номер провадження справи 17/14/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 Справа № 908/327/16

за позовною заявою: дочірнього підприємства Запорізький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50

до відповідача: державного підприємства Дослідне господарство Соцземлеробство Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, 72242, Запорізька обл., Веселівський р-н, селище Таврія, вул. Леніна, буд. 1

про стягнення 26 086,96 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.01.16 № 16/01

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 23.03.16 № 54

СУТЬ СПОРУ:

05.02.16 до господарського суду Запорізької області звернулось дочірнє підприємство Запорізький облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (надалі ДП Запорізький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України) з позовною заявою за вих. від 16.12.15 № 13/1607 про стягнення з державного підприємства Дослідне господарство Соцземлеробство Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі ДП ДГ Соцземлеробство ОСОБА_3) заборгованості за виконані ремонтні роботи за договором від 13.06.12 № 9 в сумі 26 086,96 грн., з якої: 13 930,22 грн. сума основного боргу, 1325,85 грн. 3% річних та 10 830,89 грн. втрати від інфляції.

05.02.16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 05.02.16 судом порушено провадження у справі № 908/327/16, якій присвоєно № провадження 17/14/16. У сторін витребувані документи необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 24.02.16.

Ухвалою суду від 24.02.16, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами по справі вимог суду в повному обсязі, розгляд справи відкладено на 28.03.16.

В судовому засіданні 28.03.16 прийнято до розгляду уточнення за вих. від 14.03.16 № 13/256 до позовної заяви, проти розгляду якого представники позивача та відповідача не заперечили, в якому ДП Запорізький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, у звязку із допущеною помилкою в прохальній частині позовної заяви за вих. від 16.12.15 № 13/1607, просить суд стягнути з ДП ДГ Соцземлеробство ОСОБА_3 основний борг в сумі 13 930,22 грн., 3% річних в сумі 1325,85 грн., втрати від інфляції в сумі 10 830,89 грн., а також 1378 грн. витрат по оплаті судового збору.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 28.03.16, на підставі ст.ст. 82-1, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін розяснено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням уточнення за вих. від 14.03.16 № 13/256 до позовної заяви. В обґрунтування позовних вимог посилається на укладений між сторонами договір від 13.06.12 № 9 на ремонт підїзду до вагової ДГ Соцземлеробство, на виконання умов якого позивачем були виконані роботи по ремонту підїзду до вагової ДГ Соцземлеробство, а відповідачем були прийняті вказані роботи без жодних претензій та зауважень, про що сторонами підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2012 р. та акт приймання виконаних будівельних робіт № 9 за червень 2012 р. на загальну суму 24 747,06 грн. Як пояснював позивач, за виконані роботи відповідач в повному обсязі не розрахувався, у звязку з чим за останнім виникла заборгованість в розмірі 13 930,22 грн. 13.05.14 позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 13.05.14 № 13/471 про сплату заборгованості. Враховуючи, що відповідач заборгованість за договором позивачу не сплатив, останній звернувся з цим позовом до суду та просить на підставі ст.ст. 11, 202, 257, 264, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 615, 631, 837, 838 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193 ГК України стягнути з відповідача основний борг в сумі 13 930,22 грн., 3% річних в сумі 1325,85 грн., втрати від інфляції в сумі 10 830,89 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві за вих. від 25.03.16 № 58 та у доповнені від 28.03.16 до відзиву на позовну заяву. Просить суд, керуючись ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, застосувати строк позовної давності у справі № 908/327/16 до вимог ДП Запорізький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України про стягнення з відповідача 13 930,22 грн. основного боргу, 1325,85 грн. - 3% річних, 10 830,89 грн. - втрат від інфляції. У звязку з чим, у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

13.06.12 між ДП ДГ Соцземлеробство (Замовник) та дочірнім підприємством Запорізький облавтодор публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (Підрядник) укладено договір № 9 на ремонт підїзду до вагової ДГ Соцземлеробство, Веселівського району, згідно із п. 1.1 якого, у порядку та на умовах визначених договором, Підрядник зобовязався своїми силами і засобами, на власний ризик роботи по ремонту підїзду (далі Об'єкт) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації й в обумовлений цим договором строк.

Згідно з п. 1.3. договору, Замовник зобов'язався після підписання договору, забезпечити своєчасне фінансування, прийняти роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.1. договору, Підрядник виконує роботи, згідно з вимогами документації, будівельних норм і правил, графіками виконаних робіт, а Замовник здійснює контроль за виконанням робіт у відповідності до проектної документації і технічних умов.

Пунктом 2.2. договору сторони передбачили, що виконання робіт по ремонту під'їзду здійснюється Підрядником після затвердження з Замовником кошторисної документації, в якій зазначаються обсяги та вартість робіт.

У відповідності із п. 2.3. договору, строки виконання робіт: початок 2012 р., кінець 2012 р.

