ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. Справа № 921/965/15-г

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючий судді Кузь В.Л.

судді Галушко Н.А. Орищин Г.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги від 24.12.15 Приватного акціонерного товариства "Агро-продукт", с. Росохач, Чортківський район, Тернопільська область

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.11.15

у справі № 921/965/15-г

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт", с. Росохач, Чортківського району, Тернопільської області, 48560

до відповідача 1: Приватного підприємства "Продекспорт", м. Тернопіль

відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

про визнання поруки припиненою

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача-1 ОСОБА_1 - представник (довіреність від 30.12.15).

від відповідача - 2- ОСОБА_2 представник (довіреність від 27.01.16 за вих. № 010-01/336).

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 921/965/15-г розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., суддя Галушко Н.А. та суддя Орищин Г.В.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.11.15 у справі № 921/965/15-г (суддя Андрушків Г.З.) в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.11.15 у справі № 921/965/15-г і прийняти нове рішення, яким позов задоволити та визнати поруку за договором поруки № 18105Р1 від 13.07.05 припиненою.

При цьому, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наступного:

- позивачу в березні 2015 року стало відомо, що в 2012 році до умов кредитної угоди від 13.07.2005 р. № 18105К15/2102 було внесено зміни, що призвели до збільшення відповідальності позивача як позичальника;

- під час розгляду справи № 921/730/13-г/3, на яку послався суд першої інстанції, не досліджувалися і не встановлювалися обставини щодо припинення поруки у відповідності до ст. 559 ЦК України, та наявності внесених змін до кредитного договору, не погоджених з поручителем, внаслідок яких відбулося збільшення обсягу відповідальності, що за законом є підставою для припинення поруки;

- як вбачається з умов договору поруки в усіх випадках, окрім згоди позичальника на дострокове виконання основного зобовязання поручителем, всі зміни та доповнення до цього договору мають юридичну силу лише за умови виконання їх в письмовій формі та підписання повноважними на те представниками сторін , чого в даному випадку відповідачем-2 зроблено не було.

Під час розгляду апеляційної скарги представник скаржника зазначив, що заява про визнання боргу у справі № 921/730/13-г/3 була подана на прохання ПП «Продекспорт» внаслідок настання обставин, викликаних запропонованими банком умовами надання відстрочки погашення позичальником боргу за кредитними договорами.

Відповідач-2 подав відзив на апеляційну скаргу та доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що внаслідок укладення між банком та позичальником додаткових угод до кредитної угоди від 13.07.2005 р. № 18105К15/2102 відбулися зміни, що призвели до підвищення розміру процентів за користування кредитом, розширення змісту основного зобовязання щодо плати за управління кредитом, порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитом у бік збільшення. А відтак, як зазначає позивач, в такому випадку зміна умов зобовязання, забезпечуваного порукою, повинна відбутися за згоди поручителя у письмовій формі.

Відповідач-2 подав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що при розгляді Господарським судом Тернопільської області справи № 921/730/13-г/3 встановлено та підтверджено дійсність зобовязань забезпечення поручителя за договором поруки № 18105Р1 від 13.07.2005 р., оскільки в протилежному випадку, встановивши наявність змін до кредитної угоди від 13.07.2005 р. № 18105К15/2102 та дослідивши умови поруки, суд не мав підстав встановлювати обовязок поручителя солідарно відповідати з позичальником, враховуючи припинення зобовязання з забезпечення за договором поруки.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.16 у справі № 921/965/15-г апеляційну скаргу призначено до розгляду на 17.02.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.16, від 09.03.16 розгляд апеляційної скарги відкладався, ухвалою суду від 09.03.16 було продовжено строк розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 69 ГПК України.

У судовому засіданні 29.03.16 було оголошено перерву до 30.03.16.

В судових засіданнях представники сторін навели свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 30.03.16 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх представників учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.11.15 у справі № 921/965/15-г та задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 13.07.2005 р. між ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі (правонаступником якого є ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") (надалі по тексту банк/кредитор) та ПП "Продекспорт" (надалі по тексту позичальник) було укладено кредитну угоду №18105К15/2102, відповідно до умов якої банк надає позичальнику кредит у розмірі 5 300 000 доларів США з кінцевим строком погашення основного боргу 13.07.2010 р., а із змінами, внесеними додатковою угодою №18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р., кінцевий термін погашення встановлений 30.04.2013 р. На дату платежів по погашенню основного боргу по кредиту позичальник зобов'язаний був погасити основний борг по кредиту згідно з графіком погашення кредиту за угодою (додаток І до угоди). Строки, передбачені цим графіком є обов'язковими для Позичальника. ( п. 3.1., пп. 3.3.1. кредитної угоди).

