ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 5023/8376/11

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.,

при секретарі Федосєєвій Х.В.,

за участю представників сторін:

ліквідатор - Мішин С.І. - посвідчення від 15.04.2013р. №724; представник ліквідатора - Варич Б.В. - на підставі договору про надання юридичних послуг та за довіреності від 22.03.2016р. №02-11/1843;

від апелянта - ОСОБА_3 - на підставі договору про надання правової допомоги від 09.11.2015р.;

від іншого кредитора - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків

на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р.

у справі № 5023/8376/11

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Таврика", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин Качановський", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 (суддя Усатий В.О.) відмовлено ФОП ОСОБА_4 в задоволенні клопотання (вх. №50482 від 17.12.2015 р.) про припинення провадження у справі; відкладено розгляд звіту ліквідатора на 26.04.2016р.; зобов'язано ліквідатора надати суду звіт та докази здійснених заходів щодо ліквідації банкрута.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що: по-перше, виконавчий документ, а саме наказ від 11.03.2011р. у справі №59/311-09 пред'явлений до виконання у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження»; по-друге, за приписами статті 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство). припинення провадження у справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом можливе лише у зв'язку із затвердженням звіту ліквідатора чи мирової угоди, за таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення провадження у справі про банкрутство (т.7,а.с.183-185).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання кредитора ФОП ОСОБА_4 про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що вимоги ініціюючого кредитора становлять 3623607,28грн., тоді як вартість заставного майна згідно договору іпотеки складає 3857169грн., а отже вимоги ініціюючого кредитора на момент порушення провадження у справі про банкрутство були повністю забезпечені заставою майна боржника, що, відповідно, було підставою для відмови у прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство. Крім того, скаржник вказує на те, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство підписана неуповноваженою особою, що також було підставою для повернення заяви без розгляду в порядку статті 9 Закону про банкрутство. За таких обстави, на думку апелянта, провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80ГПК України та п.7 ч.1 ст.40 Закону про банкрутство, як безпідставно порушене (т.7, а.с.191-198).

Ліквідатор боржника відзивом від 23.03.2016р. заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 - без змін. При цьому зазначає, що, враховуючи приписи Закону про банкрутство, припинення провадження у справі про банкрутство після визнання боржника банкрутом можливо лише у зв'язку з затвердженням звіту ліквідатора чи мирової угоди. Крім того, зазначає, що згідно звіту про оцінку майна, який не оскаржений жодним з кредиторів, загальна оціночна вартість заставного майна складає 1731000грн., що значно менше кредиторських вимог ініціюючого кредитора - ПАТ «Банк Таврика». Також ліквідатор вважає, що вартість предмета іпотеки згідно умов іпотечного договору від 05.02.2007р. зі змінами та доповненнями встановлювалась за домовленістю сторін на час укладення договору і стосувалась правовідносин на момент його укладення. Проте, на думку ліквідатора, дана обставина не може бути перешкодою при визначенні вартості предмета іпотеки шляхом незалежної експертної оцінки на момент звернення банку із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Відзивом від 04.04.2016р. ПАТ «Банк «Таврика» також заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 - без змін. Зокрема зазначає, що наказ від 11.03.2010р. у справі №59/311-09 був пред'явлений до виконання у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, а отже, державною виконавчою службою правомірно відкрито виконавче провадження. Також вважає, що після визнання боржника банкрутом провадження у справі може бути припинено лише у зв'язку з затвердженням мирової угоди чи звіту ліквідатора.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 скасувати та припинити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Магазин Качановський".

Ліквідатор та його представник заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11- залишити без змін.

Ініціюючий кредитор належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення ініціюючого кредитора про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника кредитора за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника апелянта, ліквідатора та його представника, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

10.10.2011р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Таврика» звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин Качановський» в порядку статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент звернення). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що боржник має перед ним непогашену заборгованість у розмірі 3623607,28грн., яка підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №59/311-09; наказом господарського суду Харківської області від 11.03.2010р. у справі №59/311-10, виданим 11.03.2010р; постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2011р. (т.1,а.с.4-21).

