ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 справа № 908/6083/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. б/н від 24.06.2015,
від відповідача 1: від відповідача 2:ОСОБА_5 за дов. б/н від 11.01.2016, не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч Полтавської області,
на рішення господарського суду Запорізької області
від17.02.2016
по справі№908/6083/15 (ОСОБА_6Г.)
за позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Веселівський завод сухого знежиреного молока", смт. Веселе Веселівського району Запорізької області,
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч Полтавської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛ-ТРАНС 2010", с. Новогригорівка Гуляйпільського району Запорізької області,
простягнення 5 826 429, 73 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю «Веселівський завод сухого знежиреного молока» (далі ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока»), смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський молочний завод» (далі ТОВ «ЛМЗ»), м. Гадяч Гадяцький район Полтавської області, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мол-транс 2010» (далі ТОВ «Мол-транс 2010»), с. Новогригорівка Гуляйпільського району Запорізької області, про визнання Угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015 між ТОВ «ЛМЗ» та ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» припиненою шляхом її розірвання, стягнення з ТОВ «ЛМЗ» основного боргу за договором поставки у розмірі 5 823 429, 73 грн., та стягнення з ТОВ «ЛМЗ» та ТОВ «МОЛ-ТРАНС 2010» солідарно заборгованості в сумі 3 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 у справі № 908/6083/15 позовні вимоги ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» задоволено частково та стягнуто з ТОВ «ЛМЗ» на користь позивача основний борг у розмірі 5 823 429, 73 грн., стягнуто з ТОВ «ЛМЗ» та ТОВ «МОЛ-ТРАНС 2010» солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 3 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ТОВ «ЛМЗ», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 у справі № 908/6083/15. Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосував норми як матеріального, так і процесуального права. Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» не надало всіх передбачених Договором поставки № 58-13 від 21.12.2013 товаросупровідних документів покупцю, у звязку з чим має місце прострочення кредитора; вартість товару, передбачена Додатковими угодами, відрізняється від вартості, зазначеної у видаткових накладних, що призвело до неправильного розрахунку заборгованості; висновок місцевого господарського суду про те, що ТОВ «ЛМЗ» визнало частину заборгованості, підписавши Угоду про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015, є необґрунтованим.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні підтримав доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник ТОВ "МОЛ-ТРАНС 2010" у судове засідання не з'явилвся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому коллегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності, з чим погодились представники позивача та відповідача 1.

У судовому засіданні представник ТОВ «ЛМЗ» заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 908/6083/15 у зв'язку з розглядом у Зінківському районному суді Полтавської області справи № 530/507/16-ц за позовом ТОВ «ЛМЗ» до ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» та ОСОБА_7 про визнання Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013 недійсним та стягнення грошових коштів.

Заслухавши доводи представника позивача, який висловився проти задоволення цього клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки при розгляді цієї справи суд самостійно може надати правову оцінку спірному Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013 та за необхідності наділений правом визнати цей договір недійсним, керуючись ст. 83 ГПК України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В :

Між ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» та ТОВ «ЛМЗ» 21.02.2013 було укладено Договір поставки № 58/13 (далі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязується систематично передавати у власність Покупця молоко коровяче, а Покупець зобовязується приймати й оплачувати молоко на умовах та в порядку, визначеному цим Договором (т. 1, а. с. 16-17).

Відповідно до п. 1.2 Договору кількість молока зазначається у Спеціалізованій товарній накладній на перевезення молочної сировини за формою 1-ТН (МС), затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України від 01.07.2002 № 176, ціна у протоколах погодження цін (Додаток № 1), які після погодження (в порядку, передбаченому цим Договором), належного оформлення та підписання Сторонами, є невідємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник зобовязаний передати Покупцю молоко протягом 1 (одного) календарного дня з моменту здійснення Покупцем його попередньої оплати в порядку, передбаченому п. 5.4 цього Договору, на умовах DAP (Інкотермс-2010) склад Покупця, що знаходиться за адресою: 64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Червоногвардійська, 45А. Поставка молока може здійснюватися на інших умовах, про що Сторони укладають Додаткову угоду.

У п. 2.3 Договору Сторони узгодили, що на кожну партію молока Постачальник зобовязаний надати Покупцю такі супровідні документи:

товарно-транспортну накладну Ф1-ТН, спеціалізовану товарну накладну формою № 1-ТН (МС) із заповненням в них усіх реквізитів щодо кількості та якості молока;

видаткову накладну.

Податкова накладна надається Постачальником Покупцю протягом 3 (трьох) календарних днів після її реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних з відповідною копією квитанції про прийом податкової накладної та відміткою про її реєстрацію в ЄРПН.

Ветеринарне свідоцтво (Ф-2) надається Постачальником Покупцю на заплановану кількість молока, що передаватиметься у власність Покупцю на кожний місяць не пізніше 3 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 2.4 Договору у випадку, якщо Постачальник своєчасно не надасть Покупцю документи (всі разом або будь-які з них окремо), що зазначені в п. 2.3 Договору, або надасть Покупцю документи (всі разом або будь-які з них окремо) неналежно оформленими, то в цьому випадку Покупець має право призупинити оплату молока згідно з п. 5.4 цього Договору до моменту надання Постачальником належним чином оформлених документів, зазначених у п. 2.3 цього Договору.

Ціна на молоко встановлюється в національній валюті України гривні та погоджується Сторонами шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток № 1), який є невідємною частиною цього Договору (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору Покупець зобовязаний проводити оплату за Товар.

Згідно з п. 5.4 Договору Покупець здійснює оплату молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% попередньої оплати.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами та діє до 31.12.2014 (п. 10.1 Договору).

Відповідно до п. 10.4 Договору, по закінченні терміну дії цього Договору у разі відсутності заяви сторони про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця до моменту закінчення терміну його дії, він вважається продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Колегія суддів, враховуючи умови Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013 та приписи ст. 204 ЦК України, вважає, що цей Договір є чинним і не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Додатковими угодами до Договору в порядку п. 1.2 Договору Сторони узгодили ціну за 1 кг молока коровячого питного пастеризованого: за Додатковою угодою до Договору від 06.03.2015 5,40 грн. (т. 1, а. с. 22); за Додатковою угодою до Договору від 20.03.2015 5,20 грн. (т. 1, а. с. 23); за Додатковою угодою до Договору від 13.04.2015 5,00 грн. (т. 1, а. с. 24); за Додатковою угодою до Договору від 22.04.2015 3,50 грн. (т. 1, а. с. 25).

Додатковою угодою до Договору від 24.06.2013 сторони, зокрема, змінили низку умов Договору поставки, визначивши, що товаром за цим Договором є молоко коровяче пастеризоване (ДСТУ 3662-97) та молоко знежирене (т. 1, а. с. 20-21).

На виконання умов Договору ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» у період з 28 січня по 29 жовтня 2015 року поставило ТОВ «ЛМЗ» товар на загальну суму 22 196 786, 40 грн.

Оскільки ТОВ "ЛМЗ" не здійснювало вчасну оплату товару за Договором поставки, 04.08.2015 між ТДВ "Веселівський завод сухого знежиреного молока" та ТОВ "ЛМЗ" було укладено Угоду про порядок виконання зобов'язань, за умовами якої сторони домовились визначити порядок виконання зобов'язань ТОВ "ЛМЗ" перед ТДВ "Веселівський завод сухого знежиреного молока" щодо погашення наявної заборгованості за поставлену молочну сировину на суму 9 951 716, 29 грн. шляхом перерахування 452 350, 74 грн. кожні 7 днів з 07 серпня до 31 грудня 2015 року включно (т. 1, а. с. 27).

Між ТОВ "МОЛ-ТРАНС 2010" та ТДВ "Веселівський завод сухого знежиреного молока" 28.01.2015 було укладено Договір поручництва, за умовами якого ТОВ "МОЛ-ТРАНС 2010" зобов'язується солідарно відповідати перед ТДВ "Веселівський завод сухого знежиреного молока" за виконання зобов'язань ТОВ "ЛМЗ" за Договором поставки № 58/13 від 21.02.2013 у межах 3 000, 00 грн. (т. 1, а. с. 154).

У звязку з тим, що Покупець здійснив часткову оплату поставленої продукції на загальну суму 16 370 356, 66 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи, утворилась заборгованість, що стало підставою для звернення ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» до суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтями 526, 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

ТОВ «ЛМЗ» в апеляційній скарзі посилається на те, що Сторони не узгодили у встановленому Договором поставки порядку ціну на молоко знежирене, а тому суд першої інстанції неправильно визначив суму заборгованості за зазначеним Договором.

