ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2016 Справа № 920/231/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Барбара ТРАМП», м. Житомир

до відповідача: Колективного підприємства торгівлі «Корал 1», м. Шостка, Сумська область

про стягнення 16 483 грн. 85 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь секретар с/з ОСОБА_1

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла за договором постачання № 78 від 22.09.2014 у розмірі 10 079 грн. 70 коп. внаслідок невиконання грошового зобовязання щодо оплати за поставлений товар, інфляційні нарахування у розмірі 4 523 грн. 78 коп., 15% річних від простроченої суми у розмірі 1 880 грн. 37 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи.

21.03.2016 позивачем до суду була подана заява про уточнення позовних вимог № 17/03-2 від 17.03.2016, в якій уточнив прохальну частину позову стосовно розміру судового збору.

У дане судове засідання представник позивача не прибув, додаткових письмових пояснень по справі не подав.

Представник відповідача у дане судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення відповідачу 14.03.2016 ухвали господарського суду Сумської області від 10.03.2016 про порушення провадження у справі та 24.03.2016 ухвали господарського суду Сумської області від 21.03.2016 про відкладення розгляду справи.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для вирішення спору між сторонами по суті, а також те, що ухвали суду були направлені відповідачу за адресою, зазначеною в матеріалах справи та отримані ним, суд вважає відповідача повідомленим належним чином та можливим розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Барбара ТРАМП» (позивач, постачальник) та Колективним підприємством торгівлі «Корал 1» (відповідач, покупець) 22.09.2014 був укладений договір постачання за № 78, відповідно до розділу 1 якого позивач зобов`язується передати, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити продукти харчові (товар) на умовах, визначених в цьому договорі (п. 1.1 договору).

Найменування, асортимент та кількість товару визначаються у видаткових накладних, які складаються сторонами при прийманні передачі кожної партії товару (п. 1.2 договору).

Згідно розділу 2 договору, ціна кожної одиниці товару визначається позивачем та вказується у видаткових накладних. Вартість однієї партії товару являє собою вартість товару, зазначену у видатковій накладній, за якою ця партія поставляється. Загальна сума договору необмежена та складається із суми всіх видаткових накладних, складених відповідно до цього договору.

У відповідності до п. 4.1 договору, розрахунки за товар за кожною поставленою партією товару здійснюються шляхом оплати відповідачем вартості партії товару протягом десяти календарних днів з дати поставки такої партії. Оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача або в іншій формі та спосіб, що не заборонені чинним законодавством України, за умови попереднього погодження форми і способу розрахунків із позивачем (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 10.2 договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2015 року, а відносно грошових зобов`язань до повного їх виконання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договір постачання № 78 від 22.09.2014, який за своєю правовою природою є договором поставки, підписаний директорами сторін, скріплений печатками сторін, відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 837 Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку.

У ст. 712 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання відповідно до договору виконав, що підтверджується матеріалами справи. Факт поставки товару відповідачу підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № РН-0000498 від 23.09.2014, підписаною повноважними представниками сторін та скріпленою печатками сторін, а також Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014, підписаного та скріпленого печатками сторін.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати за отриманий товар за договором не виконав, тому його заборгованість перед позивачем по сплаті за поставлений товар склала 10 079 грн. 70 коп., у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного розміру боргу з відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, подав суду достатньо доказів, які обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію щодо наявності заборгованості відповідача перед ним в сумі 10 079 грн. 70 коп. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині основного боргу є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, за невиконання грошових зобовязань по договору № 78 від 22.09.2014, позивач просить стягнути з відповідача 1 880 грн. 37 коп. 15% річних та 4 523 грн. 78 коп. інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 7.3.1 договору сторони узгодили інший розмір процентів, ніж передбачений статтею 625 ЦК України, а саме 15%.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 15% річних та інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, а позивачу за його рахунок відшкодовуються витрати по його сплаті.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Колективного підприємства торгівлі «Корал 1» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Кутузова, 2, код 14025140) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барбара ТРАМП» (10019, м. Житомир, вул. Слобідська, 29, код 33732613) 10 079 грн. 70 коп. основної заборгованості, 4 523 грн. 78 коп. інфляційних витрат, 1 880 грн. 37 коп. 15% річних, 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2016

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД