КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 910/1416/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Рудченка С.Г.

Лобаня О.І.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 12.04.2016 року по справі №910/1416/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2016р.

за заявою Національного антикорупційного бюро України про забезпечення позову у справі №910/1416/16 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Національного антикорупційного бюро України

до 1.Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", 2.Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК"

про визнання договору недійсним.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року Національне антикорупційне бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК" про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року.

Крім того, 22.02.2016 року Національне антикорупційне бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" в сумі 41 866 367,52 грн., що знаходяться на банківських рахунках останнього, у тому числі на розрахунковому рахунку № 2812, відкритому у Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", МФО 322669.

В обґрунтування зазначеної заяви Національне антикорупційне бюро України зазначає, що у випадку визнання судом недійсним Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року у Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" виникне зобов'язання щодо повернення грошових коштів у сумі 41 866 367,52 грн., які в подальшому мають бути зараховані на поточний рахунок Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО", як оплата за поставлену електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №76/223 від 01.12.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. заяву Національного антикорупційного бюро України про забезпечення позову у справі №910/1416/16 задоволено повністю.

Накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" в сумі 41 866 367,52 грн., що знаходяться на банківських рахунках Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", у тому числі на розрахунковому рахунку № 2812, відкритому у Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", МФО 322669.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 16.03.2016р., Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування обставин господарським судом, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права.

Національним антикорупційним бюро України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Відкрите акціонерне товариство "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО", Товариство з обмеженою відповідальністю " ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" та Державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК" не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчить наявна в матеріалах справи докази. Однак, Відкрите акціонерне товариство "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" та Товариство з обмеженою відповідальністю " ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Вислухавши думку представників сторін та враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги та те, що неявка загачених вище представників не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

12.04.2016р. в судовому засіданні представник Національного антикорупційного бюро України заявив усне клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та відкладення розгляду справи.

Представники Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" заперечували проти задоволення зазначеного клопотання.

Розглянувши в судовому засідання дане клопотання, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку представників сторін, судова колегія вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підчас прийняття оскаржуваної ухвали суду Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не було залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Тобто, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно із п.1 ч.1 ст.67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать банківські виписки по рахунку ПАТ "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" №2812 за період з 22.12.2014 року по 09.12.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" грошові кошти у сумі 41 866 367,52 грн. Вказані кошти були перераховані Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" в рахунок погашення заборгованості за електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №76/223 від 01.12.2012 року.

Разом з цим, як стверджує Національне антикорупційне бюро України, зазначені кошти у загальній сумі 41 866 367,52 грн., відповідно до положень ч. 2 ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", мали бути зараховані на поточний рахунок Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" із спеціальним режимом використання №01 у ОПЕРВ філії - Запорізьке ОУ АТ "Ощадбанк", та в подальшому перераховані на рахунок Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК".

Таким чином, у випадку визнання судом недійсним Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року, у Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", в силу ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, на підставі рішення суду виникне зобов'язання з повернення грошових коштів у сумі 41 866 367,52 грн., які в подальшому мають бути зараховані на поточний рахунок Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" із спеціальним режимом використання як оплата за поставлену електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №76/223 від 01.12.2012 року.

У відповідності до п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" в сумі 41 866 367,52 грн. може утруднити виконання судового рішення у разі визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року і за яким останнє буде зобов'язане повернути грошові кошти у сумі 41 866 367,52 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ".

Аналізуючи доводи апелянта в частині того, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не мав процесуального права накладати арешт на його рахунки, оскільки предметом спору є вимога немайнового характеру, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Національне антикорупційне бюро України звернулося до суду першої інстанції з позовом про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як встановлено вище, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" було перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" грошові кошти у сумі 41 866 367,52 грн. Вразі визнання судом Договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015 року недійсним на підставі ст.215 Цивільного кодексу України, виникають правові наслідки недійсності правочину щодо повернення грошових коштів у сумі 41 866 367,52 грн.

Згідно із п.1 ч.1 ст.67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Таким чином, діючими нормами ГПК України не передбачено заборони на застосування такого способу забезпечення позову як накладення арешту на кошти при немайнових спорах.

За таких обставин, вжиття наведених заявником заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав останнього на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість відновлення його порушеного права, що зумовлює задоволення відповідної заяви.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, сторонами не надано.

Враховуючи вищевикладене, доводи, наведені Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду.

Судові витрати на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 66, 67, 99, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. у справі №910/1416/16 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2016 року у справі №910/1416/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/1416/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді С.Г. Рудченко

О.І. Лобань