ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 5023/2735/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Кочерової Н.О.,

Самусенко С.С.

розглянувши касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року

та на ухвалу господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року

у справі № 5023/2735/12

господарського суду Харківської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма"

до Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1

про стягнення 4633549, 63 грн.

за участю представників

позивача - Мухітдінов Р.Д.

відповідача - не з'явися

ВДВС - не з'явися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 заборгованість у розмірі 4633549,63 грн. у тому числі: 4481900,30 грн. основного боргу, 124820,92 грн. 3 % річних та 26828,41 грн. інфляційних втрат. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання в частині оплати послуг за укладеним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 на користь ТОВ "Буд-Норма" 4481900,30 грн. основного боргу, 26828,41 грн. інфляційних втрат, 124820,92 грн. 3% річних та 64380,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2013 року рішення господарського суду Харківської області від 01 листопада 2012 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 квітня 2014 року постанова Харківського апеляційного господарського суду від 17 жовтня 2013 року скасована, рішення господарського суду Харківської області від 01 листопада 2012 року залишено без змін.

07 травня 2014 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 01 листопада 2012 року та постанови Вищого господарського суду від 15 квітня 2014 року виданий наказ, строк пред'явлення до виконання якого встановлено до 16 квітня 2015 року.

18 серпня 2015 року Харківське державне вище училище фізичної культури № 1 звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, в якій просило:

- Визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконова О.В. при відкритті виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07 травня 2014 року у справі № 5023/2735/12;

- Визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконова О. В. від 11 червня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07 травня 2014 року у справі № 5023/2735/12;

- Визнати недійсними наслідки відкриття виконавчого провадження № 43656370.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року (суддя Присяжнюк О.О.) залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року (судді Могилєвків Ю.О., Пушай В.І., Гребенюк Н.В.) у справі № 5023/2735/12 скаргу задоволено повністю.

Визнано незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконова О.В. при відкритті виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07 травня 2014 року у справі № 5023/2735/12.

Визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконова О.В. від 11 червня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07 травня 2014 року у справі № 5023/2735/12.

Визнано недійсними наслідки відкриття виконавчого провадження № 43656370.

Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 15 вересня 2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області при виконанні наказу господарського суду Харківської області в повному обсязі.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 червня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконовим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання вищезазначеного наказу.

19 травня 2015 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області надійшла заява стягувача ТОВ "Буд-Норма" про повернення йому зазначеного наказу для передання до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова.

22 травня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Білоконовим О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено новий строк пред'явлення наказу до виконання, а саме до 22 травня 2016 року.

24 червня 2015 року ТОВ "Буд-Норма" звернулось із заявою про виконання відповідного наказу до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області.

30 червня 2015 року до ХДВУФК № 1 від Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області надійшло повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків від 25 червня 2015 року з виконання вищевказаного наказу господарського суду Харківської області.

17 серпня 2015 року представник ХДУВУФК № 1 отримав примірник оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 43656370 від 11 червня 2014.року.

Зазначені обставини стали підставою для звернення боржника до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області у даній справі.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що виконання наказу у справі від 07 травня 2014 року про стягнення коштів з боржника ХДВУФК № 1, який є бюджетною установою, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 на її виконання порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, повинно здійснюватись органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника як їх розпорядника, а саме Управлінням Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області, та ін. (Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 916/2182/14 від 24 червня 2015 року та у справі № 916/2545/14 від 08 липня 2015 року)

Відповідно до ч. 1 ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначено вище, представник ХДУВУФК № 1 повідомив, що 17 серпня 2015 року отримав примірник оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 43656370 від 11 червня 2014 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що матеріали справи не містять доказів направлення органом ВПВР УДВС ГУЮ у Х/о боржнику відповідної копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів під час вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Законом передбачений порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Аналогічна норма передбачена у Положенні про Державну казначейську службу України, затвердженому указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, яке діяло на момент винесення оскаржуваної постанови, тобто станом на 11 червня 2014 року.

Підпунктом 1 п. 4 Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 жовтня 2011 року № 1280, управління (відділення) Казначейства відповідно до покладених на них завдань здійснюють через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів.

Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення "Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі за текстом - Порядок).

Нормами п. 2 наведеного Порядку передбачено, що боржниками згідно з положеннями Порядку є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Абзацом 7 п. 6 Порядку встановлено, що виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що відповідний орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли виконавчий документ пред'явлено до виконання з пропущенням встановленого строку.

Судами попередніх інстанцій з довідки УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області від 04 лютого 2015 року № 05-23/172 встановлено, що боржник є бюджетною установою та утримується за рахунок державного бюджету та має рахунки лише в органах Державної казначейської служби України.

Згідно зі ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа це - орган, установа чи організація, визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з доводами судів попередніх інстанцій, що виконання наказу у справі від 07 травня 2014 року про стягнення коштів з боржника ХДВУФК № 1, який є саме бюджетною установою, відповідно до спеціальної норми ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 на її виконання Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, повинно здійснюватись органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів Боржника як їх розпорядника, а саме Управлінням Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтями 1, 2 та 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що органи державної виконавчої служби є органами державної виконавчої влади, а державні виконавці посадовими особами цих органів. Зазначений статус виконавчої служби та державних виконавців зумовлює останніми дотримання приписів часини 2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд в разі визнання доводів заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред'явлення виконавчого документу до виконання переривається пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що недійсна постанова про відкриття виконавчого провадження не може породжувати будь-яких правових наслідків, у тому числі встановлення державним виконавцем факту переривання строку пред'явлення наказу до виконання та встановлення нового граничного строку на підставі ч. 3 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", шляхом здійснення рукописної відмітки у наказі наступного змісту: "Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред'явлення до виконання даного наказу до 22 травня 2016 року".

Належне та правомірне виконання наказу від 07 травня 2015 року у справі, з урахуванням того факту, що боржник є саме бюджетною установою, може здійснюватись лише відповідним органом Державної казначейської служби України, з чим фактично погодився стягувач відкликавши наказ з виконання з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області заявою від 19 травня 2015 року, копію якої долучено до матеріалів справи.

Судами з вищезазначеного повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків від 25 червня 2015 року встановлено, що стягувач ТОВ "Буд-Норма" лише 24 червня 2015 року звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області із заявою про виконання наказу від 07 травня 2014 року у справі, тобто після спливу встановленого у ньому строку пред'явлення до виконання, який первісно правомірно встановлено судом до 16 квітня 2015 року, що зумовлює необхідність його повернення органом Державної казначейської служби стягувачу згідно п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів про задоволення скарги Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року зі справи №5023/2735/12 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді Н. О. Кочерова

С. С. Самусенко