Відповідно підпункту 4.1.1. кредитного договору, сторони встановили, що на дату платежів по процентах позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином:

- а)LIBOR (12міс.) + 6,98% річних починаючи з дати підписання угоди до 31.12.2005р.

- б) LIBOR (12міс.) + 6,72% річних починаючи з 01.01.2006р. для кожного наступного календарного кварталу за умови:

- Переведення 100% грошових потоків групи компанії ( ПП "Продекспорт", ЗАТ "Агропродукт), ТОВ "Чортківська племптахофабрика", ТОВ Сівіон", ТзОВ"Заготзбут") на рахунки, відкриті в Банку. При цьому розмір середньомісячних оборотів групи компаній буде складати не менше 12,0млн. гривень (без врахування внутрішніх оборотів між компаніями)

- в) LIBOR (12міс.) + 8,22% річних починаючи з 01.01.2006 р. у випадку не виконання Позичальником умов підпункту 4.1.1. б) Угоди;

Проценти нараховуються на вибрану та непогашену частину кредиту, в тому числі на несвоєчасно непогашену частину кредиту, виходячи з фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року.

Згідно підпункту 4.2.1. кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує Банку плату за управління Кредитом в розмірі 450,0 доларів США.

Плата за управління кредитом нараховується в українських гривнях за офіційним курсом Національного банку України на останній банківський день місяця та сплачується Позичальником в українських гривнях на дату платежів по процентах.

Надалі, між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПП "Продекспорт" до кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005 р. були укладені додаткові угоди:

- Додаткова угода №18105К15-1/2102 від 12.12.2005р.;

- Додаткова угода №18105К15-2/2102 від 17.04.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-3/2102 від 19.05.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-4/2102 від 27.07.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-5/2102 від 03.08.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-6/2102 від 14.01.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-7/2102 від 20.06.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-8/2102 від 10.07.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-9/2102 від 10.08.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-10/2102 від 23.01.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-11/2102 від 23.06.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-12/2102 від 29.08.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-13/2102 від 16.12.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-14/2102 від 06.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-15/2102 від 28.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-16/2102 від 30.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-17/2102 від 06.02.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-18/2102 від 27.02.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-19/2102 від 06.03.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-20/2102 від 07.04.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-21/2102 від 30.07.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-22/2102 від 29.10.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-23/2102 від 30.11.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-24/2102 від 19.01.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-25/2102 від 11.02.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-26/2102 від 22.07.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-27/2102 від 30.07.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-28/2102 від 25.10.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-29/2102 від 13.01.2011р.;

- Додаткова угода №18105К15-30/2102 від 27.12.2011р.;

- Додаткова угода №18105К15-31/2102 від 12.01.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-32/2102 від 29.02.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-33/2102 від 27.06.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-34/2102 від 28.09.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-35/2102 від 26.10.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-36/2102 від 29.05.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-37/2102 від 17.10.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-38/2102 від 09.12.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-39/2102 від 31.01.2014р.;

- Додаткова угода №18105К15-40/2102 від 20.02.2014р.;

- Додаткова угода №18105К15-41/2102 від 20.01.2015р.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобовязання за кредитною угодою від 13.07.2005 р. №18105К15/2102, 13.07.2005 р. між ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, як Кредитором, ЗАТ «Агропродукт» (правонаступником якого з 25.02.2015 р. є ПрАТ "Агро-Продукт"), як поручитель, та ПП "Продекспорт", як позичальником, було укладено договір поруки № 18105Р1 (надалі по тексту договір поруки).

Відповідно до статті 1 договору поруки, визначено, що у договорі приведенні нижче терміни використовуються у такому значенні: Кредитна угода - кредитна угода від 13.07.2005 р. № 18105К15/2102 (з усіма чинними додатками), далі кредитна угода , яка укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої Кредитор, при виконанні позичальником певних її умов, надає позичальнику кредит в сумі 5 300 000 00 доларів США на умовах визначених кредитною угодою, терміном погашення 13 липня 2010 року; Основне зобовязання зобов'язання позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредитів.

За умовами п. 2.1. та пп. 2.1.6.поручитель підтверджує, що ознайомився з мовами кредитної угоди (включаючи всі додатки до кредитної угоди, що є чинними на дату укладення цього договору), укладеної між кредитором і позичальником, поінформований про фінансово-економічний стан позичальника і повністю розуміє свої обовязки згідно з цим договором.

Згідно п. 3.1. договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за несвоєчасне та повне виконання позичальником основного зобовязання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного виконання (неповного) виконання Основного зобовязання.

Відповідно до п. 7.3 договору поруки, всі змін і поповнення до цього договору мають юридичну силу лише за мови виконання їх у письмовій формі та підписання повноважними на то представниками сторін.

Надалі, як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між ВАТ "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі, ЗАТ «Агропродукт», та ПП "Продекспорт", були укладені договори про внесення змін до договору поруки, а саме :

- 13.01.2011р. договір № 18105Р1-1 про внесення змін до договору поруки від 13.07.2005 року № 18105Р1, яким статтю 1 "Визначення термінів" договору поруки виклали в наступній редакції:, зокрема, кредитна угода - кредитна угода від 13.07.05р. № 18105К15/2102, далі - кредитна угода, яка укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої кредитор, при виконанні позичальником певних її умов, відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 4626914,29 доларів США терміном погашення 13.07.2013 р. на визначених кредитною угодою умовах;

- 17.10.2013р. договір №18105Р1-2 про внесення змін до договору поруки від 13.07.2005 року № 18105Р1, яким статтю 1 "Визначення термінів" договору поруки виклали в наступній редакції: кредитна угода - кредитна угода від 13.07.2005р. № 18105К15/2102, далі - кредитна угода, яка укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої кредитор, при виконанні позичальником певних її умов, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 36 761 919,47 грн. на визначених кредитною угодою умовах.

Як зазначав позивач у позовній заяві, між банком та позичальником були укладені додаткові угоди, якими вносилися зміни до кредитної угоди, про укладення яких не було повідомлено поручителя та внаслідок яких збільшилася відповідальність ТОВ «Агро-Продукт» як поручителя за договором поруки.

Зокрема як вбачається з матеріалів справи, укладеними між банком та позичальником додатковими угодами внесено наступні зміни до кредитної угоди:

- додатковою угодою №18105К15-2/2102 від 17.04.2006 р., всупереч вимогам пп.4.1.4 п.4.1. ст. 4 договору поруки №18105Р1 від 13.07.2005 р., змінено порядок погашення заборгованості позичальника перед кредитором, який погіршив положення позичальника щодо погашення суми основного боргу за кредитом, що призвело до збільшення суми додаткових зобовязань за кредитом та збільшення обсягу відповідальності поручителя (сплата простроченої заборгованості за користування кредитом, строкові платежі по сплаті процентів за користування кредитом, строкові платежі по погашенню строкової заборгованості за кредитом і. т. і.);

-додатковою угодою № 18105К15-13/2102 від 16.12.2008 р. внесено зміни та перше речення п.п. 4.1.1.п. 4.1 кредитної угоди викладено в наступній редакції: "Починаючи з 16.12.2008 р. на дату платежів по процентах позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,0 % річних на період до 30.06.2009 р. за умови підтримання позичальником рівня грошових надходжень на поточні рахунки, відкриті в банку, за попередній звітний квартал пропорційно розміру заборгованості перед банком станом на перший день місяця, наступного за звітним кварталом, в загальному портфелі позичальника;

- додатковою угодою № 18105К15-21/2102 від 30.07.2009 р. внесено зміни до пп.4.1.1. п.4.1. "Проценти за користування Кредитом" статті 4 "Платежі за угодою" кредитної угоди щодо збільшення банком процентної ставки за кредитом до 12% річних та викладено вищевказаний пункт у новій редакції, наступного змісту: "Починаючи з 01.07.2009р. на Дату платежів по процентах позичальник щомісячно сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі 12% річних на період до 30.06.2010 р. за умови підтримання позичальником рівня грошових надходжень на поточні рахунки, відкриті в Банку, за попередній звітний квартал пропорційно розміру заборгованості перед банком станом на перший день місяця, наступного за звітним кварталом, в загальному портфелі позичальника";

