ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р.Справа № 916/2139/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Воронюка О.Л.

Суддів: Лашина В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі Максіміхіній Ю.В.

За участю:

Від ПАТ «ОСОБА_1 кредит» - ОСОБА_2; довіреність № 9; дата видачі: 02.09.2015;

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" та Приватного підприємства "ДІВА КО" у судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ"ОРОБОРОС"

на рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016р.

по справі № 916/2139/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит"

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС";

2. Приватного підприємства "ДІВА КО";

про стягнення 13 682 618,95 грн.

Встановила:

26.05.2015 до господарського суду Одеської області від ПАТ «ОСОБА_1 кредит» надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором із ТОВ «ОРОБОРОС» та ТОВ «Діва Ко».

27.05.2015 ухвалою господарського суду Одеської області порушено провадження у справі.

15.01.2016 рішенням господарського суду Одеської області задоволено позов Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" та Приватного підприємства "ДІВА КО" про стягнення 13 682 618,95 грн.

Стягнено солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд.26, код 37476177) та Приватного підприємства "ДІВА КО" (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, буд.50, оф.202, код 36554531) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська,52/58, код 20057663) 6 999 800/шість мільйонів девятсот девяносто девять тисяч вісімсот/грн. 00 коп. сума заборгованості за кредитом; 186 577/сто вісімдесят шість тисяч пятсот сімдесят сім/грн. 13 коп. сума заборгованості за процентами; 57 623/пятдесят сім тисяч шістсот двадцять три/грн. 83 коп. сума пені за несвоєчасну сплату процентів; 1 218 995/один мільйон двісті вісімнадцять тисяч девятсот девяносто пять/грн. 44 коп. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 5 575/пять тисяч пятьсот сімдесят пять/грн. 09 коп. 3 % річних від простроченої суми процентів; 94 926/девяносто чотири тисячі девятсот двадцять шість/грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми кредиту; 111 534/сто одинадцять тисяч пятсот тридцять чотири/грн. 25 коп. індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; 2 557 586/два мільйона пятсот пятдесят сім тисяч пятсот вісімдесят шість/грн. 36 коп. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту; 350 000/триста пятдесят тисяч/грн. 00 коп. штраф за прострочку кредиту; 2 100 000/два мільйона сто тисяч/грн. 00 коп. - штраф за прострочку процентів.

Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд.26, код 37476177) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська,52/58, код 20057663) 36 540,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнено з Приватного підприємства "ДІВА КО" (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, буд.50, оф.202, код 36554531) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська,52/58, код 20057663) 36 540,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позов ПАТ «ОСОБА_1 кредит» господарський суд обґрунтував свою позицію тим, що матеріалами справи підтверджено факт несвоєчасного виконання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" грошового зобовязання за Кредитним договором у сумі - 6 999 800,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" та Приватне підприємство "ДІВА КО" солідарно мають сплатити на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" 13 682 618,95 грн., з яких: 6 999 800,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 186 577,13 грн. сума заборгованості за процентами; 57 623,83 грн. сума пені за несвоєчасну сплату процентів (за період з 30.10.2014 р. по 30.04.2015 р); 1 218 995,44 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 30.10.2014 р. по 30.04.2015 р.) ; 5 575,09 грн. 3 % річних від простроченої суми процентів (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 94 926,85 грн. - 3 % річних від простроченої суми кредиту (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 111 534,25 грн. індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 2 557 586,36 грн. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 350 000,00 грн. штраф за прострочку кредиту; 2 100 000,00 грн. - штраф за прострочку процентів.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ"ОРОБОРОС" в якій скаржник просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_1 кредит» про солідарне стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог скаржник послався на порушення норм матеріального та процесуального права господарським судом Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення.

24.03.2016 до суду від ПАТ «ОСОБА_1 кредит» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав викладених у відзиві.

28.03.2016 до суду від ТОВ «Діва Ко» надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Зазначене клопотання обґрунтовано зайнятістю представника відповідача у іншому судовому засіданні, яке призначено до розгляду на 29.03.2016 о 10:00 та неможливістю направити іншого представника для участі у даній справі.

Розглянувши вищевказане клопотання у судовому засіданні та заслухавши думку представника ПАТ «ОСОБА_1 кредит», який заперечував щодо відкладення розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступних висновків.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.).

Так, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до положень ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Крім цього, судова колегія зазначає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 25.02.2016 у даній справі, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Отже, клопотання ТОВ «Діва Ко» про відкладення розгляду справи колегією відхиляються.

