Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" квітня 2016 р. Справа № 906/37/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - посвідчення арбітражного керуючого №839 від 19.04.2013;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність №178 від 16.12.13.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" в особі ліквідатора ОСОБА_1

до Публічне акціонерне товариство "Радомишльський машинобудівний завод"

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

В судовому засіданні 31.03.2016 оголошувалась перерва до 04.04.2016.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" на будівлю механічного цеху (літер В-2) по вул. ОСОБА_3, 29 в м. Радомишль, Житомирської області. Також позивач просить витребувати у Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" будівлю механічного цеху (літер В-2) по вул. ОСОБА_3, 29 в м. Радомишль, Житомирської області.

04.04.2016 ліквідатором ТОВ "Малинська промислово-фінансова компанія" ОСОБА_4 подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить пункти 5 та 6 прохальної частини позовної заяви від 21.01.2016 викласти в наступній редакції:

"5. Прийняти рішення, яким визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" (ід. код 30609328), на будівлю механічного цеху (літер В) загальною площею 4095,1 кв. м, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29.

6. Прийняти рішення, яким витребувати у Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" (ід. код 00240081) будівлю цеху, загальною площею 4095,1 кв. м, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29."

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу шляхом подання письмової заяви.

Водночас пунктом 3.11. Постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 передбачено, що збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Тому дослідивши подану заяву, враховуючи норми статті 22 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку, що даною заявою позивач конкретизував площу механічного цеху, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29, яка є предметом даного спору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного.

Так представник відповідача у відзиві та поясненнях посилався на те, що позовні вимоги стосуються юридичних фактів, які мали місце в 1999-2007 р.р., а тому строк позовної давності, передбачений ст.ст. 256, 257 ЦК України є пропущеним. Також представник відповідача наголошував, що договір про спільну діяльність від 29.12.1999 та акт прийомки-передачі від 01.02.2000 не є правовстановлюючими документами, які підтверджують набуття позивачем права власності на будівлю цеху, загальною площею 4095,1 кв. м, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29. Натомість, на підтвердження наявності права власності на спірну будівлю у відповідача посилався на договір купівлі-продажу від 21.06.1993, зареєстрований в реєстрі за №1679 свідоцтво про право власності за №п-127 від 14.12.1993. Твердження представника позивача, що право власності відповідачем було зареєстровано лише 20.03.2007 є безпідставними.

Крім вищезазначеного, представник відповідача звертав увагу суду на те, що відповідно до умов п.п. 2.2.1. договору про спільну діяльність ліквідаційна комісія АТ "Радомишльський завод" зобов'язується передати ТОВ "Малинська промислово-фінансова компанія" для налагодження виробництва і проведення спільної діяльності цілісний майновий комплекс АТ "Радомишльський завод" (цехи, комунікації, незавершене будівництво), тобто, на думку представника позивача, дане майно передавалось не у власність, а з метою cпільної діяльності без створення юридичної особи для відновлення платоспроможності АТ "Радомишльський завод".

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.1999 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" та ліквідаційною комісією по ліквідації AT "Радомишльський машзавод" та АКБ "Мрія" в особі Житомирської філії укладено договір про спільну діяльність.

Відповідно до п.п. 1.1. предметом договору є об'єднання коштів та майна сторін договору для досягнення спільної господарської мети: відновлення виробництва та платоспроможності AT "Радомишльський машзавод", погашення визнаних арбітражним судом майнових боргів кредиторів та виконання договірних зобов'язань перед "Кредиторами" згідно графіку до повного погашення кредиторської заборгованості.

Згідно п.п. 2.1. договору TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" зобов'язалося внести в якості інвестиції технічну документацію "НОУ-ХАУ" вартістю 1200000,00 грн., ціль якої відновлення виробництва та випуск нового виду продукції, погашення кредиторської заборгованості боржника - AT "Радомишльський машзавод".

Крім цього п.п. 2.1. договору визначено ряд інших зобов'язань позивача.

В свою чергу ліквідаційна комісія АТ "Радомишльський машинобудівний завод зобов'язався передати TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" для налагодження виробництва і проведення спільної діяльності цілісний майновий комплекс AT "Радомишльський машзавод" (цехи, комунікації, незавершене будівництво), обладнання, транспортні засоби, залишки матеріальних цінностей, які є на складах,заготовки.

Також відповідач мав перед позивачем ряд інших зобов'язань, передбачених договором.

Підпунктом 6.2 договору сторони домовились, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання.

На виконання умов договору про спільну діяльність від 29.12.1999 позивачем забезпечено погашення кредиторської заборгованості АТ "Радомишльський машзавод», організовано (відновлено) виробництво на базі майнового комплексу даного АТ.

В свою чергу, ліквідаційна комісія АТ «Радомишльський машзавод» передала позивачу, а TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" прийняла цілісний майновий комплекс, що підтверджується актом прийомки-передачі від 01.02.2000. Даним актом підтверджено факт приймання передачі основних і оборотних засобів на загальну суму 14947,1 тис. грн., а саме: будівлі і споруди - 3648,4 тис. грн. (43 найменування), незавершене будівництво - 9004,4 тис. грн., інші активи (грошові кошти, виробничі запаси, незавершене виробництво, готова продукція ін.) - 2294,1 тис. грн. Серед зазначених будівель і споруд передано і будівлю механічного цеху залишковою вартістю 385032,00 грн.

11.07.2012 Акціонерне товариство закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод" (код 00240081) реорганізоване шляхом перетворення, в організаційно-правову форму публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" (код 0240081) (відповідач).

