ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.16р. Справа № 17/5005/5599/2012

За скаргою: Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя

до Комунального підприємства "Коменергосервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 75 989 509 грн. 27 коп.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від скаржника: ОСОБА_1, дов. №11 від 05.01.2016 року, представник;

від стягувача: ОСОБА_2, дов. №174 від 07.12.2015 року, представник;

від ДВС: ОСОБА_3, дов. № 09-54/1096 від 22.02.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго", м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Коменергосервіс", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води № 1405 від 19.08.2009 року, у розмірі 75 989 509,27 грн., із яких: основний борг в розмірі 75 448 097,58 грн., інфляційні втрати розмірі 541 411,69 грн. та судового збору в розмірі 64 380,00 грн.

Рішенням господарського суду від 14.08.2012 року позовні вимоги задоволено з наданням розстрочки виконання рішення.

18.02.2016 року до господарського суду надійшла скарга Комунального підприємства "Коменергосервіс", м. Дніпропетровськ на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що в добровільному порядку виконував рішення господарського суду від 14.08.2012 року, в строки передбачені ухвалою господарського суду 28.08.2013 року, відповідно до якої боржнику було надано розстрочку виконання рішення.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав відзив на скаргу, в задоволенні якої просить відмовити з посиланням на те, що боржник на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2014 року не повідомив державного виконавця про наявність ухвали від 28.08.2013року, відповідно до якої було надано розстрочку виконання рішення господарського суду від 14.08.2012 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до приписів частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 року позовні вимоги було задоволено. Дане рішення розстрочено до 31.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2013 року рішення господарського суду від 14.08.2012 року розстрочено, остаточне погашення заборгованості мало бути здійснено до 30.11.2015 року.

15.09.2014 року боржник отримав постанову Державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень про відкриття виконавчого провадження № 44629582 від 04.09.2014р., в якій зазначено, що ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося з заявою від 28.08.2014 року № 4106/10, відповідно до якої залишок заборгованості за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2012 по справі № 17/5005/5599/2012 складає 30 780 275,93грн., та запропоновано самостійно виконати рішення суду у строк до 7 днів з моменту винесення постанови.

22.09.2014року боржник направив ВДВС лист № 1280 в якому зазначено, що станом на 22.09.2014 року ним перевиконано графік погашення заборгованості до грудня 2014 року, також було надано ухвалу господарського суду від 28.08.2013 року.

05.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, в якій зазначено, що боржнику було запропоновано самостійно виконати рішення суду та сплатити заборгованість у розмірі 30 780 275,93 грн. в строк до 11.09.2014 року, та у зв'язку з тим що Боржник у добровільному порядку не виконав рішення суду, він має сплатити виконавчий збір у розмірі 3 078 027,59грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно з ч. ч. 1,3 ст.27 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. (ч.4 ст.36 Закону України Про виконавче провадження).

Боржником сплачена сума заборгованості відповідно до графіку, встановленого рішенням господарського суду від 14.08.2012 року та ухвалою від 28.08.2013 року, а державний виконавець фактично не приступив до вжиття заходів, передбачених ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження".

Таким чином, господарський суд вважає, що оскільки повне рішення виконано боржником до початку його примусового виконання, виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягуються.

Також суд бере до уваги те, що на момент винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору державному виконавцю було відомо, що рішення суду виконано відповідно до графіку, встановленого ухвалою господарського суду від 28.08.2013 року та прострочки виконання не допускалось.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, суд вважає за можливе скаргу Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень задовольнити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради на дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень, які полягають у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору № 44629582 від 05.02.2016р.

Визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору № 44629582 від 05.02.2016р.

Суддя ОСОБА_4