Заслухавши пояснення представника ПАТ «ОСОБА_1 кредит», дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених обставин та їх юридичну оцінку, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 національний кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС укладено генеральний договір про здійснення кредитування, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязується в порядку і на умовах визначених цим договором та кредитними договорами, що будуть укладені у межах та на виконання умов цього договору, що становлять його невідємну частину, надавати Позичальнику кредитні кошти, а Позичальник зобовязувався в порядку і на умовах, визначених цим Договором та кредитними договорами повернути кредитні кошти, своєчасно сплатити проценти за користування кредитними коштами та сплатити інші платежі, визначені цим договором та кредитними договорами.

В межах та на виконання Генерального договору про здійснення кредитування № 05.1-238ю/2013/2-1, 10.12.2013 р. між Банком та Позичальником укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-239ю/2013/2-1 (Кредитний договір), відповідно до якого, ОСОБА_1 зобовязується надати Позичальнику грошові кошти (Кредит), окремими частинами траншами (Транш) у тимчасове користування, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах максимального ліміту заборгованості до 7 000 000,00 грн. зі сплатою 22,0% річних та комісій, в розмірі та в поорядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку № 1 до цього Договору, що є невідємною складовою частиною цього Договору, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Кредитним договором до 09.12.2014 р. або достроково у випадках, передбачених Кредитним договором.

Згідно з п.2.5 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Відповідно до п.2.6 кредитного договору, сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно до 5 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, на рахунок в Банку, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Банк виконав взяті на себе зобовязання за Кредитним договором, відповідно до п.2.1 Кредитного договору перераховано Позичальнику кредитні кошти на його поточний рахунок в межах максимального ліміту в розмірі 6 999 800,00 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку та заяви на видачу кредиту.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС", як позичальником, в свою чергу, в порушення умов договору і в термін до 09.12.2014 р. не повернуто позивачу заборгованість за кредитом та не сплачено проценти за користування кредитними коштами

Згідно п.4.2 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених Договором та Тарифи, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п.1.1.1, 2.4, 2.14.3, 3.2.4,4.4 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості, що діяла у період невиконання зобовязань за цим Договором.

Пунктом 4.3 Кредитного договору визначено, що у разі порушення Позичальником вимог, п.п.3.3.2-3.3.18 Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 5% від суми максимального ліміту Кредиту, визначеного п.1.1.1 цього Договору, за кожний випадок.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання в силу ст. 525 ЦК України не допускається.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОРОБОРОС» неналежно виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2013 р. з метою забезпечення виконання зобовязань за генеральним договором про здійснення кредитування та Кредитним договором, між Банком, Позичальником та Приватним підприємством "ДІВА КО" (Поручитель) укладено Договір поруки № 04.-867/1-4 (Договір поруки), відповідно до якого Поручитель зобовязався перед Банком солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобовязань за Генеральним договором про здійснення кредитування та за Кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до цього договору як укладеними, так і тим, що будуть укладені у майбутньому), а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.3.1.2 Договору поруки, Поручитель зобовязаний у разі невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобовязання, відповідати перед Банком разом із Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки, як уже було вищезазначено та вірно встановлено господарським судом Одеської області, ТОВ «ОРОБОРОС» не своєчасно виконало свої обовязки відповідно до умов Договору, а відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки та перевіривши арифметичний розрахунок заявлених вимог позивача.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРОБОРОС" та Приватне підприємство "ДІВА КО" солідарно мають сплатити на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 національний кредит" 13 682 618,95 грн., з яких: 6 999 800,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 186 577,13 грн. сума заборгованості за процентами; 57 623,83 грн. сума пені за несвоєчасну сплату процентів (за період з 30.10.2014 р. по 30.04.2015 р); 1 218 995,44 грн. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 30.10.2014 р. по 30.04.2015 р.) ; 5 575,09 грн. 3 % річних від простроченої суми процентів (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 94 926,85 грн. - 3 % річних від простроченої суми кредиту (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 111 534,25 грн. індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 2 557 586,36 грн. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту (за період з 06.05.2014 р. по 30.04.2015 р.); 350 000,00 грн. штраф за прострочку кредиту; 2 100 000,00 грн. - штраф за прострочку процентів.

Посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі на те, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто неможе бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення судовою колегією не приймається з огляду на наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконаного обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Вона є однаковою як для юридичних, так і для фізичних осіб. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

В той же час, зі змісту статті 625 Цивільного кодексу України випливає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

З іншого боку, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та річних, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Інші доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, судовою колегією не приймаються, оскільки вони спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016р. по справі № 916/2139/15 було прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 85, 99, 101 ; 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 15.01.2016р. по справі № 916/2139/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ТОВ"ОРОБОРОС" залишити без задоволення.

ПоГоловуючий суддя О.Л. Ворон

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко

ОСОБА_3