ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.2016 Справа № 905/567/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Осадчої А.М.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», м. Курахове Донецької області

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой»», м. Київ

про стягнення авансу у розмірі 12553431,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю № 267 від 21.12.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю від 07.07.2015 р.

у судовому засіданні 17.03.2016року оголошувалась перерва до 24.03.2016року о 14.00

у судовому засіданні 24.03.2016року оголошувалась перерва на 07.04.2016року о 14.00

СУТЬ СПРАВИ:

08.02.2016року шляхом надіслання поштового відправлення ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», м. Курахове Донецької області (далі ТОВ «ДТЕК Східенерго») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой»», м. Донецьк Донецької області (далі - ТОВ «Євроінвестстрой») про стягнення з відповідача авансу у розмірі 12553431,30 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.02.2016року позовна заява прийнята до розгляду, порушено справу за № 905/567/16.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2011року ТОВ «ДТЕК Східенерго» уклало з ТОВ «Євроінвестстрой» контракт № 549/ВЭ/33у/Р/6-2, за умовами якого підрядник прийняв на себе зобовязання виконати роботи з модернізації обєкту тиристорної системи збудження генератору енергоблоку ст. № 3 Зуєвської теплової електростанції. На підставі пункту 8.2.1 контракту з метою авансування підрядника для придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання робіт за контрактом, позивач сплатив на поточний рахунок відповідача аванс в сумі 12553431,30 грн. наступними платежами: в сумі 6348660,00 грн. - згідно платіжного доручення № 186313 від 22.03.2013р.; в сумі 6204771,30 грн. - згідно платіжного доручення №237629 від 31.10.2013р. У звязку з настанням з 14.07.2014 року обставин непереробної сили по виконанню зобовязань за контрактом - проведення на території Донецької області антитерористичної операції і повязані з нею бойові дії, які тривають більше шести місяців, що офіційно підтверджено Торгово-промисловою палатою і є загальновідомими фактами, відповідно до пункту 15.5 контракту позивач відмовився від подальшого виконання зобовязання за контрактом у повному обсязі, про що листом № 17/37 від 13 січня 2015 року повідомим відповідача, зазначивши про розірвання контракту з дати даного листа згідно до положень частини 3 статті 651 ЦК України. Оскільки на момент розірвання контракту передбачені ним роботи не були виконані відповідачем, у цьому листі позивач просив повернути на його поточний рахунок сплачені у якості авансу грошові кошти в сумі 12553431,30 грн. в найкоротший термін, однак не пізніше 20.01.2016 р., між тим аванс відповідачем не повернуто. Враховуючи, що контракт є розірваним та, відповідно, припинив свою дію, відповідач утримує вказані грошові кошти без належної правової підстави і зобовязаний повернути їх позивачу, тому просить стягнути їх на його користь в судовому порядку.

Заявлені позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Східенерго» нормативно обґрунтовує посиланням на статті 651, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Під час розгляду справи підстави позову ТОВ «ДТЕК Східенерго» не змінювались.

На підтвердження зазначених у позові обставин ТОВ «ДТЕК Східенерго» надало суду належним чином засвідчені копії: контракту № 549/ВЭ/33у/Р/6-2 від 30.11.2011року, додатків до нього, додаткових угод з додатками, платіжних доручень № 186313 від 22.03.2013року, №237629 від 31.10.2013року, висновку Донецької торгово промислової палати №2187/12.12-03 від 30.07.2014року, листа №17/37 від 13.01.2016року, накладної №21-2645-3637, інформаційного листа від 29.01.2016року, виписок з банківського рахунку, податкових накладних, Статуту, витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, а також бухгалтерську довідку №17/03 від 15.03.2016року.

