ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 рокуСправа № 912/292/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/292/16

за позовом: приватного підприємства "Шевченкове";

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічний захист";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області;

про стягнення 957 283 грн. 80 коп.

Представники:

позивача - у засіданні 28.03.16, 07.04 - ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.01.16;

відповідача - у засіданні 28.03.16, 07.04 - ОСОБА_2, довіреність № 1 від 26.01.15;

третьої особи - у засіданні 28.03.16 - головний спеціаліст управління контролю якості насіння та садибного матеріалу ОСОБА_3, довіреність б/н від 01.01.16.

Приватне підприємство "Шевченкове" (далі по тексту - Підприємство) 01.02.16 звернулося до господарського суду з позовною заявою без номеру від 27.01.16 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічний захист" (далі по тексту - Товариство) 957 283 грн. 00 коп., які є вартістю поставленого посівного матеріалу соняшника "НК Неома" неналежної якості.

Позов обґрунтований тим, що отримане та оплачене Підприємством насіння не відповідає вимогам стандарту ДСТУ 2240-93, не відповідає батьківським формам гібриду "Неома" та не є посівним матеріалам гібриду соняшника "НК Неома" як вбачається з протоколів аналізів зразків, відібраних середніх (репрезентаційних) проб насіння для визначення посівних якостей за актами № 4 від 21.04.15, № 67 від 15.05.15, від 24.07.15 №№ 84-15, 85-15 , тому покупець на підставі п. 1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України має право вимагати сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до пояснень, наданих позивачем 26.02.16, соняшник "НК Неома" внесено до державного реєстру сортів рослин, придатних для поширення в Україні на 2015 рік; представником Товариства ОСОБА_4 надано копію Сертифікату на насіння за реєстраційним № UA-24-21-302-14, виданого Державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області 13.02.15 (серія та номер бланка ЦН 0000913); за відсутності оригінала сертифіката Підприємство звернулось до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області та 17.02.16 отримало копію Сертифіката на насіння за реєстраційним номером № UA-24-21-302-14, виданого 13.02.15 (серія та номер бланка ЦН 0000913); у примірнику, наданому постачальником номер партії зазначено - F0144Н816034, і а примірнику, наданому Державною інспекції сільського господарства в Черкаській області - F0144Н840867.

У клопотанні, наданому 26.02.16, Підприємство, зазначивши, що при поставці товару надано копію Сертифікату на насіння за реєстраційним № UA-24-21-302-14, виданого Державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області 13.02.15 (серія та номер бланка ЦН 0000913), просив витребувати його оригінал у Товариства.

Ухвалою від 26.02.16 господарський суд таке клопотання задовольнив.

Відповідач оригінал витребуваного Сертифікату не надав, пояснюючи відсутність у нього такого документа в оригіналі.

Товариство позов не визнало, просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що

договір поставки № АХЗ_123 від 15.04.15 підписаний позивачем не був, погодження сторонами вимог до якості поставленого насіння не досягалось, відповідність соняшника вимогам державних стандартів, а також порядок приймання товару по кількості та якості сторонами не обумовлювався, мета придбання та використання соняшника "НК Неома" у господарській діяльності Підприємства Товариству не відома;

поставлене Товариством насіння соняшника було запаковане в мішки, на мішках містилось маркування товару;

претензій стосовно цілісності тари, її маркування та документів на посвідчення якості насіння у представника покупця під час отримання товару на склад не було;

у видаткових накладних покупець підтверджував відсутність претензій до переданого йому у власність товару (щодо кількості, якості, строку та умов поставки) й сертифікатів якості на товар;

товар придбаний Товариством по договору поставки № 15/04/15-1 від 15.04.15 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5;

відповідно до п. 13.3 ДСТУ 4138-2002 Сертифікат на насіння видається виробникові, яким Товариство не є, тому оригінал сертифікату на насіння за реєстраційним номером UA-24-21-302-14, виданого Державною інспекцією сільського господарства в Черкаській області 13.02.15 (серія та номер бланка ЦН 0000913) у нього відсутній;

з часу прийняття товару до подання позову Підприємство не зверталось до Товариства з вимогою надати оригінал Сертифікату на насіння, документи на підтвердження якості поставленого насіння - свідоцтво на гібридне насіння, не направляло повідомлення щодо участі представника Товариства у відібранні проб для перевірки якості соняшника;