Згідно приписів п. 2.4 договору, роботи вважаються виконаними після підписання акту виконаних робіт форми КБ-2.

Договірна ціна робіт, що доручені Підряднику по цьому договору складає 24 747,06 грн. у т.ч. ПДВ 4124,51 грн. і розрахована із використанням програми АВК (п. 3.1. договору).

Положеннями п. 4.1. договору закріплено, що Замовник до початку виконання робіт перераховує у формі авансу не менше 30 відсотків вартості обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і поставку необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів.

Згідно із п. 4.2. договору, Замовник здійснює щомісячно проміжні платежі за виконані роботи в десятиденний строк з дня підписання акту виконаних робіт (форма КБ-2) і довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДБН та ВБН, підписаних уповноваженими представниками сторін.

За приписами п. 4.3. договору, акт виконаних робіт готує Підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику Замовника у строк не пізніше першого числа місяця, що слідує за звітним. Уповноважений представник Замовника на протязі 3 днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт.

Відповідно до п. 5.2.1 договору, Підрядник має право одержувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах та у строки, передбачені договором.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що Замовник зобов'язаний здійснити оплату авансу в передбаченому Договором розмірі; не пізніше 3 днів після повідомлення Підрядника про виконання певного обсягу робіт забезпечити їх приймання та здійснити оплату в передбаченому цим Договором обсязі.

Положеннями п. 6.1. договору визначено, що передання Об'єкта Підрядником і прийняття його Замовником оформлюється актом, який підписується обома Сторонами.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 26 грудня 2012 р. (п. 8.1.).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1). Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2). До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3).

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, на виконання умов вищевказаного договору, позивач виконав, а відповідач прийняв ремонті роботи на загальну суму 24 747,06 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт*/та витрати**/ за червень 2012 року (примірна форма № КБ-3) та актом приймання виконаних будівельних робіт № 9 за червень 2012 року (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 24 747,06 грн., які підписані 23.08.12 уповноваженими представниками обох сторін без зауважень та заперечень (належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи).

Як пояснював позивач, відповідачем не сплачено 13 930,22 грн. основного боргу за договором від 13.06.12 № 9.

Приписами п. 4.4. договору сторони передбачили, що остаточний розрахунок з Підрядником за виконані роботи Замовник здійснює не пізніше 5 днів місяця, за який підписано акт виконаних робіт форми КБ-2.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що відповідач взяті на себе договірні зобовязання належним чином не виконав, оплату за виконані роботи в повному обсязі в строк, визначений у п. 4.4. договору від 13.06.12 № 9, не здійснив, чим порушив умови договору.

Факт наявності основної заборгованості у розмірі 13 930,22 грн. підтверджується матеріалами справи № 908/327/16 та не заперечувався відповідачем в ході розгляду цієї справи в суді.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 1 325,85 грн. - 3% річних за період з 03.09.12 по 04.11.15 включно та 10 830,89 грн. інфляційних втрат за період з вересня 2012 р. по вересень 2015 р.

В судовому засіданні 28.03.16 представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у справі № 908/327/15 щодо вимог про стягнення з ДП ДГ «Соцземлеробство» 13 930,22 грн. основного боргу, 1 325,85 грн. - 3% річних та 10 830,89 грн. - втрат від інфляції.

У відповідності із положенням абз. 7 п.п. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.13 № 10 (із відповідними змінами), законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання (п. 6 ч. 2 ст. 811 ГПК України); господарський суд може також запропонувати відповідачеві викласти таку заяву в письмовій формі та долучити її до матеріалів справи.

За приписами ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки зобовязання з проведення остаточних розрахунків за виконані роботи, з урахуванням п. 4.4. договору від 13.06.12 № 9, повинно було виконано відповідачем по 28.08.12 включно, тобто не пізніше 5 днів місяця, за який підписано акт виконаних робіт форми КБ-2 (акт виконаних робіт підписано сторонами 23.08.12), то початком перебігу строку позовної давності є 29.08.12, а закінченням 29.08.15.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 05.02.16.

За приписами норм, викладених в частинах 3 та 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи представник позивача посилався на те, що перебіг позовної давності за спірною вимогою про стягнення суми основного боргу за договором від 13.06.12 № 9 переривався, у звязку із вчиненням відповідачем дії, які свідчать про визнання ним боргу.

Відповідно до приписів частин 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з положеннями п. 4.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.13 № 10 (із відповідними змінами), у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Позивач надав до матеріалів цієї справи належним чином засвідчені копії актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15, станом на 01.05.15, станом на 01.03.16 та претензію від 13.05.15 № 13/471.

У своєму письмовому поясненні від 28.03.16 позивач вказував, що доказами одержання відповідачем актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15, станом на 01.05.15 та претензії від 13.05.15 є наявність підпису та печатки відповідача. Також зазначав, що на виконання вимог ухвали суду по справі № 908/327/16 відповідачу було направлено акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.16.

