ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016р. Справа№ 914/3601/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1: Львівське комунальне підприємство «ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Львівська міська рада, м. Львів

про стягнення страхового відшкодування в сумі 9 207, 60 грн.

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 дов. №3730/18 від 15.12.2015 року,

від відповідача: ОСОБА_4 дов. №31-вих-3 від04.01.2016 року,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1: ОСОБА_5 дов. №б/н від 12.01.2016 року, ОСОБА_6 дов. №б/н від 12.11.2015 р.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2: не зявився.

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22, 27 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ до відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького про стягнення страхового відшкодування в сумі 9 207,60 грн. Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.10.2015р. (суддя Березяк Н.Є.) порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 16.11.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

Позивач згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №31889Га/14лв/гл від 05.02.2014 р., здійснив страхове відшкодування на користь застрахованої особи в сумі 9 207,60 грн. відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА). Як зазначає в позовній заяві позивач, оскільки, 17.05.2014 року о 19:00 по вул. Стрийська Літня у м. Львові, пошкодження було завдано внаслідок падіння дерева на автомобіль MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА), яким керував водій ОСОБА_7 (власник автомобіля - ОСОБА_7), що підтверджується Первинною Довідкою ДАІ та Відомістю про ДТП № 9097657 (Додаток № 3), то це дає правові підстави позивачу для вимоги про стягнення з відповідача 9 207,60 грн., виплачених позивачем потерпілому ОСОБА_7

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2015 року не зявився, однак подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просить суд справу №914/3101/15, призначити до розгляду у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручити проведення відеоконференції Господарському суду м.Києва (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-в), де братиме участь (в режимі відеоконференції) Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ (04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) чи його уповноважений представник ОСОБА_8.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2015 року не заперечив проти даного клопотання.

Відповідно до ст. 741 ГПК України господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року суддею Березяк Н.Є. задоволено клопотання від 02.11.2015р. (вх.№48270 від 09.11.2015р.) Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Розгляд справи відкладений на 02.12.2015 року суд ухвалив здійснювати в режимі відео конференції і доручено даною ухвалою господарському суду м.Києва (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-в), забезпечити проведення судового засідання у справі №914/3601/15 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ до відповідача: ОСОБА_2 комунального підприємства ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького про стягнення страхового відшкодування в сумі 9207,60 грн., в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду м. Києва де у судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ (04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) чи його уповноважений представник ОСОБА_8.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 07.12.2015 р. за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради (79000, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.12.2015 р. за клопотанням представника відповідача (вх. №5941/15 від 16.12.2015 року), з метою повного і обєктивного зясування всіх обставин спору та у звязку із витребовуванням письмових доказів, про що подане клопотання представником позивача, продовжено строк розгляду справи з 17.12.2015 року і розгляд справи відкладено судом на 04.01.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 04.01.2016 року не зявився, однак подав заяву-клопотання про уточнення позовних вимог та здійснити заміну первісного відповідача: Львівське комунальне підприємство ОСОБА_2 парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького належним відповідачем, а саме: ОСОБА_1 районною адміністрацією ОСОБА_2 міської ради.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання 04.01.2016 року зявились.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Враховуючи викладене, з метою повного і обєктивного зясування всіх обставин справи, суд вважає за доцільне замінити неналежного відповідача та відкласти розгляд справи на 20.01.2016 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.01.2016 р. замінено первісного відповідача у справі, а саме Львівське комунальне підприємство ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького належним відповідачем ОСОБА_1 районною адміністрацією ОСОБА_2 міської ради та розгляд справи відкладено на 20.01.2016 року із причин викладених в ухвалі суду від 04.01.2016 року.

Враховуючи тимчасову непрацездатність судді Березяк Н.Є. та з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду справи, керівником апарату видано розпорядження №58 від 18.01.2016 року «Щодо повторного автоматизованого розподілу справи №914/3601/15».

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № б/н від 18.01.2016 року в звязку із тимчасової непрацездатністю судді Березяк Н.Є., справу №914/3601/15 передано для розгляду головуючому судді Долінській О.З.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Подальший розгляд справи здійснювався в режимі відео конференції за клопотанням представника позивача, про що зазначалось судом вище.

В судове засідання 20.01.2016 р. представник позивача не зявився, причин не прибуття в судове засідання не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання 20.01.2016 р. зявився, проти позову заперечив.

20.01.2016 р. подав клопотання про зупинення провадження у справі(вх.. №232/16 від 20.01.2016р.), до вирішення Галицьким районним судом м. Львова справи №461/13940/14-а за позовом ОСОБА_9 до Інспектора відділу ДАІ з обслуговування м. Львова Головного управління МС України у Л/О ОСОБА_10, третя особа: галицька районна адміністрація ЛМР про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними, на підтвердження цього подав Ухвалу про відкриття провадження у справі (копія міститься в матеріалах справи).

Суд вирішив клопотання про зупинення провадження у справі(вх. №232/16 від 20.01.2016р.) розглянути в наступному судовому засіданні за участю всіх учасників судового розгляду.

Відповідно до ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується Господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.01.2016 року залучено до участі у справі № 914/3601/15 - Львіське комунальне підприємство «ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького» (79011, м.Львів, вул. Болгарська, 4, ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та розгляд справи відкладено на 03.02.2016 року.

В судове засідання 03.02.2016 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 20.01.2016 року виконав частково.

Представник відповідача в судове засідання 03.02.2016 р. зявився, проти позову заперечив, вимоги ухвали суду виконав частково. 20.01.2016 р. подав клопотання про зупинення провадження у справі(вх.. №232/16 від 20.01.2016р.), до вирішення Галицьким районним судом м. Львова справи №461/13940/14-а за позовом ОСОБА_9 до Інспектора відділу ДАІ з обслуговування м. Львова Головного управління МС України у Л/О ОСОБА_10, третя особа: ОСОБА_1 районна адміністрація ЛМР про визнання дій субєкта владних повноважень незаконними, на підтвердження цього подав Ухвалу про відкриття провадження у справі (копія міститься в матеріалах справи), а саме: визнати дії субєкта владних повноважень інспектора Свищ Олега Івановича відділу ДАІ з обслуговування м. Львів Головного управління МВС України у Львівській області незаконними щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №331170 від 17.06.2014 року.

Представник позивача заперечив проти зупинення провадження у даній справі.

В судове засідання 03.02.2016 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача зявився, позов підтримав, вимоги ухвали суду від 20.01.2016 року виконав. Заперечив проти зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції зазначає, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що відповідачем не наведено мотивованих доводів в обґрунтування неможливості вирішення спору по справі №914/3601/15 до вирішення справи Галицьким районним судом м. Львова справи №461/13940/14-а, а саме, які факти в межах розгляду останньої можуть істотно вплинути на вирішення розглянутої справи та які із цих обставин встановити не може господарський суду Львівської області у справі №914/3601/15, суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №914/3601/15 (вх. №2321/16 від 20.01.2016 р.) та розгляд справи відкладено на 04.03.2016 року.

В судове засідання 04.03.2016 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 03.02.2016 року виконав частково.

В судове засідання 04.03.2016 р. представник відповідача зявився, проти позову заперечив, вимоги ухвали суду від 03.02.2016 року виконав частково.

Через відділ обліку та документального забезпечення суду за вх. №1242/16 04.03.2016 р. подав клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівську міську раду (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1), так як прийняте рішення по даній справі може вплинути на права та обовязки ОСОБА_2 міської ради, оскільки ОСОБА_1 районна адміністрація ОСОБА_2 міської ради є виконавчим органом ОСОБА_2 міської ради є підзвітною і підконтрольною ОСОБА_2 міській раді та власником доріг і всіх земельних комунальної власності і земельних насаджень (дерев) на них у м. Львові є Львівська міська рада.

В судове засідання 04.03.2016 р. представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача зявилися, позов підтримали, вимоги ухвали суду від 03.02.2016 року виконали.

Щодо клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівську міську раду представник позивача та представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не заперечили.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.03.2016 року залучено до участі у справі № 914/3601/15 - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівську міську раду (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1) та розгляд справи відкладено на 22.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.03.2016 року за клопотанням представника відповідача (вх. №1249/16 від 04.03.2016 р.) продовжено строк розгляду справи №914/3601/15 на 15 календарних днів з 19.03.2016 р. по 02.04.2016 р.

Через відділ обліку та документального забезпечення суду за вх. №14333/16 04.04.2016 р. надійшло клопотання від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 ОСОБА_2 міської ради про відкладення розгляду справи, у звязку із перебуванням представника ОСОБА_11 в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 04.04.2016 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 22.03.2016 року виконав. Представник позивача заперечив про поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 04.04.2016 р. представник відповідача зявився, проти позову заперечив, вимоги ухвали суду від 22.03.2016 року виконав частково. Представник відповідача щодо поданого клопотання про відкладення розгляду справи покладається на розсуд суду.