У письмовому відзиві, що отриманий господарським судом 24.03.2016року, ТОВ «Євроінвестстрой» позовні вимоги не визнало, оскільки у звязку з доведеною неможливістю виконання зобовязання внаслідок непереробної сили - проведення антитерористичної операції на території Донецької області, у відповідності до положень статті 617 ЦК України та 218 ГК України відповідач звільнений від відповідальності за контрактом №549/ВЭ/33у/Р/6-2 від 30.11.2011року. Відповідач вказує, що з метою цільового використання авансу, на виконання пункту 8.2.1 контракту кошти авансового платежу позивачем були витрачені за договорами з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Енерготрансінжиніринг» № Ф2641/2013, № Ф53/42/2013, відповідно до умов договорів поставки ТОВ «Євроінвестстрой» у якості передоплати перерахувала вказаному ОСОБА_2 відповідно 8044000,80 грн. та 5134428,00 грн. Таким чином, кошти авансового платежу позивача використані відповідачем для закупівлі обладнання за контрактом, тому вони відсутні на рахунку. Крім того, позивачем щодо наслідків розірвання договору неправильно застосовані норми матеріального права - стаття 1212 ЦК України, яка не регулює виниклі між сторонами спірні правовідносини. На думку відповідача, до правовідносин, які стосуються правових наслідків розірвання договору, застосовуються положення статті 653 ЦК України, згідно якої сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане за зобовязаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом, якщо договір змінений або розірваний в звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таких вимог позивачем не заявлено, а повернення авансу не є вимогою про відшкодування збитків. Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги щодо повернення авансу є незаконними і не підлягають задоволенню.

У письмових поясненнях від 01.04.2016року позивач вказує, що жодних вимог про застосування до відповідача відповідальності, передбаченої контрактом чи законодавством, позивачем в якості позовних вимог не заявлялось; відповідачем не підтверджено належними доказами факту укладання договорів поставки № Ф2641/2013, № Ф53/42/2013 до виконання зобовязань за контрактом № 549/ВЭ/33у/Р/6-2 від 30.11.2011року. Окрім того, вважає, що грошові кошти є майном, що не має індивідуально визначених ознак, контракт між сторонами на дату звернення до суду з позовом є розірваним, договірні відносини між сторонами відсутні, згідно приписів ст.1212 ЦК України особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала, тому відповідач до теперішнього часу утримує вказані грошові кошти без належної правової підстави і зобовязаний їх повернути позивачу.

У судове засідання 07.04.2016року представник позивача зявився, підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, підтримав письмові пояснення щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.04.2016року заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, надав для залучення до матеріалів справи копії повідомлення про готовність продукції до відвантаження від 05.01.2015року, видаткових накладних №12, №13 від 02.02.2015року, підтвердив факт отримання обладнання за договорами № Ф2641/2013, № Ф53/42/2013.

ТОВ «Євроінвестстрой» звернулось до суду з клопотанням про передачу справи за підсудністю до господарського суду м.Києва, оскільки 04.03.2016року зареєстровано зміну місцезнаходження підприємства, на даний час підприємство зареєстровано у м.Київ, станом на дату внесення змін розгляд справи по суті судом не розпочинався, тому справа не є підсудною господарському суду Донецької області.

Частина 2 ст.15 ГПК України передбачає, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно ч. 3 ст.17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.03.2016 року здійснена державна реєстрація змін до установчих документів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой»: місцезнаходження юридичної особи - 02192, м. Київ, Дніпровський район, вул. Миропільська, будинок № 19.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 08.02.2016року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті, позовна заява отримана судом 12.02.2016року.

Позовна заява прийнята судом та порушено провадження у справі ухвалою від 12.02.2016року.

Таким чином, виходячи з приписів ч. 3 ст.17 ГПК України вказана позовна заява прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, тому повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Відповідно, господарський суд Донецької області здійснює розгляд справи №905/567/16 по суті, відмовляє у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду м.Києва.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи на підставі ст.69 ГПК України, оскільки позовна заява отримана судом 12.02.2016року, строк розгляду справи, передбачений вищезазначеною нормою права, відповідно перебігає 12.04.2016року, правові підстави для його продовження відсутні.

Застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до положень статті 811 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотанням щодо фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів сторони до суду не зверталися.

Заслухавши пояснення і аргументи представників позивача і відповідача, дослідивши надані сторонами в порядку статті 43 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на таке.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами частин першої, другої статті 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Господарські зобов'язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Згідно до положень статті 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення поняття розкриває сутність зобовязання як правого звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

30.11.2011року між юридичними особами: ТОВ «ДТЕК Східенерго» (Замовник) та ТОВ «Євроінвестстрой» (Підрядник) з метою виконання робіт з модернізації тиристорної системи збудження генератора енергоблока ст. № 3 Зуєвської теплової електричної станції (обєкт), укладено Контракт, предметом якого відповідно до пункту 1 є: 1.1 - Підрядник приймає на себе зобовязання на свій ризик, з використанням своїх обладнання та інших матеріальних ресурсів, в строки, в порядку, в обємах та за ціною, узгодженою сторонами в цьому Контракті і Технічній специфікації (Додаток № 1), який є невідємною частиною даного Контракту, виконати роботи з модернізації обєкта модернізації, що включають в себе наступне: 1.1.1 - розробку проектної документації з наступним узгодженням розробленої та попередньо узгодженої Замовником проектної документації з установами, підприємствами, організаціями, органами державної влади та місцевого самоврядування України; 1.1.2 - виконання демонтажних, будівельних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт у відповідності до розробленої підрядником проектної документації, робочими програмами та цим Контрактом; 1.1.3 - здійснення випробувань у відповідності та в порядку, встановленому розробленими Підрядником проектної і кошторисної документацією; 1.1.4 - передачу технічної документації, інструкцій або доповнень до існуючих інструкцій на обладнання, проведення ознайомлення персоналу Замовника правилам експлуатації, ремонту, технічного обслуговування у відповідності та в порядку, встановленому в Технічній специфікації і узгодженій сторонами програмі ознайомлення; 1.1.5 - розробку документації: правил з проведення пусконалагоджувальних робіт та випробувань, робочих програм, мережевих графіків, звітів, змін керівництва з експлуатації та технічного обслуговування Обєкта модернізації; 1.1.6 - гарантійне обслуговування у відповідності та в порядку, встановленому даним Контрактом та Технічною специфікацією.

Строки виконання робіт по цьому Контракту погоджуються сторонами в Календарному графіку виконання робіт (Додаток № 2), який є невідємною частиною даного Контракту (пункт 1.4).

Загальна ціна робіт відповідно до пункту 8.1 Контракту в редакції Додаткової угоди № 6 від 12.06.2014року встановлена незмінною (твердою) на весь обсяг робіт та складає 18159370,50грн.

У пункті 8.2 Контракту сторони встановили порядок здійснення розрахунків за виконані роботи. З метою авансування Підрядника для придбання обладнання і матеріалів, необхідних для виконання робіт по даному Контракту, Підрядник направляє Замовнику розрахунок авансів відповідно до Додатку № 8 «Орієнтовний графік платежів» до цього Контракту, із зазначенням їх цільового призначення, на підставі яких замовник перераховує Підряднику грошові кошти у розмірі, вказаному в Додатку № 8 «Орієнтовний графік платежів» протягом 60 банківських днів з моменту погодження розрахунку авансу. Підрядник зобовязується протягом 30 робочих днів з моменту перерахування грошових коштів надати Замовнику письмовий звіт про використання вказаного авансу. У випадку ненадання письмового звіту про використання та/або нецільового використання авансу, Підрядник зобовязується повернути суму отриманого від Замовника авансу протягом 7 календарних днів з моменту отримання від замовника відповідної вимоги про повернення авансового платежу шляхом перерахування вказаної даному пункті Контракту суми на поточний рахунок замовника (пункт 8.2.1).

