ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р.Справа № 916/5264/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від ТОВ ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ ОСОБА_1, за довіреністю № 10 від 18.01.2016р.;

від Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2, за довіреністю № 2800 від 25.08.2015р.

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія у судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія

на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.03.2016р. про відмову у задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі №916/5264/14 в порядку ст.121 ГПК України

по справі № 916/5264/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення 122 668,17 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Відділ державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі № 916/5264/14 в порядку ст.121 ГПК України.

У заяві про зміну порядку і способу виконання рішення суду державний виконавець просить змінити спосіб виконання рішення зобовязати СТОВ «Мрія» передати на користь ТОВ ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ товар у вигляді пшениці 3-го класу 637,408 тон на суму 637 408,09 грн, шляхом зміни способу - зобовязати СТОВ «Мрія» виконати перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок ТОВ ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ в рахунок вартості в розмірі 637 408,09 грн.

Обґрунтовуючи заяву державний виконавець послався на відсутність у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія пшениці зазначеного в рішенні класу та кількості, яке підлягає стягненню, та приписи ст. 121 ГПК України, ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.03.2016р. (суддя Цісельський О.В.) у задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі № 916/5264/14 в порядку ст.121 ГПК України відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що право обрання способу захисту відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України належить особі, яка звернулася до суду, тому зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Мрія звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі № 916/5264/14 в порядку ст.121 ГПК України.

Скаржник в апеляційній скарзі послався на неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосуванням норм матеріального права, а саме судом невірно застосовані п.п.7,2 7.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Також Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Мрія вважає акт державного виконавця від 12.02.2016р., у якому зазначено про відсутність у боржника 637,408 пшениці 3 класу, первісним документом та належним доказом відсутності майна у боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія у судове засідання не з'явився, проте направив до відділу діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи. Обґрунтовуючи клопотання сторона зазначила, що не має можливості своєчасно прийняти участь у судовому засіданні у звязку із відрядженням директора та представника товариства.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання, оскільки обмежена строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу, визначеного ч. 2 ст. 102 ГПК України. Клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги сторонами на заявлялось.

Крім того, апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи перебування головуючого судді В.А. Лисенко у відрядженні з 18.04.2016р. по 22.04.2016р. та обмеженість строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу, визначених ч. 2 ст. 102 ГПК України, судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін присутніх у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судового рішення має бути захищене як складова частина доступу до суду в світлі вимог ст. 6 Конвенції (Справа "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997р.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі № 916/5264/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 122 668,17грн., позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" задоволено повністю.

Для примусового виконання вищезазначеного рішення, 16.03.2015р. господарським судом Одеської області видані відповідні накази.

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, що виразилися у відмові відкрити виконавче провадження (відмова в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48207049 від 21.07.2015 року, та про зобовязання Відділу ДВС прийняти наказ господарського суду Одеської області від 16 березня 2015 року до виконання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.09.2015р. скаргу ТОВ "ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" на дії відділу ДВС Котовського міжрайонного Управління юстиції в порядку ст.121-2 ГПК України відхилено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду Одеської області від 19.11.2015р. ухвалу господарського суду Одеської області від 18.09.2015р. по справі №916/5264/14 було скасовано, прийнято нове рішення:

«Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, що виразилися у відмові відкрити виконавче провадження на підставі наказу господарського суду Одеської області від 16.03.2015 року № 916/5264/14.

Скасувати постанову державного виконавця Дорогова О.Б. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48207049 від 21.07.2015 року.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області прийняти наказ господарського суду Одеської області від 16.03.2015 року № 916/5264/14 до виконання.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 у справі №916/5264/14 було залишено без змін.

11.03.2016р. Відділ державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області із заявою (вх.№2-1276/16) про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. у справі №916/5264/14 в порядку ст.121 ГПК України.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначив, що в провадженні ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.02.2015р. по справі №916/5264/14 про зобов'язання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУБІВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" товар у вигляді пшениці 3-го класу 637,408 тон на суму 637 408,09 грн.

В ході вчинення виконавчих дій по розшуку майна боржника державним виконавцем ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській було складено акт від 12.02.2016р., згідно з яким на сільськогосподарському підприємстві відсутня пшениця 3-го класу у кількості 637,408 тон.

12.02.2016р. відповідач звернувся до ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом зобов'язати СТОВ "Мрія" виконати зобов'язання шляхом перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ "Чубівський КХП" вартості товару на суму 637 408,09грн.

З врахуванням вищенаведеного, державний виконавець ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області із даною заявою.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України „Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 7.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" унормовано, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Згідно з приписами ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.7.4 постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Відтак, доказом про відсутність у боржника 637,408 тон пшениці 3-го класу повинна бути постанова виконавчої служби про неможливість виконання рішення суду у встановлений в наказі спосіб, проте заявником не було надано такого документу.

Отже, апеляційна інстанція зазначає про відсутність належних доказів відсутності у відповідача майна, що підлягає передачі позивачу за рішенням господарського суду.

Наданий заявником акт державного виконавця від 12.02.2016р. не може бути належним доказом у справі, адже в ньому не вказано, які саме виконавчі дії проводились, у звязку із чим зясувати як саме було встановлено факт відсутності необхідної кількості майна не є можливим.

Будь-яких інших доказів обґрунтованості та необхідності зміни способу виконання рішення заявником не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Також слід зазначити, що Верховний Суд України в постанові від 25.12.2015 у справі № 6-1829цс15 зробив висновок про застосування норм права, який відповідно до частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно із яким, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Отже, оскільки право обрання способу захисту відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України належить особі яка звернулася до суду, зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміни способу виконання рішення ґрунтується на матеріалах справи і вимогах процесуального закону.

Судова колегія вважає, що посилання апелянта на неможливість передачі пшениці 3-го класу в кількості 637,408 тон до кінця 2016 року є лише припущенням, яке ніяким чином не підтверджується належними та допустимими доказами.

Викладені в апеляційній доводи скаржника про те, що зазначена ухвала є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а також винесена з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, зводиться до тлумачення норм права на свою користь. Окрім того, такі доводи фактично зводяться до переоцінки обставин справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 22.03.2016р. є обґрунтованою, а отже підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.1, 105, 106 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мрія залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 22.03.2016р. по справі № 916/5264/14 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 14.04.2016р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва

Суддя А.І. Ярош