Товариство не надавало позивачу офіційну згоду на відібрання проб насіння за відсутності його представника, а також погодження на передачу для дослідження проб до лабораторії ТОВ "Агроген", визнання цих результатів сторонами не досягалось;

акт від 02.07.15 Товариству не направлявся, копія акту ОСОБА_4 не вручалась;

копії документів на підтвердження позовних вимог отримані відповідачем разом із копією позовної заяви від 27.01.16 та із вимогою від 29.01.16, яка не містить повідомлення про відмову Підприємства від договору на підставі ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України;

відібрання середніх (репрезентаційних) проб насіння для визначення посівних якостей та складання головним спеціалістом управління контролю якості насіння та садибного матеріалу Державної сільськогосподарської інспекції у Кіровоградській області (далі по тексту - Інспекція) ОСОБА_3 актів № 4 від 21.04.15, № 7 від 15.05.15 проведено з порушенням ДСТУ 4138-2002, і останньою не приймалось рішення про надання до арбітражу (експертизи) визначення якості насіння та садивного матеріалу;

арбітражне (експертне) аналізування поставленого Товариством товару уповноваженими на це лабораторіями Держсільгоспінспекції України не здійснювалося;

передача Підприємством проб до лабораторії ТОВ "Агроген" є неправомірним, аналізування насіння здійснено з порушенням ст. 23 Закону України "Про насіння і садивний матеріал", Правил арбітражного (експертного) визначення якості насіння та порядку оформлення заяв, ДСТУ 2240-93;

протоколи аналізів ТОВ "Агроген" від 24.07.15 №№ 84-15 ДС, 85-15 ДС складені не за встановленими офіційними процедурами, а тому встановлені за такими процедурами результати досліджень є нікчемними;

відомості про зібраний врожай соняшника позивач не повідомляє, фактичні збитки не вираховує, а письмове звернення то Товариства із вимогами надати документи на підтвердження якості поставленого насіння та вимогу про перерахування коштів у сумі 957283 грн. 80 коп. направив вже після передачі спору на вирішення господарського суду, який своєю ухвалою зобов'язав подати такі докази;

У поясненнях, наданих 26.02.16 (№15-83/2 від 26.02.16) та 29.03.16 (без номеру від 28.03.16), третя особа повідомила про підтримання вимог заявника у повному обсязі та зазначила, що Головний спеціаліст Інспекції ОСОБА_3 при відібранні зразків соняшника "НК Неома" на схожість як посівного матеріалу, оформленні результатів аналізу, обстеженні полів, прийнятті участі у складанні та підписанні акту від 02.07.15 діяла в межах своїх повноважень та на підставі чинного законодавства; відібрані проби (Дублікат) були направлені до ТОВ "Агроген", так як в зв'язку з реорганізацією Державних насіннєвих інспекцій були ліквідовані електрофорезні лабораторії по визначенню рівня гібридності і типовості насіння кукурудзи, соняшнику та інших культур за наказом № 1 від 28.05.14; доступ до сайта Держсільгоспінспекції України "Насінництво та розсадництво" вільний, але там відсутня інформація про дані якості насіння, які були замінені у сертифікаті.

У нотаріально посвідченій заяві, зареєстрованій 24.02.16 у реєстрі за № 96, ОСОБА_4 повідомив, що він є учасником Товариства, і як найманий працівник ПП "Росток-Агротрейд" займається питаннями поставки насіння та засобів захисту рослин сільгоспвиробникам; оскільки Підприємство замовляло товар через нього, на стадії раннього сходження насіння, він разом із керівником Підприємства оглядали посіви соняшника, які були задовільними, сходи посівів в межах норми, не зріджені; довіреність № 42 від 02.07.15 надає йому повноваження представляти інтереси Товариства щодо вирішення виробничих, господарських та адміністративних питань без повноважень приймати участь у складанні акту про скриті недоліки поставленого товару; так як у його присутності акт від 02.07.15 про скриті недоліки поставленого товару не складався і його примірник йому не надавався.

25.03.16 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_4, в якій він просить врахувати його письмові пояснення та повідомляє про неможливість прибути у засіданні господарського суду на виклик з причин перебування у відрядженні, і оскільки його робота на ПП "Росток-Агротрейд" носить постійний роз'їздний характер, безпосередньо пов'язана з відбором та отриманням засобів захисту рослин , пестицидів на складах постачальника із подальшою їх доставкою до сільгоспвиробників, з початком весняних польових робіт його постійно немає у м. Кіровограді.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін і третьої осіб господарський суд встановив наступне.

