донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.04.2016 справа №2/275

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засіданні За участю представників сторін: від стягувача від боржника від ДВС розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність № 09-32/6-79 від 09.12.2015 р. не зявився ОСОБА_6, довіреність № 20-22/626 від 30.12.2015 р. Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від за скаргою на дії10 лютого 2016 р. Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду Донецької області від 19.10.2009 р. по справі №2/275, м. Київ
у справі№ 2/275 (суддя Курило Г.Є.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Кіровське Донецької області, м. Кіровське Донецької області
доДержавного підприємства Шахтарськантрацит, м. Шахтарськ Донецької області
простягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13 955 027,30 грн.
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу від 19.10.2009р. про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області по справі № 2/275, в якій просило суд визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р. про стягнення з Державного підприємства Шахтарськантрацит на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 750 000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 2 133 741,47 грн., заборгованості за комісійною винагородою в розмірі 342 684,11 грн., пені в розмірі 242 379,00 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 25500,00грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. та накласти арешт на майно та рахунки Боржника ДП Шахтарськантрацит в усіх установах банку.

Скарга обґрунтована тим, що 23.12.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 винесено постанову № 49720131 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р. В мотивувальній частині постанови державний виконавець посилався на відсутність у підписанта заяви повноважень на представництво інтересів Промінвестбанку у виконавчому провадженні, оскільки заяву до органів ДВС подано 18.12.2015 р., проте дія довіреності у представника ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_5 скінчилася 14.12.2015 р., внаслідок чого, державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник наполягає, що заяву № 19-276 від 10.12.2015 р. про примусове виконання рішення подано до органу ДВС шляхом надсилання цінного листа, направлення якого здійснено органами поштового звязку 10.12.2015 р., що підтверджується квитанцією поштового відправлення. Отже моментом звернення до органів ДВС слід вважати саме 10.12.2015 р., а не 18.12.2015 р., як зазначено в тексті постанови про відкриття виконавчого провадження.

У звязку з активною фазою проведення антитерористичної операції в Донецькій області матеріали справи №2/275, які необхідні для розгляду вказаної заяви, були втрачені.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.01.2016 р. по справі №2/275 відновлені наступні документи втраченої справи №2/275 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до Державного підприємства Шахтарськантрацит про стягнення заборгованості в розмірі 14 468 804,58 грн.: ухвала про порушення провадження по справі від 14.08.2009 р., рішення господарського суду Донецької області від 30.09.2009 р.; скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.01.2016 р.

04.02.2016 р. від Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк надійшло клопотання вих. № 09-12/349 від 04.02.2016 р. (з урахуванням клопотання №09-12/355 від 05.02.2016 р.), в якому зазначено, що при виготовленні скарги була допущена технічна помилка, у звязку з чим прохальну частину скарги Банк просив читати в наступній редакції: визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконними; зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р., про стягнення з Державного підприємства Шахтарськантрацит на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 750 000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2 133 741,47 грн., заборгованості за комісійною винагородою в розмірі 342 684,11 грн., пені в розмірі 242 379,00 грн., витрат по сплаті державного мита у розмірі 25 500,00 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. та накласти арешт на майно та рахунки Боржника ДП Шахтарськантрацит в усіх установах банку.

Судом прийняті зазначені клопотання від 04.02.2016 р. вих. № 09-12/349 та № 09-12/355 від 05.02.2016 р. та продовжено розгляд скарги з урахуванням зазначених вимог.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження незаконними.

Зобовязано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р. про стягнення з Державного підприємства Шахтарськантрацит на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк заборгованості за кредитним договором в розмірі 11 750 000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 2 133 741,47 грн., заборгованості за комісійною винагородою в розмірі 342 684,11 грн., пені в розмірі 242 379,00 грн., витрат по сплаті державного мита в розмірі 25 500,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що дії державного виконавця по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконними та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, оскільки правових підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа з підстав, наведених в постанові ВП №49720131 від 23.12.2015 р. у державного виконавця не було.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 у частині задоволених вимог скарги, а саме: в частині визнання незаконними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р., скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заявою № 19-276 від 10.12.2015 р. стягувач, ПАТ «Промінвестбанк», звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області у справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р. До заяви було надано копію довіреності представника стягувача зі строком дії до 14.12.2015 р. Виконавчий документ був переданий на виконання головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 23.12.2015 р., яким 23.12.2015 р. була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49720131 відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що термін дії довіреності представника, на час предявлення виконавчого листа до виконання закінчився. Тобто, на час предявлення виконавчого документу на виконання державного виконавця, а саме 23.12.2015 р., термін дії довіреності представника сплив ще 14.12.2015 р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2016 р. прийнято апеляційну скаргу у справі № 2/275 до провадження та призначено до розгляду на 05.04.2016 р.

У звязку з неможливістю головуючого судді Склярук О.І. продовжувати розгляд справи у зв'язку із перебуванням у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано склад колегії суддів: Дучал Н.М. головуючий суддя, судді Агапов О.Л. та Малашкевич С.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.04.2016 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275, призначену до розгляду на 05.04.2016 р. о 10:15.

Представник скаржника в судовому засіданні 05.04.2016 р. наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги. Просив ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 у частині задоволених вимог скарги, а саме: в частині визнання незаконними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р., скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Представник стягувача в судовому засіданні 05.04.2016 р. проти вимог апеляційної скарги заперечував. Просив апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 - залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Надав клопотання про долучення до матеріалів справи копію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.11.2015 р. ВП № 16079720 (на підтвердження дотримання строків пред»явлення наказу від 19.10.2009 р. у справі № 2/275 до виконання).

Представник Департаменту не заперечував проти долучення вищезазначеної постанови до матеріалів справи, підтвердивши що наказ господарського суду Донецької області про примусове виконання рішення у справі № 2/275 знаходився на виконанні з 27.11.2009 р.

Згідно з положеннями ст.ст.101,106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.09.2009 р. у справі № 2/275 позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до Державного підприємства Шахтарськантрацит про стягнення заборгованості в розмірі 14 468 804,58 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства Шахтарськантрацит на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Кіровське Донецької області заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 750 000,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 2 133 741,47 грн., заборгованість за комісійною винагородою в розмірі 342 684,11 грн., пеню у розмірі 242 379,00 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

На виконання зазначеного рішення 19.10.2009 р. господарським судом Донецької області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

11.11.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову (ВП № 49720131) про повернення виконавчого документу стягувачеві, з якої вбачається, що наказ № 2/275, виданий 19.10.2009р., з 25.11.2009р. перебував на примусовому виконанні органу ДВС та повернутий стягувачеві 12.11.2015р., про що свідчить лист Відділу ПВР № 16079720-1/18 від 12.11.2015р.

Заявою № 19-276 від 10.12.2015 р. стягувач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, за підписом начальника відділу позовної роботи та примусового стягнення Управління проблемних активів Донецького та Луганського регіонів Департаменту проблемних активів ПАТ Промінвестбанк ОСОБА_5, звернувся до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо прийняття до виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009р., відкриття виконавчого провадження відносно боржника ДП «Шахтарськантрацит» з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

До заяви додавалася, у тому числі, копія довіреності на представника стягувача ОСОБА_5 № 09-32/857 від 15.12.2014 р. зі строком дії до 14.12.2015 р., якою начальник відділу позовної роботи та примусового стягнення управління проблемних активів Донецького і Луганського регіонів Департаменту проблемних активів ПАТ Промінвестбанк ОСОБА_5 уповноважений на представництво інтересів банку в органах державної виконавчої служби та підписання всіх необхідних документів для здійснення цих повноважень.

23.12.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусовому виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49720131.

В підставу відмови у відкритті виконавчого провадження, державним виконавцем зазначено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, надано копію довіреності від 15.12.2014 р. на представництво інтересів стягувача у виконавчому провадженні, видану на імя ОСОБА_5, з терміном дії до 14.12.2015 р. Заяву про відкриття виконавчого провадження подано до Міністерства юстиції України 18.12.2015р., а до Відділу примусового виконання рішень 22.12.2015р, отже на час пред»явлення виконавчого листа до виконання термін дії довіреності на ім»я ОСОБА_5 закінчився. Тому на підставі п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 2/275, виданого 19.10.2009 р.

Боржник не погодився з такими діями виконавчої служби та звернувся до господарського суду з відповідною скаргою.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу (ст.ст.1, 2 Закону України Про виконавче провадження).

Статтею 19 Закону України Про виконавче провадження визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону (зокрема, судового наказу), за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону України Про виконавче провадження).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження).

За умовами ст.25 наведеного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі ( ст. 26 Закону України Про виконавче провадження) :

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізовувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Згідно з ч. 1 ст. 247 Цивільного кодексу України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності ( п.1ч.1 ст.248 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що стягувач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою № 19-276 від 10.12.2015 р. про примусове виконання рішення та забезпечення виконання. Вищевказана заява підписана представником стягувача ОСОБА_5 на підставі довіреності, що видана без права передоручення та є дійсною до 14.12.2015 р. Дана заява разом з оригіналом наказу по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р., копією рішення господарського суду Донецької області по справі № 2/275 та копією довіреності на ОСОБА_5, була направлена на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 10.12.2015 р. з описом вкладення у цінний лист, що підтверджується копією квитанції Харківської дирекції УДППЗ Укрпошта від 10.12.2015 р. та копією опису вкладень до цінного листа, копії яких наявні в матеріалах справи. Отже, заява № 19-276 про примусове виконання наказу, виданого 19.10.2009р., була підписана представником стягувача ОСОБА_5 та направлена до органу ДВС 10.12.2015р., тобто під час дії довіреності, що видана стягувачем на імя ОСОБА_5

Тому, наполягання Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відсутність у представника стягувача ОСОБА_5 повноважень, на момент фактичного отримання органом ДВС заяви про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, є помилковим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки на дату підписання та направлення заяви до органу ДВС (дата здійснення повноважень) термін дії довіреності, що видана на імя ОСОБА_5, не припинився.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення скарги ПАТ «Промінвестбанк» та визнання незаконними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7, щодо винесення постанови (ВП 49720131) від 23.12.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Також, скаржник просить зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі Півень проти України судом вказано, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2004р. справа «ОСОБА_6 проти України», суд нагадав свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Враховуючи відсутність зауважень з боку державного виконавця стосовно відповідності виконавчого документу вимогам Закону та строку предявлення, господарським судом правомірно зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 2/275, виданого 19.10.2009 р.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні скарги ПАТ «Промінвестбанк» про зобов»язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накласти арешт на майно та рахунки боржника ДП «Шахтарськантрацит» 86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20) в усіх установах банку.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Отже, виходячи з наведеного, накладання арешту на майно та кошти боржника є правом, а не обов»язком державного виконавця.

За правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в п.7 постанови № 14 від 26.12.2003р. „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які, згідно із Законом України "Про виконавче провадження", можуть здійснюватися тільки за розсудом державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного провадження у справі № 2/275 оголошені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2016 р. у справі № 2/275 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: О.Л. Агапов

ОСОБА_3

Надруковано 7 екз.:

2-ДВС

1- стягувачу

1- боржнику

1- у справу

1-ДАГС

1 - ГСДО