- додатковою угодою № 18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р., внесені зміни щодо визначення нових умов збільшення плати за управління кредитом, так до абзацу 9 та 10 підпункту 4.2.1. пункту 4.2. статті 4 "Плата за управління кредитом" статті 4 "Платежі за угодою" угоди були внесені наступні зміни: "У разі невиконання позичальником зобовязань, пп.з) п. 2.1, пп.5.137., пп.5.1.38, пп.5.1.29. угоди, розмір плати за управління збільшується на 0,15 % від ліміту кредитної лінії за кожне таке порушення, на період, починаючи з першого дня другого місяця кварталу, наступного за кварталом, у якому позичальником порушені зобовязання, визначені пп. з) п.2.1., пп.5.1.37., пп.5.1.38.,пп.5.1.39. Угоди, та закінчуючи останнім днем першого місяця (включно) кварталу, наступного а кварталом в якому позичальником виконані зазначені зобов'язання.".

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 ЦК України, встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник,включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 р. у справі № 921/730/13-г/3 за позовом ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Тернополі до ПП Продекспорт та ЗАТ «Агропродукт» про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами поруки, з врахуванням заяви позивача за даним позовом про уточнення (збільшення) позовних вимог (загальна сума позову 197504593грн.91коп.), позов задоволено повністю та стягнено з ПП "Продекспорт" та ЗАТ «Агропродукт» солідарно на користь ПАТ "Державний експртно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі заборгованість за кредитними угодами №18105К15/2102 від 13.07.2005р. та №6605К48 від 13.07.2005 р., договорами поруки №18105Р1 від 13.07.2005 р. та №6605Р8 від 13.07.2005 р. 41003252 грн. 65 коп. заборгованості за кредитом, 5426712грн.21коп. заборгованості за несплаченими відсотками, 574509грн.51коп. заборгованості за несплаченими комісіями, 1 353 420 грн. 28 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань .

Як зазначено судом в описовій частині даного рішення суду, відповідач ТОВ «Агро-Продукт» участь уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, однак надав суду заяву за вх. № 17969 від 31.10.2013 р. про визнання позову з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог за № 066-003/1928 від 29.10.2013р. (вхідний № 17940) в повному обсязі.

У рішенні Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 р. у справі № 921/730/13-г/3 було встановлено невиконання позичальником (ПП Продекспорт) своїх зобовязань за кредитними угодами, в т.ч. за кредитною угодою № 18105К15/2102 від 13.07.2005 р. щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати комісії за управління кредитом, в звязку з чим йому нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, факт наявності зобовязань поручителя за договорами поруки, в т.ч за договором поруки від 13.07.2005 р. № 18105Р1 щодо забезпечення виконання позичальником (ПП Продекспорт) своїх зобовязань за кредитними угодами, в т.ч. за кредитною угодою № 18105К15/2102 від 13.07.2005р. Зазначене стягнення та факт визнання позову відповідачем (поручителем) і те, що такі дії відповідача (визнання позову) не суперечать законодавству або не порушують прав та законних інтересів інших осіб, визначені місцевим господарським судом в силу вимог ст. 35 ГПК України преюдиційними при вирішенні справи № 921/965/15-г/5, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання поруки припиненою.

Однак, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Як вбачається з тексту рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 р. у справі № 921/730/13-г/3 (Т. І, а.с. 35-41), судом було встановлено підстави для задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з поручителя та боржника суми кредитної заборгованості, відсотків, комісії та пені, нарахованих за невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитними угодами, в т.ч. за кредитною угодою № 18105К15/2102 від 13.07.2005 р., за договорами поруки, в т.ч за договором поруки від 13.07.2005 р. № 18105Р1.

Як вбачається з рішення суду в справі № 921/730/13-г/3 судом не досліджувалися та не встановлювалися умови наявності підстав припинення поруки поручителя, з врахуванням внесених до кредитної угоди № 18105К15/2102 від 13.07.2005 р. відповідних змін шляхом укладення додаткових угод № 18105К15-2/2102 від 17.04.2006р., № 18105К15-13/2102 від 16.12.2008р., № 18105К15-21/2102 від 30.11.2009р., та № 18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р., які не погоджувались поручителем, проте збільшували обсяг його відповідальності.