Сторони обумовили, що загальний розмір авансів становить 5343455,50 грн., крім того ПДВ 20% - 1068691,10 грн., усього - 6412146,60 грн.

У відповідності до пункту 16.1 цей Контракт набирає сили з моменту підписання уповноваженими представниками Замовника і Підрядника та діє до повного виконання сторонами усіх прийнятих на себе зобовязань.

Нормою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору як угоди (правочину) є сукупністю визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що складають зміст договірного зобовязання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

З тексту спірного Контракту убачається, що у відповідності до вимог статті 181 ГК України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами щодо: предмету договірного зобовязання, обєму робіт, а також їх вартості та строку виконання. Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплені відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Враховуючи викладене, суд уважає, що укладений Контракт за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини першої статті 193 Господарського кодексу України регулюються відповідними нормами зобовязального права і глави 61 Цивільного кодексу України.

Частинами першою і другою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 ГК України.

На виконання умов Контракту (пункт 8.2.1) ТОВ «ДТЕК Східенерго» перераховано на поточний рахунок ТОВ «Євроінвестстрой» у якості передоплати за модернізацію ТСВ генератора енергоблока № 3 Зуєвської ТЕС платіжними дорученнями: № 186313 від 22.03.2013року грошові кошти у розмірі 6348660,00 грн.; № 237629 від 31.10.2013року - 6204771,30 грн., що підтверджується даними виписок з банківського рахунку.

Отримання передоплати від позивача на виконання спірного Контракту та розмір грошових коштів відповідачем не оспорюється.

Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року про проведення антитерористичної операції на території України.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України Про боротьбу з тероризмом, керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

За висновком Донецької торгово-промислової палати від 30 липня 2014 року № 2187/12.12-03 підтверджена наявність форс-мажору - обставин непереробної сили для ТОВ «Євроінвестстрой» по виконанню зобовязань за договором № 549/ВЭ/33у/Р/6-2 з ТОВ «ДТЕК Східенерго» у звязку з проведенням з 14 липня 2014 року на території Донецької області активних військових дій в ході антитерористичної операції.

13.01.2016 року ТОВ «ДТЕК Східенерго» надіслало ТОВ «Євроінвестстрой» лист №17/37, в якому зазначило про відмову від подальшого виконання Контракту №549/ВЭ/33у/Р/6-2 в повному обсязі внаслідок дії форс-мажору більше 6 місяців (пункт 15.5). Відповідно до положень частини 3 статті 651 ЦК України позивач вважає Контракт розірваним з дати цього листа та просить повернути на свій поточний рахунок отримані у якості авансу грошові кошти в загальній сумі 12553431,30 грн. не пізніше 20.01.2016 р.

Факт направлення підтверджується позивачем даного листа на адресу відповідача накладною № 21-2645-3637 від 13 січня 2016 року.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Сторонами у розділі 15 Контракту передбачені «Обставини непереробної сили»: пункт 15.1 - сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань по цьому Контракту, якщо це стало наслідком обставин непереробного характеру, які сторони не могли ні передбачити, ні запобігти розумними заходами, що виникли після укладення Контракту. Пункт 15.2 - до обставин непереробної сили відносяться події, на які сторони не можуть вплинути та за виникнення яких не несуть відповідальності. Такими подіями можуть бути: стихійне лихо, катастрофи, війна, військова операція будь-якого характеру, цивільні хвилювання, блокада, страйки, заборона експорту або імпорту, прийняття органом державної влади або управління рішення, що тягне за собою неможливість виконання цього Контракту. 15.3 - сторона, для якої склалась неможливість виконання зобовязань по цьому Контракту в умовах, передбачених в п. 15.2 цього Контракту, зобовязана у строк не більше 5 днів з моменту настання обставин непереробної сили письмово повідомити про це іншу сторону (лист, телекс, телеграф) та вислати офіційне документальне підтвердження Торгово-промислової палати України. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однією з сторін про неможливість виконання взятих по цьому Контракту зобовязань, позбавляє сторону посилатись на будь-яку вищезазначену обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобовязань. 15.4 - У період дії форс-мажорних обставин, звільняючих сторони від відповідальності по цьому Контракту, зобовязання сторін призупиняються, і санкції за невиконання зобовязань в строк не застосовуються. Строки виконання Контракту збільшуються на період дії форс-мажорних обставин, про що сторони укладають додаткову угоду до цього Контракту. 15.5 - якщо форс-мажорні обставини продовжаться більше 6 (шести) місяців, то кожна зі сторін має право відмовитись від подальшого виконання зобовязань по цьому Контракту та у такому випадку жодна зі сторін не має права вимагати від другої сторони відшкодування збитків, завданих розірванням Контракту.

