ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"11" квітня 2016 р.№ 916/894/16

Суддя Д'яченко Т.Г., розглянувши матеріали вх. № 958/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", в особі Котовських електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", в особі виробничого підрозділу Миколаївського району електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

Про: скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ: Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №958/16 від 07.04.2016р.), в якій просить суд скасувати оперативно-господарську санкцію про нарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вартості недорахованої електричної енергії за період 6 місяців з 15.09.2015р. по 15.03.2016р. в розмірі 15432,14 грн., застосовану рішенням комісії Миколаївського РЕМ Котовських електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" від 25.03.2016р., що викладене у протоколі № 228 від 25.03.2016р.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено судом, позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не містить належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку позивачем.

Як вбачається з листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 28.01.2016р. №06-08/218-590, реквізитами рахунку з обліку нарахувань до спеціального фонду державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) по Приморському району м. Одеси, а саме: № рахунку 3008; Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район; Код отримувача ; Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області; МФО: 828011; Код класифікації: 22030001; Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997".

Між тим, як встановлено судом з квитанції № 19 від 01.04.2016р., доданої позивачем у якості доказу сплати судового збору, у квитанції містяться не вірні реквізити найменування отримувача, реєстраційного коду отримувача, розрахункового рахунку отримувача. Так, у вказаному платіжному документі у якості отримувача платежів зазначено Господарський суд Одеської області, код отримувача 37607526, рахунок ортимувача 5416 тоді як вбачається з листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 28.01.2016р. №06-08/218-590 за подання позовних заяв до господарського суду Одеської області сплата судового збору здійснюється за іншими реквізитами платежу.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку позивачем засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, як це вбачається з вимог ст. ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як встановлено судом, матеріали позовної заяви не містять належних доказів відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача, оскільки не завірені копії поштових квитанцій від 02.04.2016р. та описів вкладення не є належними доказами у розумінні положень ч. 2 ст. 36 ГПК України, тому вказані докази не можуть бути доказами надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу та розцінюватись судом як доказ виконання вимог ст.ст. 56,57 ГПК України позивачем.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, що підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів засвідчує невиконання вимог ст.ст. 56,57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. п. 4, 6 ч.1 ст.63 ГПК України.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 4,6 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. ГСОО №958/16 від 07.04.2016р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з доданими документами на 31 аркуші, конверт, акт ГСОО від 07.04.2016р. № 01-11/155/2016.

Суддя Т.Г. Д'яченко