В тексті рішення суду у справі № 921/730/13-г/3 зазначено про встановлення судом обставин щодо укладення між банком та позичальником, зокрема, кредитної угоди № 18105К15/2102 від 13.07.2005 р. та внесення до неї змін відповідно до укладеної між ними додаткової угоди від 17.10.2013 р., а також щодо укладення між банком, позичальником та поручителем договору поруки № 18105Р1-1 від 13.07.2005 р.

Разом з цим, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви про уточнення позовних вимог від 29.10.2013 р. у справі № 921/730/13-г/3, розрахунок позовних вимог у справі не проводився на підставі кредитної угоди із врахуванням внесених змін відповідно до додаткових угод № 18105К15-2/2102 від 17.04.2006 р., № 18105К15-13/2102 від 16.12.2008 р., № 18105К15-21/2102 від 30.11.2009 р., та № 18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р. , якими був збільшений обсяг відповідальності поручителя (Т. І а.с. 195-200). Натомість заявою про визнання позову у справі № 921/730/13-г/3, позовні вимоги за цією заявою були визнані ТОВ «Агро-Продукт», без зазначення підстав та суми (Т. І а.с. 51).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом при розгляді господарського спору у справі № 921/730/13-г/3 не досліджувалися та не встановлювалися умови відповідальності поручителя за договором поруки з врахуванням відповідних змін, внесених до кредитної угоди, та відповідно не розглядалося питання щодо дійсності поруки за цим договором чи підстав її припинення. Відтак, обставини, встановлені при розгляді справи № 921/730/13-г/3 не є преюдиційними в розумінні ст. 35 ГПК України при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст.559 ЦК України є сукупність двох умов внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові у справі № 6-20цс11 від 21.05. 2012 р., збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 р. у справі № 6-69цс11 збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.

Зі змісту ч. 1 ст. 559 ЦК України вбачається, що припинення поруки спричинюють такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Тобто, змінами основного зобовязання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами додаткових угод про внесення змін до кредитної угоди були внесені зміни, якими було збільшено розмір процентної ставки за кредитом до 11,0 % (з 10,7537% за умовами кредитної угоди) додаткова угода від 16.12.2008 р.; збільшено розмір процентної ставки до 12 % (з 8,6321 %) додаткова угода від 30.07.2009 р.; збільшено розмір плати позичальника за управління кредитом на 0,15 % від ліміту кредитної лінії за кожне таке порушення, про що зазначено в тексті додаткової угоди (Т. І а.с. 33).

Посилання відповідача-2 про те, що зміни, які вносилися до кредитної угоди шляхом укладення вищеперелічених додаткових угод у сукупності не привели до збільшення відповідальності позичальника є голослівними та не підтверджені письмовими доказами, зокрема розрахунками, з яких вбачалися б дані обставини. Натомість, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідні розрахунки вимагалися у відповідача-2, проте такі суду не були подані.

Щодо неповідомлення поручителя (позивача у справі) про зміну зобовязання, забезпечуваного порукою, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 654 ЦК зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

Разом з тим, слід зазначити, що за умовами договору поруки всі зміни та доповнення до цього договору мають юридичну силу лише за умови виконання їх у письмовій формі та підписання повноважними на те представниками сторін (п. 7.3.).

Відповідно до умов договору поруки основним зобовязанням, яке забезпечується цією порукою є зобовязання позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредитів.

Відповідно до п. 2.1.6. договору поруки від 13.07.2005 р. позичальник ознайомився з умовами кредитної угоди (включаючи всі додатки до кредитної угоди, що є чинними на дату укладення цього договору), укладеної між кредитором і позичальником.

Таким чином, враховуючи, п.п. 7.3., 2.1.6. договору поруки та зважаючи, що умовами договору поруки не передбачена наявність погодження на будь-які зміни розміру процентів та строків їх сплати в порядку, визначеному кредитним договором, в забезпечення якого надана порука, яку можна оцінювати як попередню згоду поручителя на майбутні зміни зобовязання, надану ним заздалегідь ще при укладенні договору поруки, враховуючи, що до договору поруки не вносилися відповідні зміни щодо зміни обсягу зобовязання, забезпеченого порукою, а також враховуючи відсутність письмового повідомлення банком поручителя про таку зміну, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність явної та дійсної волі поручителя на зміну зобовязання, встановленого кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 р., та забезпеченого порукою.