З доданих до заяви документів вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №59/311-09 стягнуто солідарно з Фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_5 та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Качановський» відповідно до договору поруки від 22.08.2008р. на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Таврика" в особі Харківської філії суму заборгованості за кредитним договором від 05.02.2007р. №2/07-В у розмірі 453489,43 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 03.12.2009р. складає 3623607,28грн. за рахунок належного їм майна, коштів та інших активів, що належать їм на праві власності і на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України, а також за рахунок заставного майна, що належить ТОВ «Магазин «Качановський», а саме: основної споруди магазину АДРЕСА_1, яке передано в іпотеку ПАТ «Банк «Таврика» згідно договору іпотеки, посвідченого 05.02.2007р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-334; нежитлової будівлі літ. "А-2" (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яке передано в іпотеку позивачу (ініціюючому кредитору) згідно договору іпотеки, посвідченого 22.08.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №2933; визначено спосіб реалізації предметів іпотеки - проведення прилюдних торгів; стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_5 та з Товариства з обмеженою відповідальністю магазин "Качановський" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк" Таврика" 25500,00грн. державного мита та 219,90грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; відмовлено в частині стягнення 33191,86 дол. США пені (т.1,а.с.11-15).

Даним рішенням встановлено, що 05.02.2007р. між ПАТ «Банк «Таврика» та ФОП ОСОБА_5 укладений кредитний договір №2/07-В, п. 1.1 якого встановлено, що позивач (ПАТ "Банк "Таврика") надає ФОП ОСОБА_5 невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 100000,00 дол. США строком з 05.02.2007р. по 05.02.2009р. на поповнення обігових коштів.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 05.02.2007р. №2/07-В між ПАТ "Банк "Таврика" та ТОВ "Магазин «Качановський" укладений договір поруки від 22.08.2008р., відповідно до умов якого ТОВ "Магазин «Качановський" несе перед ПАТ "Банк "Таврика" солідарну відповідальність за виконання ФОП ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Також, між ПАТ"Банк "Таврика" та ТОВ "Магазин «Качановський" в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 05.02.2007р. №2/07-В укладені договори іпотеки.

Так, 05.02.2007р. між ПАТ"Банк "Таврика" та ТОВ "Магазин «Качановський» укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1-334, п.1.2 якого встановлено, що предметом цього договору є нерухоме майно, а саме: основна споруда магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить ТОВ «Магазин «Качановський» на праві власності на підставі свідоцтва № 395-В про право власності, виданого представництвом Фонду державного майна в м. Харкові, 27.11.1995р., зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 711,719, 12.01.1996р.

Пунктом 1.4 цього договору встановлено, що заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами та становить 1400000грн. (т.4,а.с.48-52).

30.08.2007р. між тими ж сторонами укладений договір про внесення змін до договору іпотеки від 05.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В., за реєстровим №1-1334, пунктом 1 якого встановлено викласти п.1.4 цього договору у такій редакції: «заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 2020000грн.» (т.4,а.с.53).

03.04.2008р. між тими ж сторонами укладений договір про внесення змін до договору іпотеки від 05.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глухомцевою Н.В., за реєстровим №1-1334, відповідно до п.1 якого сторони визначили викласти п.1.4 договору у такій редакції: «Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 3220500грн.» (т.7,а.с.210).

Також 22.08.2008р. між ініціюючим кредитором та ТОВ "Магазин «Качановський» укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 2933, відповідно умов якого якого ТОВ "Магазин «Качановський» передав ПАТ «Банк Таврика» в іпотеку нежитлову будівлю літ. "А-2" (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т.4,а.с.54-59).

Предмет іпотеки належить ТОВ "Магазин «Качановський» на праві власності на підставі свідоцтва № 395-В про право власності, виданого представництвом Фонду державного майна в м. Харкові 27.11.1995р., зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 711, 719, 12.01.1996р. (п. 1.2. зазначеного договору іпотеки).

Пунктом 1.4 цього договору встановлено, що заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами та становить 636669грн.

Таким чином, сторонами у іпотечних договорах погоджена вартість предметів іпотеки, переданих за договорами від 05.02.2007р. (зі змінами та доповненнями) та від 03.04.2008р., загальна вартість яких становить - 3857169грн.

На виконання вказаного вище рішення суду виданий відповідний наказ від 11.03.2010 р., який був пред'явлений до виконання (т.1,а.с.16).

Постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 14.03.2011р. відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2010р. №59/311-09 (т.1,а.с.17-18).

Листом від 10.10.2011р. Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області повідомив ПАТ «Банк «Таврика» про вчинені ним дії щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 11.03.2010р. №59/311-09, а саме: про опис та арешт майна і коштів боржника. Крім того, зазначив, що на теперішній час стягнення з рахунків боржника за виконавчим документом не проводилось (т.1,а.с.52,53).

Отже, матеріали справи не містять доказів неможливості виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №59/311-09 шляхом реалізації майна (предметів іпотеки) ТОВ «Магазин «Качановський» на прилюдних торгах,в процесі виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.02.2012р. у справі №5023/8376/11 в підготовчому засіданні визнані безспірні вимоги ініціюючого кредитора - ПАТ «Банк «Таврика» до боржника в розмірі 3623607,28грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Попружко О.В.; зобов'язано розпорядника майна боржника скласти реєстр вимог кредиторів; зобов'язано ініціюючого кредитора в десятиденний строк з дня прийняття даної ухвали опублікувати в офіційному печатному органі України газеті "Голос України" або "Урядовий Кур'єр" оголошення про порушення справи про банкрутство боржника - ТОВ "Магазин Качановський" (т.2,а.с.8-11).

Ухвалою місцевого господарського суду від 12.06.2012р. у даній справі визнано грошові вимоги та вимоги щодо зобов'язань по сплаті податків та зборів (обов'язкових платежів) 2-х конкурсних кредиторів, в тому числі ініціюючого кредитора, та затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 3708607,28грн., з яких: ПАТ "Банк Таврика" - в сумі 3623607,28 грн. основного боргу, ФОП ОСОБА_4 - в сумі 85000,00грн. основного боргу; затверджено відомості про майно боржника, яке є предметом застави, згідно з державним реєстром застав, а саме: основна споруда магазину № 9/6, загальною площею 625,2 кв.м в літ."А-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; нежитлова будівля літ. "А-1" (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т.2,а.с.66-68).

Постановою господарського суду Харківської області від 01.11.2012р. у справі №5023/837/11 визнано ТОВ «Магазин "Качановський" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (т.2,а.с.167-170).

17.12.2015р. ФОП ОСОБА_4 подано до місцевого господарського суду клопотання про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Магазин «Качановський», оскільки: по-перше, ПАТ «Банк «Таврика» звернулося до ВДВС ГУ юстиції у Харківській області з наказом №59/311-09 з пропуском річного строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим держаний виконавець зобов'язаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження. Таким чином, на думку заявника, цей виконавчий документ на момент його пред'явлення до виконання не був чинним; по-друге, згідно рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №59/311-09 заборгованість ТОВ «Магазин «Качановський» перед ініціюючим кредитором становить 3623607,28грн., тоді як заставна вартість майна боржника складає більше 4000000грн., що відповідно до статті 8 Закону про банкрутство виключає можливість порушення провадження у справі про банкрутство; по-четверте, ухвала про порушення провадження у справі винесена без будь-яких документів, які підтверджували неможливість виконання судового рішення від 22.02.2010р. у справі №59/311-09. Крім того, заявник зазначає, що постанова про визнання боржника банкрута не містить аналізу активів та пасивів боржника - ТОВ «Магазин «Качановський», а отже судом не встановлена його неплатоспроможність (т.7,а.с.121-126).