Факт припинення зобовязань сторін за Контрактом відповідачем не оспорюється.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що внаслідок відмови ТОВ«ДТЕК Східенерго» від подальшого виконання своїх зобовязань за Контрактом в односторонньому порядку цей Контракт вважається розірваним, а договірні зобовязання сторін відповідно припинені (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ «ДТЕК Східенерго» до ТОВ «Євроінвестстрой» про стягнення грошових коштів, які набуті відповідачем у якості авансу, і зберігаються без достатньої правової підстави.

Правовою підставою для предявлення цього позову ТОВ «ДТЕК Східенерго» визначено статтю 1212 ЦК України, відповідно до якої: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобовязань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття майна однією особою за рахунок іншої особи.

Відсутність правової підстави означає, що майно набуте особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом чи правочином.

Правову кваліфікацію матеріально-правової природи вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, виходячи з обставин справи, повинен дати суд.

Представленими доказами встановлено, що правовідносини між сторонами спору врегульовані умовами Контракту № 549/ВЭ/33у/Р/6-2 та додатковими угодами, на виконання яких у період строку дії Контракту позивачем здійснене авансування відповідача для придбання обладнання і матеріалів, необхідних для виконання погоджених сторонами робіт за цим Контрактом на загальну суму 12553431,30 грн.

Тим самим грошові кошти, які ТОВ «ДТЕК Східенерго» просить суд стягнути з відповідача, надані останньому позивачем у якості передоплати за умовами діючого на той час Контракту, який у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства є достатньою та належною правовою підставою набуття майна, та у спосіб, що не суперечить закону, тобто зазначені грошові кошти отримані ТОВ «Євроіевестстрой» за правовими підставами для цього.

Відтак, суд визнає, що між сторонами у цьому спорі виникли господарські правовідносини, які регулюються нормами зобовязального права, що застосовуються до окремих видів угод, а договірний характер цих правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України. Тому зазначені грошові кошти не можуть бути витребувані у відповідача як безпідставне збагачення. Інших підстав для стягнення спірної суми позивачем не заявлено.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові №922/1136/13 від 14.10.2014 року та Вищий господарський суд України у постанові від 03.02.2016 року у справі № 910/19990/15.

Згідно ст. 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Окрім того, відповідно до норм законодавства предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними нормами права.

Між тим, відповідно до статті 224 ГК України, положення якої кореспондуються з вимогами частини першої статті 623 ЦК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У силу частини 4 статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

За таких обставин доводи позивача, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно у звязку з розірванням Контракту в розумінні положень статті 1212 ЦК України, визнаються судом неспроможними.

Враховуючи встановлені фактичні обстави по справі, оцінивши і співставивши надані докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що судом прийняте рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, понесені ТОВ«ДТЕК Східенерго» витрати зі сплати судового збору в сумі 188301,00 грн. у відповідності до положень статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 510, 526, 627, 628, 651, 653, 837, 849, 1212 Цивільного кодексу України; ст. ст.173, 174, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 15, 17, 22, 43, 44, 49, 69, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», м. Курахове Донецької області до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м Київ про стягнення авансу у сумі 12553431,30 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 07.04.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11.04.2016 року.

Суддя А.М. Осадча