Колегія суддів з твердженням відповідача 1 не погоджується, оскільки воно спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійсно не укладали протоколів узгодження цін на молоко знежирене в порядку п. 1.2 Договору поставки, однак така ціна зазначена у видаткових накладних як за одиницю товару без ПДВ, так і за кожну партію з ПДВ.

Враховуючи, що зазначені накладні підписані представниками та скріплені печатками сторін без зауважень та претензій, колегія суддів вважає, що у такий спосіб сторони узгодили ціну на молоко знежирене, що не суперечить приписам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі відповідач 1 стверджує, що після укладення Угоди про порядок виконання зобовязань між ТОВ «ЛМЗ» та ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» від 04.08.2015 сторони продовжили виконувати зобовязання за Договором поставки № 58/13 від 21.02.2013 у звичайному режимі на підставі зазначеного Договору, а тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідач визнав суму боргу шляхом підписання цієї Угоди є необґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги та вважає за необхідне зазначити таке.

Між ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» та ТОВ «ЛМЗ» виникло грошове зобовязання в розумінні ст.ст. 509, 524, 533 ЦК України на підставі Договору поставки.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в якості підстав позову ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» зазначає саме Договір поставки № 58/13 від 21.02.2013.

Оскільки Угодою про порядок виконання зобовязань, на яку посилається відповідач 1, сторони не вносили зміни до Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013, то правовідносини сторін з поставки продукції ґрунтуються саме на умовах останнього.

Крім того, 12.06.2015 між ТОВ «ЛМЗ» та ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» було укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій Покупець визнає суму заборгованості за Договором поставки в розмірі 9 253 041, 00 грн. (т. 3, а. с. 10).

Також колегія суддів зауважує, що заборгованість Покупця перед Постачальником за спірним Договором поставки підтверджена первинними бухгалтерськими документами, зокрема видатковими накладними та товарно-транспортними накладними на перевезення молочної сировини (форма № 1-ТН (МС), а тому доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач 1 також зазначає, що Постачальник не передав усіх товаросупровідних документів, передбачених п. 2.4 Договору поставки, у звязку з чим слід вважати, що ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» не виконало свого обовязку з поставки продукції, а тому має місце прострочення кредитора.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта та зазначає, що на підставі п. 5.4 Договору оплата продукції здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати, а тому обовязок Покупця виник до моменту поставки продукції.

Підписавши видаткові накладні та спеціальні товарно-транспортні накладні (форма № 1-ТН (МС) ТОВ «ЛМЗ» фактично погодилось прийняти товар в якості, кількості та за ціною, зазначеною в них, а в подальшому не вимагало ані надання інших товаросупровідних документів, ні повернення товару в порядку ст. 666 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» в частині стягнення з ТОВ «ЛМЗ» на користь позивача заборгованості за Договором поставки у розмірі 5 823 429, 73 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 між ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» (Кредитор) та ТОВ «МОЛ-ТРАНС 2010» (Поручник) було укладено Договір поручництва, за умовами якого Поручник зобовязався солідарно відповідати перед Кредитором за виконання зобовязання боржником щодо належного виконання зобовязань з оплати поставленого товару згідно Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013 (т. 1, а. с. 154).

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки Поручник відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань, які виникають на підставі Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013 у межах 3 000, 00 грн.

Згідно з п. 4.1 Договору поруки Поручник несе з боржником солідарну відповідальність перед Кредитором у межах 3 000, 00 гривень.

Оцінивши зміст цього договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поруки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 49 ЦК України.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов'язання ТОВ «МОЛ-ТРАНС 2010» як поручителя за виконання ТОВ «ЛМЗ» основного зобовязання за Договором поставки не припинено, а ТОВ «ЛМЗ» не виконало обовязку з оплати продукції за Договором поставки належним чином, а тому позовні вимоги ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» в частині стягнення з відповідачів солідарно 3 000, 00 грн. на підставі Договору поруки підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про припинення Угоди про порядок виконання зобовязань між ТОВ «ЛМЗ» та ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» від 04.08.2015 шляхом її розірвання колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» не наводить правових підстав розірвання Угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

Щодо інших доводів, викладених в апеляційній скарзі, які на думку відповідача 1 є підставою для скасування оскаржуваного рішення, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Лозівський молочний завод» не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 у справі № 908/6083/15 підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване з підстав, викладених вище.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський молочний завод», м. Гадяч Полтавської області, на рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 у справі № 908/6083/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 у справі № 908/6083/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3