ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016 року Справа № 904/8322/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1 представник, довіреність №177/11.5.2 від 18.04.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 05.01.2015 р.;

від третьої особи: представник не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016р. про відстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі № 904/8322/15

за позовом Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСКО РЕСУРСИ, м.Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали, м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення та ухвали місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі № 904/8322/15 (суддя Мартинюк С.В.) відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Проско Ресурси» на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту - 5 870 447,75 доларів США (що становить 129 083 303,10 грн.);

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) - 804 828,25 доларів США (що становить 17 697 097,97 грн.);

- прострочену заборгованість по сплаті процентів - 97 677,73 доларів США (що становить 2 147 802,79 грн.);

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно) 7 317,32 доларів США (що становить 160 898,09 грн.);

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно) 645 749,25 доларів США (що становить 14 199 163, 29 грн.);

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 32 287,46 доларів США (що становить 709 958,11 грн.);

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 371,56 доларів США (що становить 8 170,11грн.);

та за Кредитним договором № 79/07В від 13.12.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту 4 687 499,99 доларів США (що становить 103 071 862,28 грн.);

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) 643 880,20 доларів США (що становить 14 158 065,37 грн.);

- прострочену заборгованість по сплаті процентів 77 994,79 доларів США (що становить 1 715 001,23 грн.);

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по

03.09.2015 року (включно) 5 842,82 доларів США (що становить 128 475,81 грн.);

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по

26.06.2015 року (включно) 515 625,00 доларів США (що становить 11 337 904,88 грн.);

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 25 781,25 доларів США (що становить 566 895,24 грн.);

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 296,69 доларів США (що становить 6 523,82 грн. та судовий збір в розмірі 182 487,75 грн.)

В решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016 року у справі № 904/8322/15 (суддя Мартинюк С.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015 року задоволено частково.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015 року у справі № 904/8322/15 до 15.12.2016 року.

В іншій частині заяви - відмовлено.

При прийнятті ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами відсутність грошових коштів на банківських рахунках підприємства та реальну загрозу банкрутства підприємства в разі одномоментного виконання рішення суду, що стало підставою для відстрочення рішення суду.

Підстави з яких порушено питання про перегляд ухвали:

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи щодо права на відстрочку виконання рішення, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р.

Апелянт вважає, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин, на підставі яких суд мав би можливість згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України відстрочити виконання рішення суду у справі. Позивач посилається на неврахування судом, перш за все, негативні наслідки для позивача (як стягувача), які матимуть місце при затримці виконання рішення суду. На думку скаржника, надані відповідачем копії фінансової звітності за девять місяців 2015р. та довідок про залишки коштів на рахунках банків не є належними доказами, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення та посилається на правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 12.01.2016р. по справі № 902/669/15. Також скаржник зазначає, що посилання відповідача та господарського суду на загрози банкрутства, ліквідації, припинення роботи підприємства не були підтверджені відповідними доказами.

Посилаючись на ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач наголошує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Фінансові труднощі боржника не можуть свідчити про те, що він не може своєчасно виконати рішення суду з підстав відсутності грошових коштів, оскільки така відсутність не може спричиняти неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших способів виконання рішення суду, крім звернення стягнення на грошові кошти у передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 15.03.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд апеляційної скарги на 29.03.2016р.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №193/16 від 28.03.2016р. справу № 904/8322/15 передано на проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням судді Подобєда І.М. у відрядженні.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.03.2016р. для розгляду справи № 904/8322/15 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Іванов О.Г.

У судове засідання, яке відбулось 29.03.2016р., третя особа не забезпечила явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 36, т.3).

Враховуючи те, що відсутність третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи достатні для вирішення спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У судовому засіданні 29.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015 року по справі №904/8322/15 (суддя Мартинюк С.В.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про забезпечення позову, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість Кредитним договором № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту 5 870 447,75 доларів США, що становить 129 083 303,10 грн.;

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року тата 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) 804 828,25 доларів США, що становить 17 697 097,97 грн.;

- прострочену заборгованість по сплаті процентів 97 677,73 доларів США, що становить 2 147 802,79 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 7 317,32 доларів США, що становить 160 898,09 грн.;

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 645 749,25 доларів США, що становить 14 199 163,29 грн.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 32 287,46 доларів США, що становить 709 958,11 грн.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 371,56 доларів США, що становить 8170,11грн.;

та за Кредитним договором № 79/07В від 13.12.2007р., а саме:

- строкову заборгованість по кредиту 4 687 499,99 доларів США, що становить 103 071 862,28 грн.;

- строкову заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014 року по 24.05.2015 року та 25.07.2015 року по 02.09.2015 року (включно) 643 880,20 доларів США, що становить 14 158 065,37 грн.;

- прострочену заборгованість по сплаті процентів 77 994,79 доларів США, що становить 1 715 001,23 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 5 842,82 доларів США, що становить 128 475,81 грн.;

- пеню за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 515 625,00 доларів США, що становить 11 337 904,88 грн.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015 по 26.06.2015 року (включно) 25 781,25 доларів США, що становить 566 895,24 грн.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015 року по 03.09.2015 року (включно) 296,69 доларів США , що становить 6523,82 грн. та судовий збір в розмірі 182487,75 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

02.02.2016 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області від Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОСКО РЕСУРСИ, м. Дніпропетровськ надійшла письмова заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2016 року по справі №904/8322/15 в якій просить відстрочити виконання рішення на строк 12 (дванадцять) календарних місяців (т.2 а.с. 196-198).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Частиною 1 статті 121 ГПК України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

В даному випадку, в оскаржуваних ухвалі від 15.02.2016р., приймаючи рішення про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСКО РЕСУРСИ " про відстрочку виконання рішення суду місцевий господарський суд, вивчивши надані заявником листи банківських установ про відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства відповідача, договори поставки з яких вбачається, що контрагенти выдповідача знаходяться на території проведення антитерористичної операції, з звязку із чим останні не можуть здійснювати господарську діяльність , розраховуючись за своїми зобовязаннями, зважаючи на сезонний характер основного виду діяльності відповідача, а також врахувавши те, що боржник є поручителем третьої особи і сам не отримував суму кредиту дійшов висновку про наявність реальної загрози банкрутства підприємства в разі одномоментного виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду помилковими з огляду на наступне:

Згідно вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз змісту договорів про організацію перевезень вантажів і проведенню розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 305 від 22.12.2010 р., укладеним відповідачем з ДП «Донецька залізниця» (а.с. 206-209), поставки № 11-13/33 від 28.02.2013р., укладеним відповідачем з КП «Компанія «Вода Донбасу»» (а.с. 210-216) поставки № 0805П13 від 08.05.2013р., який укладено відповідачем з ЧП «Ясака» (а.с. 217-219), № 15п11 від 03.03.2014р., який укладено відповідачем з ООО «ДИСК БЕТОН» (а.с. 220-221), № 2510 П від 25.10.2015р.,який укладеного відповідачем з ООО «ЛИМ» (а.с. 222-224), № 359п від 16.01.2014р. , який укладено відповідачем з ООО «Строительная компанія «МАСТЕР ОК» (а.с. 225-227) в сукупності з даними фінансової звітності за 9 місяців 2015 року не дає можливості встановити обставини, на які скаржник посилається в своїй заяві.

З оборото-сальдових відомостей по рахунках відповідача за 9 місяців 2015 року (а.с. 232-233) вбачається, що за вказаний період на його рахунки надходили кошти у розмірі 12 340 221,05 грн. (а.с. 232) і були повністю витрачені ним. Інші оборотові-сальдові відомості (а.с. 233,239,240) свідчать про обіг коштів на рахунках підприємства в указаний період в менших розмірах.

Враховуючи довідки про відсутність обігових коштів на рахунках підприємства (а.с. 234-238) , колегія суду вважає, що надані заявником докази не дають підстав встановити наявність обставин, які можуть бути визнані виключними, в розумінні приписів статті 121 ГПК України, відповідно, які б давали підстави для відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача) і.

Доводи щодо загрози ліквідації, припинення роботи підприємства та інше не підтверджені відповідними належними та допустимими доказами.

Твердження заявника стосовно того, що негайне виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника може призвести до припинення його господарської діяльності і як наслідок виникнення непередбачуваних наслідків, в тому числі таких як ліквідації підприємства в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не приймається до уваги колегією суддів, оскільки дані твердження ґрунтуються на припущеннях скаржника, а в матеріалах справи відсутні будь які фактичні дані які б встановлювали факт звернення стягнення державною виконавчою службою на майно боржника, а також те, що це може зумовити припинення його діяльності в майбутньому. Законодавець не передбачає право отримання відстрочки виконання рішення під умовою недопущення погіршення фінансового стану боржника у майбутньому.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, керуючись вимогами ст.ст. 32, 33, 34, 43, 121 ГПК України, не вбачає підстав для надання відстрочки для виконання рішення від 10.11.2015р. та , відповідно , вбачає підстави для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016р.

Апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення (пункт 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України).

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду , обставинам справи (пункт 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України , для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового сбору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 218,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016р. у справі № 904/8322/15 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2016р. у справі № 904/8322/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОСКО РЕСУРСИ про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2015р. у справі № 904/8322/15 відмовити.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 04.04.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов