Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

14 квітня 2016 року справа №927/253/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Чернігівторг, юридична адреса: вул. Кутузова, 18/7, офіс 424, м. Київ, 01101

поштова адреса: вул. 77 Гвардійської дивізії, 1, м. Чернігів, 14034

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Діа-Інвест, пр. Миру, 53-А, м. Чернігів, 14005

про стягнення 40385,56 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1- представник, довіреність № 2 від 01.02.2016;

Від відповідача: не зявився

В судовому засіданні 14.04.2016 оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Чернігівторг звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Діа-Інвест заборгованості в сумі 31287,59 грн., пені в сумі 1194,89 грн., штрафу в розмірі 7821,90 грн. та 3% річних в сумі 81,18 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №010000399 від 01.01.2016 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Після порушення провадження у справі 14.04.2016 представник позивача надав суду заяву від 13.04.2016 №0012/16 про зменшення позовних вимог, в якій позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1194,89 грн., а також частини боргу в розмірі 2500,00 грн. в звязку з його оплатою відповідачем платіжним дорученням №574 від 31.03.2016. Просить стягнути з відповідача борг у розмірі 28787,59 грн., штраф 7821,90 грн. та 3% річних у розмірі 81,18 грн. Всього 36690,67 грн.

Вказана заява підписана директором ТОВ „Чернігівторг ОСОБА_2, підпис скріплений відбитком печатки підприємства.

Оскільки вказана заява не суперечить закону, не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, вона приймається судом до розгляду. Спір вирішується з урахуванням вказаної заяви.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, що підтверджується рекомендованим повідомленням №198 від 05.04.2016 (а.с. 41).

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як свідчать матеріали справи 01.01.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір № 010000399 поставки.

Згідно п. 1.1 та п. 1.2 вказаного договору постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, поставити та передати у власність покупцеві товар (партію товару), в асортименті, кількості та цінами, вказаних у видаткових накладних, які засвідчують передачу-приймання товару від постачальника до покупця та є невідємними частинами даного договору, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити вказаний товар.

Предметом поставки є товари з найменуванням, зазначеним у додатках до договору і визначені родовими ознаками.

Згідно п.2.1-2.3, 2.5 передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, кількість, ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана постачальником у видатковій накладній є датою поставки товару постачальником.

Постачання товару здійснюється на умовах EXW (інкотермс 2010) : склад постачальника.

Поставка товару здійснюється окремими партіями згідно із замовленнями покупця. Сторони погоджують строки поставки товару, асортимент, кількість товару, ціну та вартість партії товару згідно з усною домовленістю або письмового замовлення покупця. Замовлення може бути спрямоване постачальнику шляхом використання факсимільних або компютерних засобів звязку (електронною поштою).

Поставка товару (партії товару) вважається виконаною постачальником в момент передачі товару уповноваженому представнику покупця (покупцю), що підтверджується отриманою від останнього довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей та його підписом у видатковій накладній.

Сторонами підписаний додаток №1 до договору, в якому сторони погодили товари, які є предметом договору, асортимент, кількість та ціна товару зазначається у видаткових накладних (а.с. 13).

Відповідно до п.5.1-5.2, 5.4-5.5 договору ціни на товари, що постачаються постачальником, є звичайними вільними відпускними та визначаються у взаємному погодженню сторін на кожну окрему поставку. Сторони визначають, що ціни на товари. Погоджені сторонами є попередніми і можуть змінюватися постачальником в залежності від показників. Які обумовлюють вартість товару (собівартість, витрати) протягом строку дії договору, та які встановлюються на кожну партію окремо.

Асортимент, кількість та вартість товару (з урахуванням ПДВ), остаточно узгоджується та відображаються сторонами у видатковій накладній по кожній партії окремо.

Загальна сума договору розраховується шляхом додавання загальних сум партій товарів, поставлених постачальником на протязі строку дії договору, згідно видаткових накладних, які невідємною частиною даного договору.

Ціни встановлюються в національній валюті України-гривні.

На виконання умов договору та додатку №1 до нього позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними №41000106 від 13.01.2016 на суму 11854,28 грн., №41000117 від 14.01.2016 на суму 6297,89 грн., № 41000149 від 19.01.2016 на суму 18155,44 грн., №41000183 від 21.01.2016 на суму 2773,99 грн., №41000226 від 26.01.2016 на суму 2484,00 грн., №41000460 від 11.02.2016 на суму 1079,88 грн. (а.с. 16-21), загалом на суму 42645,48 грн. на підставі довіреностей №2 від 12.01.2016 та №2 від 01.02.2016 (а.с. 14-15).

Відповідно до п.6.1 покупець зобовязаний оплатити постачальнику вартість (ціну) кожної партії товару не пізніше 30 календарних днів з дати поставки товару шляхом безготівкового або готівкового перерахування суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Позивачем були виставлені рахунки №41000109 від 13.01.2016 на суму 11854,28 грн., №41000134 від 14.01.2016 на суму 6297,89 грн., № №41000186 від 19.01.2016 на суму 18155,44 грн., № 41000241 від 21.01.2016 на суму 2773,99 грн., №41000289 від 26.01.2016 на суму 2484,00 грн., №41000610 від 11.02.2016 на суму 1079,88 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач розрахувався з позивачем частково, а саме до звернення позивача до суду у розмірі 11357,89 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №526 від 18.02.2016 на суму 6297,89 грн., № 544 від 03.03.2016 на суму 600,00 грн., №546 від 04.03.2016 на суму 600,00 грн., №553 від 09.03.2016 на суму 700,00 грн., №554 від 10.03.2016 на суму 800,00 грн., №555 від 11.03.2016 на суму 800,00 грн., №556 від 14.03.2016 на суму 450,00 грн., №560 від 16.03.2016 на суму 460,00 грн., №563 від 18.03.2016 на суму 650,00 грн. з призначенням платежу : „Оплата за будматеріали у відповідності з накладна №410000106 від 13.01.2016 (а.с. 22-30) .

Також відповідач здійснив оплату частини боргу в розмірі 2500,00 грн. після звернення позивача до суду з позовною заявою, що підтверджується платіжним дорученням №574 від 31.03.2016 з призначенням платежу : „Оплата за будматеріали у відповідності з накладною №410000149 від 19.01.2016. в.ч. ПДВ 416.67 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 28787,59 грн., яка заявлена позивачем до стягнення та підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

За таких обставин, сума боргу підлягає стягненню на користь позивача.

Позивач, посилаючись на п.7.4 договору просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 25 % від вартості поставленого, але не оплаченого товару у сумі 7821,90 грн.

Як встановили сторони у п.7.4 договору у разі порушення грошових зобов'язань за договором постачальник має право стягнути з покупця штраф в розмірі 25% від вартості поставлених, але не оплачених товарів.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкції може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товару (робіт, послуг).

Дослідивши умови договору та наведений позивачем розрахунок штрафу, суд доходить висновку що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 7821,90 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 81,18 грн. 3% річних за період з 13.02.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000106 від 13.01.2016 в розмірі 1,55 грн., за період з 14.02.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000117 від 14.01.2016 в розмірі 19,15 грн., за період з 19.02.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000149 від 19.01.2016 в розмірі 47,75 грн., за період з 21.02.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000183 від 21.01.2016 в розмірі 6,83 грн., за період з 26.02.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000226 від 26.01.2016 в розмірі 5,10 грн., за період з 13.03.2016-22.03.2016 за видатковою накладною 410000460 від 11.02.2016 в розмірі 0,80 грн.

Дослідивши подані розрахунки 3 % річних, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення 81,18 грн. річних підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача з вини якого виник спір в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Діа-Інвест, пр.Миру, 53-А, м.Чернігів, 14005, код 33469246, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівторг, юридична адреса: вул. Кутузова, 18/7, офіс 424, м. Київ, 01101, поштова адреса: вул. 77 Гвардійської дивізії, 1, м. Чернігів, 14034, код 35687180, 28787,59 грн. боргу, 7821,90 грн. штрафу, 81,18 грн. 3% річних та 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14.04.2016р.

Суддя Ю.В.Федоренко