В послідуючому господарський суд Житомирської області ухвалою від 24.09.2013 у справі №906/1127/13 порушив провадження про банкрутство TOB "Малинська промислово-фінансова компанія".

Постановою Господарського суду Житомирської області від 08.04.2015 у справі №906/1127/13 TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру, призначено його ліквідатора в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою цього суду від 15.09.2015 у справі №906/1127/13 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора позивача по 08.04.2016.

В процесі виконання повноважень ліквідатора TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" арбітражному керуючому бувшими посадовими особами не передано бухгалтерської та іншої документації, що стало підставою для здійснення їх пошуку та встановлення.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13.01.2016 за позивачем зареєстровано відокремлений підрозділ - Філія «Спільний договір Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинська промислово-фінансова компанія» та Акціонерне товариство «Радомишльський машзавод»».

Позивач при дослідженні даних фактів прийшов до висновку, що у TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" існує право власності на активи в м. Радомишль по вул. Самоплавського, 29, зокрема на будівлю механічного цеху.

Позивач вважаючи, що укладений 29.12.1999 договір про спільну діяльність, акт прийомки-передачі від 01.02.2000 є правовстановлюючими документами, звернувся до господарського суду з даним позовом.

Також представник позивача наголошував на тому, що АТ «Радомишльський машинобудівний завод» право власності на будівлі механічного цеху по вул. ОСОБА_3 1.1. (Руднянська), 29 в м. Радомишль. зареєстроване 20.03.2007, тобто після фактичної передачі вказаного майна TOB Малинська ПФК».

Дослідивши подані представниками сторін докази господарський суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ст. 430 ЦК УРСР (який діяв на момент укладення договору від 29.12.1999), за договором про сумісну діяльність сторони зобов'язуються сумісно діяти для досягнення спільної господарської мети, в даному випадку - для відновлення виробництва та платоспроможності АТ "Радомишльський машзавод".

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦК УРСР, ведення спільних справ учасників договору про сумісну діяльність здійснюється за їх загальною згодою.

Статтею 432 ЦК УРСР передбачено, що для досягнення мети, зазначеної у статті 430 цього Кодексу, учасники договору про сумісну діяльність роблять внески грошима чи іншим майном або трудовою участю. Грошові та інші майнові внески учасників договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю. Учасник договору про сумісну діяльність не вправі розпоряджатися с в о є ю ч а с т к о ю у спільному майні без згоди інших учасників договору.

Комплексно аналізуючи наведене норми закону, господарський суд звертає увагу на те, що с п і л ь н о ю в л а с н і с т ю стає л и ш е м а й н о, с т в о р е н е або придбане в р е з у л ь т а т і ї х с п і л ь н о ї д і я л ь н о с т і, але в жодному разі не частка, внесена кожним з учасників при укладенні договору про сумісну діяльність.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.10.2007 у справі №1/101"д" за позовом прокурора Радомишльського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія", Акціонерного товариства закритого типу "Радомишльський машинобудівний завод", Акціонерного комерційного банку "Мрія" в особі Житомирської філії про визнання недійсним договору про спільну діяльність встановлено, що фактично мета спірного договору про спільну діяльність сторонами була досягнута, тобто - погашення боргів перед кредиторами.

Так в розумінні ст. 35 ГПК України, дані обставини, встановлені рішенням господарського суду, не потребують доказування в процесі розгляду іншої справи та є преюдиціальними.

Після досягнення спільної господарської мети, тобто відновлення виробництва та платоспроможності AT "Радомишльський машзавод", 05.08.2005 TOB "Малинська промислово-фінансова компанія" та АТЗТ "Радомишльський машзавод" підписано акт прийомки-передачі майнового комплексу АТЗТ "Радомишльський машзавод".

20.03.2007 запис про право власності за АТЗТ "Радомишльський машзавод" на адміністративну будівлю та будівлю механічного цеху, розташованого за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29 зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що жодним чином не порушує прав позивача.

До внесення вищенаведеного запису в Державний реєстр прав власності на нерухоме майно право власності на спірну будівлю набуто Орендним підприємством "Радомишльський машинобудівний завод" (правонаступником якого є АТЗТ "Радомишльський машзавод") згідно договору від 21.06.1993, укладеного між Фондом державного майна України та організацією орендарів ОП "Радомишльський машинобудівний завод", на підставі чого видано Свідоцтво про право власності від 14.12.1993 № П-127.

Щодо вимоги про визнання права власності на будівлю цеху, загальною площею 4095,1 кв. м, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул.Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29, господарський суд звертає увагу на наступні обставини.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з п р а в о ч и н і в. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України та частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Враховуючи правову природу природу договору про спільну діяльність, укладеного 29.12.1999 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія" та ліквідаційною комісією по ліквідації AT "Радомишльський машзавод" та АКБ "Мрія", господарський суд прийшов до висновку, що вищезазначений договір не є правочином. який доводить набуття позивачем права власності на будівлю цеху, загальною площею 4095,1 кв. м, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І. (вул. Руднянська), 29.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає необґрунтованою і вимогу про витребування у Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" будівлю механічного цеху (літер В-2) по вул. ОСОБА_3, 29 в м. Радомишль, Житомирської області.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позивачем не подано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.04.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2. позивачу (рек.) (ліквідатору ОСОБА_1 - 10004, м. Житомир, пров. Пограничний, 14)

3. позивачу (рек.) (11601, Житомирська обл., м. Малин, вул. Кримського, 116)

4. відповідачу (рек..) (ОСОБА_2, 10008, АДРЕСА_1)

5. відповідачу (рек.) (12201, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Самоплавського І.І., 29)