По накладній № 195 від 20.04.15 Підприємство як покупець отримало від Товариства як продавця 80 мішків товару "Соняшник НК Неома" на суму 310 284 грн. (з ПДВ), по накладній № 295 від 13.05.15 - 170 мішків такого ж товару на суму 646 999 грн. 60 коп. (з ПДВ). Товар прийнятий представником Підприємства ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей (Типова форма № М-2) № 3 від 20.04.15, № 3 від 12.05.15. Зазначені вище видаткові накладні містять посилання на договір АХЗ 15_209/123н від 15.04.15, однак докази укладення сторонами такого договору відсутні. Сторонами підписана додаткова угода від 07.05.16 до договору поставки, змістом якої сторони дійшли взаємного погодження збільшити кількість і асортимент товару, що постачається, і Товариство - постачальник зобов'язалося у строк до 30.05.15 поставити Підприємству - покупцю 170 мішків соняшника "НК Неома", а останній зобов'язався оплатити вартість товару у сумі 646 999 грн. 60 коп. (з ПДВ) до 08.05.15. Платіжними дорученнями № 16 від 15.04.15, № 29 від 08.05.15, № 30 від 08.05.15, № 130538 від 12.05.15, № 19 від 13.05.15 покупець перерахував продавцю відповідно 310 284 грн., 101 000 грн., 158000 грн., 230 000 грн., 157 999 грн. 80 коп., всього - 957 283 грн. 80 коп. Такі обставини сторонами не оспорюються.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_7 господарського суду № 01-06/950/2012 від 20.07.2012, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

І документів, оформлених сторонами слідує факт здійснення господарської операції з поставки - купівлі товару, зазначеного у накладних № 195 від 20.04.15, № 295 від 13.05.15.

Твердження Товариства про те, що товар був залишений на складі Підприємства без оформлення з його боку належним чином господарської операції в момент передачі товару, не підтверджено належними доказами.

Докази узгодження сторонами вимог щодо якості поставленого у мішках соняшника відсутні. Товар прийнятий покупцем від продавця без зауважень.

Сорт "НК Неома", зареєстрований у 2010 році, внесений до державного реєстру сортів росли, придатних для поширення в Україні на 2015 рік.

Одночасно з передачею партії товару продавець передав покупцю копію Сертифіката на насіння сорту "НК Неома", урожаю 2014 р. (на бланку 0000913, виданого 18.02.15 Державною інспекцією сільського господарства у Черкаській області), в якому зазначена схожість - 90 відсотків та особа, які належить насіння - ТОВ Сингента", м. Київ. Тобто із названого документу вбачається, що Товариство не є виробником насіння соняшника "НК Неома".

Відповідно до п. 13.4 ДСТУ 4138-2002, п. 6. (нормативно-технічна документація) ДСТУ 22040-92, кожна партія оригінального та елітного насіння, яка реалізується для сівби, супроводжується "Атестатом на насіння", а репродукція - Свідоцтвом на насіння, гібридного насіння - Свідоцтвом на гібридне насіння, що оформлюються виробниками насіння на основі Сертифікатів на насіння та/або садивних матеріалів та актів апробації. Супроводжувальні сортові документи виписуються агрономом, підписуються керівником і скріплюються печаткою господарства-виробника насіння, або його посередника.

Відповідач не є виробником насіння. Докази узгодження сторонами умов про реалізацію Підприємству партії оригінального та елітного насіння, або репродукції чи гібридного насіння для сівби відсутні.

За п. 13.4.1 ДСТУ 4138-2002 у разі перепродажу посередник (перекупщик) виписує нові супровідні документи на якість насіння під свою відповідальність. Всі графи документа повинні бути заповненими. За невідповідність супроводжувальних документів встановленим вимогам або підміну партії керівник та винні несуть особисту відповідальність згідно з чинним законодавством.

При отриманні по накладних № 195 від 20.04.15, № 295 від 13.05.15 соняшнику у мішках і в подальшому Підприємство не вимагало від Товариства надати супровідні документи на якість соняшнику як насіння "НК Неома".

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 673, ст. 674 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується; якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам; відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Господарський суд погоджується із доводами відповідача про те, що сторонами не узгоджувалися умови про якість товару (партії товару), відповідність його меті, з якою він буде використовуватись; із вимогами га підтвердження відповідності товару у спосіб та в порядку, встановленому законом та іншими нормативно-правовими актами позивач не звертався.