11.02.2016р. місцевим господарським судом винесено оскаржувану ухвалу з підстав, наведених вище (т.7, а.с.183-185).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Приписами пунктів 1, 3 статті 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент порушення провадження у справі) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частинами 1,7 статті 7 Закону про банкрутство зазначено, що заява про порушення справи про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі, підписується керівником боржника чи кредитора (іншою особою, повноваження якої визначені законодавством або установчими документами), громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності (його представником) і повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування (прізвище, ім'я та по батькові) боржника, його поштову адресу; найменування кредитора, його поштову адресу, якщо кредитором є юридична особа, якщо кредитор - фізична особа, в заяві зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, а також місце його проживання; номер (код), що ідентифікує кредитора як платника податків і зборів (обов'язкових платежів); виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів, а також строку їх виконання, розміру неустойки (штрафів, пені), реквізитів розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання; перелік документів, що додаються до заяви. Заява кредитора повинна містити крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, такі відомості: розмір вимог кредитора до боржника з зазначенням розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті; виклад обставин, що підтверджують наявність зобов'язання боржника перед кредитором, з якого виникла вимога, а також строк його виконання; докази того, що сума підтверджених вимог перевищує суму в триста мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; докази обґрунтованості вимог кредитора; інші обставини, на яких грунтується заява кредитора.

Частиною 8 цієї статті Закону про банкрутство встановлено, що до заяви кредитора додаються відповідні документи: рішення суду, господарського суду, які розглядали вимоги кредитора до боржника; копія неоплаченого розрахункового документа, за яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, з підтвердженням банківською установою боржника про прийняття цього документа до виконання із зазначенням дати прийняття, виконавчі документи (виконавчий лист, виконавчий напис нотаріуса тощо) чи інші документи, які підтверджують визнання боржником вимог кредиторів; докази того, що вартість предмета застави є недостатньою для повного задоволення вимоги, забезпеченої заставою у разі, якщо єдина підтверджена вимога кредитора, який подає заяву, забезпечена активами боржника.

Частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство встановлено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника (ст.1 Закону про банкрутство).

Таким чином, безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

Частиною 9 статті 11 Закону про банкрутство встановлено, що кредитор, вимоги якого забезпечені заставою, має право заявити вимоги до боржника в частині, не забезпеченій заставою, або на суму різниці між розміром вимоги та виручкою, яка може бути отримана при продажу предмета застави, якщо вартість предмета застави недостатня для повного задоволення його вимоги.

Згідно із частиною 2 статті 8 Закону про банкрутство суддя господарського суду відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо, зокрема, вимоги кредиторів, які подали заяву про порушення справи про банкрутство, в сумі складають менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачене цим Законом; вимоги кредиторів повністю забезпечені заставою.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону про банкрутство у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обгрунтованість заперечень боржника.

Завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності.

Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, ініціюючий кредитор вправі порушити справу про банкрутство боржника за наявності у нього грошових вимог безспірного характеру, які у разі їх забезпечення заставою, є недостатніми для повного задоволення його вимог, а також за умови, що вони перевищують 300 мінімальних розмірів заробітної плати та перебували на виконанні в органах державної виконавчої служби понад три місяці і залишились незадоволеними боржником.

Таким чином, вимогами Закону про банкрутство передбачено обов'язкове надання ініціюючим кредитором у справі про банкрутство доказів вартості предмета застави (або його фактичної реалізації) у випадку забезпечення грошових вимог ініціюючого кредитора заставою майна боржника та обґрунтування в заяві про порушення справи про банкрутство обставин недостатньої вартості предмета застави для повного задоволення вимог ініціюючого кредитора.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин "Качановський" перед ПАТ "Банк" Таврика" становить 3623607,28грн, що є більше ніж триста мінімальних заробітних плат. Наявність заборгованості підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2010р. у справі №59/311-09, яке відповідно до статті 85 ГПК України набрало законної сили.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 05.02.2007р. №2/07-В між ПАТ "Банк "Таврика" та ТОВ "Магазин «Качановський" укладені договори іпотеки.

Так, 05.02.2007р. між ПАТ"Банк "Таврика" та ТОВ "Магазин «Качановський» укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №1-334, п.1.2 якого встановлено, що предметом цього договору є нерухоме майно, а саме: основна споруда магазину №9/6, загальною площею 625,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

03.04.2008р. між тими ж сторонами укладений договір про внесення змін до договору іпотеки від 05.02.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В., за реєстровим №1-1334, відповідно до п.1 якого сторони визначили викласти п.1.4 договору у такій редакції: «Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 3220500грн.» (т.7,а.с.210).