Разом з тим, обставини щодо письмового неповідомлення поручителя про зміну зобовязання, встановленого кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 р. та забезпеченого порукою, не заперечується відповідачем-2 та не спростовуються жодними доказами, наявними в матеріалах справи.

За таких обставин, з урахуванням умов додаткових угод № 18105К15-13/2102 від 16.12.2008 р., № 18105К15-21/2102 від 30.11.2009 р., та №18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р., Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідач-2 без отримання згоди поручителя (позивача) на зміну умов основного договору (кредитної угоди), збільшив зобовязання позичальника в частині збільшення розміру процентної ставки за кредитом та збільшення розміру плати за управління кредитом і відповідно до цього збільшив обсяг відповідальності поручителя, що з врахуванням положень ст. 559 ЦК України, є підставою для припинення поруки та відповідно для задоволення позову в повному обсязі.

Обставини щодо визнання ТОВ «Агро-Продукт» позовних вимог, заявлених у справі № 921/730/13-г/3, не підтверджують факту повідомлення його як поручителя про збільшення обсягу його відповідальності за кредитною угодою на час укладення додаткових угод № 18105К15-13/2102 від 16.12.2008 р., № 18105К15-21/2102 від 30.11.2009 р., та №18105К15-35/2102 від 26.10.2012 р.

Щодо доводів відповідача-2 про наявність судового рішення, за яким стягнено солідарно з позичальника та поручителя кредитну заборгованість за кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 р., суд апеляційної інстанції зазначає, що порука припиняється за згодою сторін або за судовим рішенням, яке набрало законної сили, з підстав, визначених законом, а тому прийняття рішення про стягнення основного боргу без дослідження обставин, визначених ст. 559 ЦК України, не впливає на можливість встановлення судом підстави її припинення за результатами розгляду даного господарського спору. Тобто, за даним предметом спору встановлюються правові підстави щодо правовідносин сторін, які регулюються нормами ст. 559 ЦК України.

Щодо заявленого клопотання відповідача-2 (в суді першої інстанції) про застосування наслідків спливу строку позовної давності , то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до договору від 13.01.2011 р. були внесені зміни до договору поруки № 18105Р1 від 13.07.2005 р., а саме ст. 1 договору викладено в наступній редакції: кредитна угода - кредитна угода від 13.07.05 № 18105К15/2102, далі - Кредитна угода, яка укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої кредитор, при виконанні позичальником певних її умов, відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 4 626 914,29 доларів США терміном погашення 13.07.2013 р. на визначених кредитною угодою умовах.

Таким чином, у звязку з продовженням до 13.07.2013 р. строку погашення основного зобовязання, відбулося продовження зобовязання про забезпечення порукою за договором поруки від 13.07.2005 р., а тому позивачем під час звернення з позовом до суду в даній справі строк позовної давності не пропущений, і відповідно підстави для застосування наслідків пропуску позовної давності - відсутні.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія зазначає, що рішення місцевого господарського суду у даній справі було прийнято з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, що є підставами для його скасування.

Судовий збір за результатами розгляду апеляційної скарги слід покласти на відповідачів порівно.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу від 24.12.15 Приватного акціонерного товариства "Агро-Продукт", с. Росохач, Чортківський район, Тернопільська область задоволити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.11.15 у справі № 921/965/15-г скасувати. Прийняти нове рішення. Позов задоволити, визнати припиненою поруку за договором поруки № 18105Р1 від 13.07.2005 р., укладеним між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПАТ «Агро-Продукт» та ПП «Продекспорт».

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідачів порівно.

4. Стягнути з на користь ПП «Продекспорт» (вул. М. Кривоноса, 2 б, м. Тернопіль, 46027, ) на користь ПАТ «Агро-Продукт» (вул. Польова, 1, с.Росохач, Чортківського району, Тернопільської області, 48560, ) 669,90 грн. судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги.

5. Стягнути з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Горького,127, м. Київ, 03150, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» (вул. Польова, 1, с.Росохач, Чортківського району, Тернопільської області, 48560, ) 669,90 грн. судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги.

6. Місцевому господарському суду видати накази.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 05.04.16.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.