн.

З посиланням на ордер виданий гр. ОСОБА_4 позивач просить стягнути з ПАТ „Проскурів заборгованість за період з 01. 07. 2008 р. по 29. 11. 2013 р. в сумі 9062,49 грн.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як встановлено судом, позовні вимоги МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» направлені на стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 9062,49 грн. за надані послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (МКП «Хмельницьктеплокомуненерго») та відповідачем (ПАТ «Проскурів») будь-яких угод про надання послуг з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_6 не укладалось.

Відповідно, будь-яких договірних зобовязань між позивачем та відповідачем, порушення чи невиконання яких відповідачем, спонукало позивача звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права не виникало.

При цьому, посилання позивача на ордер виданий відповідачем гр. ОСОБА_4, як на підставу виникнення у відповідача права власності на нерухоме майно (квартиру № 11, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Камянецька, 259,1), судом не приймається, оскільки ордер на житлове приміщення № 906 серії ХНМ не є правовстановлюючим документом, на підставі якого у відповідача виникло право власності на дану квартиру.

Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем до матеріалів справи не надано.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з теплопостачання, згідно з яким „Теплопостачальна організація зобовязується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. (п.1 договору.) за адресою : АДРЕСА_6,

На виконання даного договору позивачем направлялись ОСОБА_3 до оплати рахунки за спожиту теплову енергію згідно затверджених тарифів, а саме, рахунки: за березень 2012р. на суму 8700,48 грн., за липень 2012р. на суму 9255,57 грн., за лютий 2015р. на суму 16305,48 грн., що в свою чергу також спростовує обґрунтування позову позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що копії документів, які знаходяться в матеріалах справи та надавались позивачем суду в якості доказів, не можуть вважатися належними та допустимими письмовими доказами, які стосуються предмета спору та обставин справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судових засіданнях надані позивачем докази спростовані за допомогою належних і допустимих доказів, які містяться у матеріалах справи, та заперечувались Відповідачем протягом судового розгляду справи.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що в задоволені вимог позивача слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на позивача, відповідно до ст.. 49 ГПК України, у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 13, 22, 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В позові міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький до публічного акціонерного товариства "Проскурів" с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області про стягнення 9 062,49 грн. відмовити.

Повний текст складено 04.04.2016р.

С у д д я ОСОБА_5

Пом. судді: І.М. Вальчук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Хмельницький, вул. Пересипкіна,5)

3 - відповідачу (с. Розсоша, Хмельницького р-ну, вул. Леніна,4/1)