Також, 22.08.2008р. між ініціюючим кредитором та ТОВ "Магазин «Качановський» укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 2933, відповідно до умов якого ТОВ "Магазин «Качановський» передав ПАТ «Банк Таврика» в іпотеку нежитлову будівлю літ. "А-2" (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 1.4 цього договору встановлено, що заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами та становить 636669грн. (т.7,а.с.212-217).

Таким чином, сторонами у іпотечних договорах погоджена вартість предметів іпотеки, переданих за договорами іпотеки від 05.02.2007р. (зі змінами та доповненнями) та від 03.04.2008р., загальна заставна вартість яких становить - 3857169грн., тоді як сума заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором становить 3623607,28грн.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про іпотеку", поряд з іншим, іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір може містити положення, зокрема, щодо визначення вартості предмета іпотеки.

Частиною 6 статті 5 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Таким чином, при встановленні розміру грошових вимог ініціюючого кредитора - іпотекодержателя, які не забезпечені іпотекою, слід керуватися вартістю майна, визначеною за згодою боржника та кредитора, оскільки вартість заставного майна у подальшому може змінюватись, у тому числі і під час його реалізації у порядку, передбаченому нормами ст.ст. 589-591 Цивільного кодексу України та нормами розділу V Закону України "Про іпотеку".

У частині 3 пункту 21 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. N 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. N 4212-VI)» зазначено, що у визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

За таких обставин, проведена оцінка будь-якою із сторін договору в односторонньому порядку не може слугувати підставою для визначення розміру вказаних грошових вимог ініціюючого кредитора.

Таким чином, безспірні вимоги ініціюючого кредитора згідно рішення господарського суду Харківської області у справі №59/311-09 становлять 3623607,28грн. (ухвала місцевого господарського суду від 09.02.2012р. у даній справі (т.2,а.с.8-11), а заставна вартість предметів іпотеки, згідно іпотечних договорів договорами іпотеки від 05.02.2007р. (зі змінами та доповненнями) та від 03.04.2008р., становить 3857169грн., а отже вимоги ініціюючого кредитора повністю забезпечені заставою, і тому не можуть бути підставою для порушення справи про банкрутство.

Крім того, слід зазначити, що при зверненні ініціюючого кредитора до місцевого господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ним не надано будь-якої оцінки вартості заставного майна.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у випадку, якщо вартості реалізованого у загальному порядку (у межах виконавчого провадження тощо) заставного майна товариства буде недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя - ініціюючого кредитора, він не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Магазин «Качановський».

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вимоги ініціюючого кредитора ПАТ «Банк «Таврика» у повному обсязі забезпечені майном боржника ТОВ «Магазин «Качановський», відповідно, відсутні безспірні грошові вимоги, які б перевищували 300 мінімальних розмірів заробітної плати та не забезпечені заставою майна боржника, а отже місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав, визначених статтею 11 Закону про банкрутство, для порушення провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ «Магазин «Качановський» та необґрунтовано продовжив процедуру банкрутства боржника, прийнявши постанову про визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали місцевого господарського суду підготовчого та попереднього судового засідання, як і постанова про визнання боржника банкрутом в апеляційному порядку не переглядались.

Верховний Суд України у постанові від 30.12.2008р. у справі №Б15/77-07 зазначив про те, що законність здійснення провадження у справі про банкрутство на всіх її процедурах може бути встановлена лише у випадку належної оцінки судами, згідно з нормами статті 43 ГПК України, підставності порушення провадження у справі про банкрутство в цілому.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

У пункті 36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009р. зазначено, що законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що після визнання боржника банкрутом провадження у справі про банкрутство може бути припинено лише у зв'язку із затвердженням звіту ліквідатора чи мирової угоди.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає до задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 слід скасувати, як таку, що прийнята з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження у справі слід припинити відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 91, 99, 101, п. 3 ст. 103, п.п.1,4 ч.1 ст.104, ст.ст. 105,106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2016р. у справі №5023/8376/11 скасувати.

3.Провадження у справі №5023/8376/11 припинити.

Повний текст постанови складений 11.04.2016р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Шутенко І.А.