Основні засади виробництва та обігу насіння і садивного матеріалу, а також порядок здійснення державного контролю за ним визначено Законом України "Про насіння і садивний матеріал". За ст. 15, ст. 17, 18 такого Закону насіння і садивний матеріал вводять в обіг після їх сертифікації; усі партії насіння і садивного матеріалу повинні супроводжуватися сертифікатами, зокрема насіння - сертифікатом на насіння, що засвідчує сортові та посівні якості; використання для сівби/посадки насіння та/або садивного матеріалу, яке не має відповідного сертифіката, забороняється; відомості про видачу сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал вносяться до Реєстру сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал. Визначення посівних якостей насіння та/або садивного матеріалу шляхом аналізування проб, відібраних від партії насіння та/або садивного матеріалу, здійснюється лабораторіями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Проби насіння і садивного матеріали відбираються від партій насіння та садивного матеріалу державним інспектором територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляді (контролю) в агропромисловому комплексі.

Товариство передало Підприємству копію сертифіката на насіння серії ЦН, номер бланку 0000913, реєстраційний номер UA-24-21-302-14.

Після порушення господарським судом 02.02.16 провадження у справі № 912/292/16 Підприємство звернулося до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, яка на запит від 17.02.16 із супровідним листом № 238 від 17.02.16 надала копію сертифіката на насіння серії ЦН, номер бланку 0000913, реєстраційний номер UA-24-21-302-14, виданий Держсільгоспінспекцією в Черкаській області 13.02.15, дійсний до 13.06.15, з якого вбачається що номер партії не є тим номером, який зазначений у копії сертифіката, наданого із товаром Товариством. Позивач не виклав і не довів того, як зазначена обставина впливає на відповідальність відповідача - юридичної особи та його обов'язку повернути кошти.

Відповідно до ст. ст. 22, 23 Закону України "Про насіння і садивний матеріал", на придбане насіння гарантії діють протягом строку, визначеного в сертифікаті. Сертифікат на насіння серії ЦН 0000913 із реєстраційним номером UA-24-21-302-14 дійсний до 13.06.15.

Як вбачається із пояснень Інспекції, до неї 20.04.15 та 14.05.15 надійшли письмові звернення Підприємства про відбір робочих проб від переданих Товариством партій товару на схожість згідно п. 4.4. ДСТУ 4138-2002 (Національний стандарт України "Насіння сільськогосподарських культур. Методи визначення якості").

Згідно з п. п. 4.8.3 ДСТУ 4138-2002 виробники насіння та посередники на випадок арбітражного аналізування насіння, призначеного на продаж, одночасно відбирають дублікат першої проби з позначкою "Дублікат та зберігають дублікат проб насіння протягом дії сертифікату на насіння, який засвідчує його якість.

Тобто, дублікати проб насіння зберігаються на випадок арбітражного аналізування насіння на якість.

Визначення сортових якостей насіння та садивного матеріалу здійснюється шляхом інспектування (складського, лабораторного оцінювання стану та сортової чистоти (типовості) насіннєвих посівів, багаторічних насаджень, насіння та садивного матеріалу), ділянкового та лабораторного сортового контролю на відповідність сорту морфологічним ознакам, визначеним при його реєстрації. Арбітражне (експертне) визначення сортових та посівних якостей насіння і садивного матеріалу - процедура, яка проводиться методом польового інспектування, ділянкового і лабораторного сортового контролю та методом аналізу проб, відібраних від партії та/або садивного матеріалу, і встановлює відповідність сортових та посівних якостей насіння і садивного матеріалу вимогам нормативних документів у сфері насінництва та розсадництва. Такі норми містять ст. ст. 1, 15 Закону України "Про насіння і садивний матеріал"

Положеннями ДСТУ 4138-2002 передбачено, що мета відбирання - отримання достатніх за розміром для аналізування проб, в яких наявні та самі складники та в тих самих пропорціях, що й у партії насіння, яку вони репрезентують; відібрання, формування, оформлення і доставляння середніх проб проводіть штатні (для партій насіння, що його реалізують в межах України) або позаштатні (допускають тільки для партій насіння внутрішньогосподарського використання) інспектори, уповноважені держнасінінспекцією, про що мають відповідні посвідчення; штатні інспектори повинні мати особисті тавро, пломбір та печатку; у разі перевіряння якості закупленого насіння проби (основну та дублікатну) відбирають не пізніше як за 10 днів з часу завезення до господарства (організації); відбирає проби штатний інспектор у присутності обох зацікавлених сторін; допускають відсутність представника іншої зацікавленої сторони за його офіційною згодою; відібрання проб оформляється актом у двох примірниках, один залишають власникові насіння, другий супроводжує проби до Держінспекції; відібрання дублікатних проб також оформляють актом з позначкою у правому верхньому куті "На випадок арбітражного аналізування; акт зберігають у господарстві".