Розглянувши надані до матеріалів справи акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15, станом на 01.05.15, станом на 01.03.16 та претензію від 13.05.15 № 13/471суд дійшов висновку про наступне.

Надані суду копії актів звірки свідчать, акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15 та станом на 01.05.15, за змістом яких сальдо на користь Ф «Веселівський елеватор» на 01.02.15 та на 01.05.15 відповідно становить суму 13 930,22 грн., підписані головним бухгалтером філії «Веселівський райавтодор» ОСОБА_4 та головним бухгалтером ДП ДГ «Соцземлеробство» прізвище якого не вказано.

Крім того, судом прийнято до уваги той факт, що вищевказані акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15 та станом на 01.05.15, на які посилається позивач, як на доказ переривання перебігу позовної давності, не містять жодного згадування зокрема про визнання тієї чи іншої суми боргу відповідачем у цій справі; вказані акти не містять жодного посилання та те, що вони (вказані акти звірки взаємних розрахунків) мають відношення саме до спірного договору у цій справі, а саме до договору від 13.06.12 № 9.

Судом враховано, що в матеріалах цієї господарської справи відсутні докази на підтвердження повноважень головного бухгалтера ДП ДГ «Соцземлеробство» ОСОБА_3 на вчинення від імені вказаного державного підприємства дій пов'язаних з визнанням боргу перед третіми особами. Більш того, представник відповідача в суді пояснював суду, що не знає чий підпис стоїть в наданих суду позивачем копіях актів. Також звернув увагу суду на те, що в актах звірки не зазначено прізвища, імя та по-батькові особи, яка підписала ці акти.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти того, що акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15 та станом на 01.05.15 підписані уповноваженою особою відповідача. Пояснював, що у 2015 р. на адресу відповідача простим листом надійшов акт звірки взаємних розрахунків від 30.09.15. Інших документів від позивача протягом 13.06.12 по 28.03.16 згідно журналів обліку вхідної кореспонденції до відповідача не надходило.

Щодо претензії позивача від 13.05.15 № 13/471, то суд виходить із того, що в матеріалах справи № 908/327/16 відсутні як докази визнання її відповідачем (у т.ч. надання відповіді на неї) так і докази того, що вказана претензія була отримана відповідачем.

Щодо акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.16, то вбачається, що він складений та підписаний позивачем на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/327/16 та не містить підпису уповноваженої особи відповідача.

З огляду на викладені обставини, у суду відсутні правові підстави для прийняття актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.15, станом на 01.05.15, станом на 01.03.16 та претензії позивача від 13.05.15 № 13/471, які долучені до матеріалів справи, як доказу визнання відповідачем спірної суми основного боргу за договором від 13.06.12 № 9 повністю чи частково.

Інших доказів, що могли б свідчити про визнання відповідачем боргу до моменту спливу строку позовної давності за позовними вимогами у цій справі, позивачем до матеріалів справи не надано.

З підстав вкладених вище, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що мало місце переривання строку позовної давності з виконання умов договору від 13.06.12 № 9 на підставі ст. 264 ЦК України.

Отже, оскільки строк позовної давності не переривався, то відповідно на дату звернення з позовом до суду (05.02.16) він сплинув.

Судом враховано, що в ході розгляду цієї справи позивач не навів жодної поважної причини пропущення ним строку звернення до суду з цим позовом у справі за захистом свого порушеного права.

Таким чином, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові, судом відмовляється у задоволенні вимоги ДП Запорізький облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України про стягнення з ДП ДГ Соцземлеробство ОСОБА_3 13 930,22 грн. суми основного боргу.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1325,85 грн. 3% річних та 10 830,89 грн. індексу інфляції.

Статтею 266 ЦК України унормовано, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З огляду на викладене, судом відмовляється у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1325,85 грн. 3% річних та 10 830,89 грн. індексу інфляції.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, зобовязання з проведення остаточних розрахунків за виконані роботи, з урахуванням п. 4.4. договору від 13.06.12 № 9, повинно було виконано відповідачем по 28.08.12 включно, тобто не пізніше 5 днів місяця, за який підписано акт виконаних робіт форми КБ-2 (акт виконаних робіт підписано сторонами 23.08.12), то початком перебігу строку позовної давності є 29.08.12, а закінченням 29.08.15.

А тому, з огляду на викладене, судом визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи твердження позивача в частині того, що відповідно до положень п. 4.4. договору моментом нарахування штрафних санкцій є дата розпочинаючи із 03.09.12.

Також з підстав викладених вище судом визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, твердження відповідача в частині того, що відповідно до положень п. 4.4. строк позовної давності розпочинає свій відлік із 30.09.12.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 1 378 грн. покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 04.04.16

Суддя В.Л. Корсун