Головним спеціалістом Інспекції ОСОБА_3 складені акти відібрання середніх (репрезентаційних) проб насіння для визначення посівних якостей, про що складені акти № 4 від 21.04.15, № 7 від 15.05.15.

Докази того, що відібрання проб відбувалось у присутності Товариства (уповноваженого представника такої особи) або за його офіційною згодою про відібрання проб за відсутності уповноваженого представника такої особи, позивач та третя особа не надали. Позначки у названих актах, які є обов'язковими за ДСТУ 4138-2002 відсутні.

Як вбачається із пояснень Підприємства, воно посіяло отримане по видаткових накладних № 195 від 20.04.16, № 295 від 13.05.15 соняшник до отримання результатів на схожість проб, відібраних для визначення його посівних якостей.

По результатах аналізу на схожість насіння № 1448 від 01.05.15, відібраного по акту № 5 від 21.04.15, видано результат, за яким схожість становить 32 проценти, що не відповідає вимогам стандарту ДСТУ2240-93 по схожості. За результатами аналізу на схожість насіння № 1455 від 26.05.15, відібраного по акту № 6 від 15.05.15 видано результат, за яким схожість становить 86 процентів, що відповідає вимогам стандарту ДСТУ2240-93 по схожості.

Підприємство не викладало та не доводило у позовній заяві встановлення невідповідності вимогам ДСТУ2240-93 щодо схожості насіння, відібраного головним спеціалістом Інспекції ОСОБА_3 по актах № 5 від 21.04.15, № 6 від 15.05.15.

Докази аналізу зразків, відібраних по актах № 4 від 21.04.15, № 7 від 15.05.15 відсутні, як відсутні і докази відібрання зразків із додержанням вимог ДСТУ 4138-2002 по актах № 5 від 21.04.15, № 6 від 15.05.15.

Господарський суд визнає недоведеними твердження позивача про невідповідність отриманого від відповідача товару вимогам на схожість.

Не є підтвердженням доводів Підприємства в такій частині і акт, складений 02.07.15 без участі представника Товариства. Докази на підтвердження того, що поля №№ 6, 7, 8, 33, 39, 42, 84, 93, про які йдеться у таких актах засіяні саме соняшником, отриманим від відповідача відсутні. Крім того, в акті не відображено додержання технології вирощування соняшника "НК Неома", технічної, меліоративної, хімічної обробки земель, погодних умов та норм сходження посівів з урахуванням дати посіву.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про насіння і садивний матеріал", арбітражне (експертне) визначення якості насіння і садивного матеріалу може проводитися на вимогу споживача у лабораторіях, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; правила експертного визначення якості насіння і садивного матеріалу та порядок оформлення відповідних заяв встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику. Підприємство не вимагало проведення арбітражного (експертного) визначення в порядку, визначеному викладеною нормою Закону.

За замовленням Підприємства діагностичною лабораторією товариства з обмеженою відповідальністю "Агроген", яке має Свідоцтво про атестацію № 100-176/2014, видане державним підприємством Харківським регіональним науково-виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації Мінекономрозвитку України 02.09.14 (чинним до 01.09.17) складені протоколи аналізу від 24.07.15 №№ 84-15, 85-15. Виходячи із даних таких протоколів, до названої лабораторії 17.07.15 надійшли зразки гібриду соняшника Неома (акт відбору зразка № 4 від 21.04.15, акт відбору зразка № 7 від 15.05.15, відібрані Інспекцією; зразки поступили до лабораторії опломбовані з підписами ОСОБА_3, ОСОБА_6, печатками Підприємства та Інспекції; проаналізовані зразки соняшнику за показниками проростання на схожість не відповідають вимогам стандарту ДСТУ2240-93; за електрофоретичними спектрами SSR-маркерів проаналізовані зразки соняшнику не відповідають батьківським формам гібриду "Неома" та не є посівним матеріалам гібриду соняшника НК Неома.

Такі дії не відповідають вимогам, встановленим законодавством.

Закон України "Про насіння і садивний матеріал" не встановлює норм, за яких визначення посівних якостей насіння та/або садивного матеріалу шляхом аналізування проб, відібраних від партій насіння та/або садивного матеріалу здійснюється іншими, ніж лабораторіями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Офіційна процедура, що регулює питання арбітражного (експертного) визначення сортових і посівних якостей насіння і садивного матеріалу на виконання ст. 23 названого вище Закону повинна проводитись у відповідності до Правил арбітражного (експертного) визначення якості насіння і садивного матеріалу та порядку оформлення заяв, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 221 від 26.03.13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.13 за № 588/23120, (далі по тексту - Порядок).

Позивачем і третьою особою не доведено Того, що діагностична лабораторія ТОВ "Агроген" уповноважена Держсільгоспінспекцією України здійснювати арбітражне (експертне) аналізування за показниками, визначеними у п. 2.2. Правил. Не доведено й повноважень зазначеної лабораторії щодо встановлення відповідності посівного матеріалу батьківським формам, тому, відповідно не доведено й підстав, за яких протоколи аналізу від 24.07.15 №№ 84-15, 85-15 мають для відповідача та суду значення доведених обставин, що не потребують доказування.

Арбітражне аналізування насіння із дублікатом першої проби не проводилось.

Названі вище протоколи не є арбітражним (експертним) визначенням якості насіння, тому не визнаються господарським судом доказами поставки відповідачем позивачу неякісного товару.

Крім того, позивач і третя особа не довели правомірність дій щодо передачі до лабораторії ТОВ "Агроген" опломбованих зразків, з підписами працівника Підприємства та його печаткою, додержання умов відібрання та зберігання зразків до часу прибуття проб до лабораторії - 17.07.15, не спростували доводи відповідача про відібрання проб інспектором без участі Товариства та без його на це офіційної згоди, як це вимагається за п. 4.8.4 ДСТУ 4138-2002.

Господарський суд прийшов до висновку про недоведеність поставки відповідачем товару, оплаченого позивачем у сумі 957 283 грн. 80 коп.. повністю чи у конкретній частині (обсязі) неналежної якості.

Твердження, викладене у позовній заяві про те, що у зв'язку з неякісним посівним матеріалом покупець поніс збитки по недоотриманню врожаю соняшника, фактично Підприємством не доведено.

Як на підставу стягнення з Товариства суми, що є вартістю оплаченого товару, заявник позову посилається на п. 1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Докази на підтвердження того, що до подання позовної заяви Підприємство скористалось правом на відмову від договору та вимагало сплаченої за товар грошової суми відсутні. Станом на 27.01.16 - дату, зазначену як дата позовної заяви, спір між сторонами стосовно повернення суми, сплаченої за товар, не існувало, і покупець не доводив продавцю обставин істотного порушення останнім вимог щодо якості товару.

Істотного порушення постачальником вимог щодо якості товару, отриманого по накладних № 195 від 20.04.15, № 295 від 13.05.15, покупець не довів.

У поясненнях, наданих 07.04.16, представник Підприємства доводить, що припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання є одним з правових наслідків порушення зобов'язання встановлених п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, одна при цьому він не враховував, що зобов'язання сторонами вже виконані - продавець передав товар і отримав за нього кошти, а покупець товар отримав і розпорядився ним шляхом посіву.

Вимога від 29.01.16 за змістом, аналогічним позовній заяві, направлена позивачем відповідачу 29.01.16, тобто після направлення йому 27.01.16 копії позовної заяви і доданих до неї доказів. Відмова від договору така вимога не містить. Безпосередньо сама позовна заява також не є відмовою від договору.

Порушення Товариством зобов'язання Підприємство не довело.

Відповідач належним чином обґрунтував підстави, за яких він вважає вимоги заявника не доведеними.

З урахуванням вищевикладених підстав і обставин, господарський суд прийшов до висновку про недоведеність Підприємством своїх вимог на суму 957 283 грн. 80 коп., тому відмовляє у задоволенні позову повністю.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача по сплаті 14 359 грн. 26 коп. покладаються на нього.

У засіданні 07.04.16 Господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Засвідчений належним чином примірник рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення третій особі (за адресою: 25006, м. Кіровоград, вул. Покровська, 73).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.04.16.

Суддя Н. В. Болгар