В судове засідання 04.04.2016 р. представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 зявилися, позов підтримали, вимоги ухвали суду від 22.03.2016 року виконали частково.

Просять в задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 про відкладення розгляду справи відмовити.

В судове засідання 04.04.2016 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 не зявився, вимог ухвали суду від 22.03.2016 року не виконав.

Згідно приписів п. 3.9.2. Постанови Пленуму ВГС України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, саме за клопотанням представника третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в звязку з неможливістю її явки в судове засідання 22.03.2016 року через зайнятість в іншому судовому процесі, ухвалою господарського суду Львівської області від 22.03.2016 року відкладався розгляд даної справи на 04.04.2016 року.

В судове засідання 04.04.2016 р. третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача повторно не забезпечила явки в судове засідання свого уповноваженого представника, відзиву не подано, вимоги ухвали суду від 04.03.2016 року та від 22.03.2016 року не виконано.

Згідно ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В звязку з викладеним, суд відмовляє в задоволені клопотання третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про відкладення розгляду справи в судовому засіданні 04.04.2016 року.

В судовому засіданні 04.04.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши оригінали документів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ (позивач у справі) та страхувальником ОСОБА_7 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №31889Га/14лв/гл від 05.02.2014 р. (надалі Договір), за яким застраховано автомобіль MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА). Строк дії зазначеного договору визначено з 20.02.2014 р. до 19.02.2015 р. Відповідно до п.10.3. Договору франшиза по ризиках внаслідок інших подій складає 505,00 грн.

Страховими ризиками за цим договором (п. 24. Договору), є події, зазначені в п.24.2 Договору, як застраховані: 24.2.1. Викрадення незаконне заволодіння ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних в розділі 16 цього договору, шляхом:

24.2.1.1. Грабежу відкритого викрадення ТЗ;

24.2.1.2. Крадіжки таємного викрадення ТЗ;

24.2.1.3. Розбою нападу з метою заволодіння ТЗ, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства;

24.2.2. збитки внаслідок ДТП будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремими складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП; 24.2.3. Збитки внаслідок інших подій - Стихійне лихо- пряма дія: бурі, урагану, смерчу, повені, затоплення, паводку, зливи, граду, селю, землетрусу, зсуву, оповзню, осідання грунту, обвалу, лавини, незвичайних для даної місцевості грозів та великих снігопадів, дії підґрунтових вод, шторму, цунамі, удару блискавки та інших надзвичайних явищ природи), пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на ТЗ (дерев, снігу, льоду, стовпів, рекламних щитів, та ін.), попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з-під коліс ТЗ, зовнішнього фізичного впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (окрім вказаних в п. 24.2.1., п. 24.2.2. Договору), якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами розділу 29 цього Договору.

Відповідно до п. 28.1. Договору, страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі Повідомлення про подію, письмової заяви Страхувальника (його правонаступника, Вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування і Страхового акту, який складається Страховиком.

Страхове відшкодування сплачується Страховику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобовязаний надати Страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 27 Договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією. (п. 28.2. Договору)

Згідно п. 28.3. Договору, Страховик повинен скласти Страховий акт протягом 10 (десяти) робочих днів, починаючи з моменту отримання Повідомлення про подію, письмової заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації згідно з розділом 27 Договору. Вказаний строк може збільшуватись відповідно до п.п. 28.4 та 28.15 Договору.

17.05.2014 року о 19:00 по вул. Стрийська - Літня, м. Львів, відбулося падіння дерева на автомобіль MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА), яким керував водій ОСОБА_7 (власник автомобіля - ОСОБА_7), що підтверджується Первинною Довідкою ДАІ та Відомістю про ДТП № 9097657 (Додаток № 3), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА), що був застрахований у AT «СК «АХА Страхування», згідно договору добровільного страхування № 31889Га/14лв/гл від 05.02.2014 року.

Згідно відомостей про погоду у м. Львів на 17.05.2014 року, погодні умови були хорошими, ясна погода, без опадів, сила вітру становила 4 м/с.

Пошкодження було завдано внаслідок падіння дерев, що підтверджується листом ДСНС України Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 21.05.2014 р. за №58/ги-4/151, адресованим ОСОБА_7 у відповідь на її письмове звернення від 20.05.2014 року по факту пошкодження вказаного автомобіля, що мало місце 17.05.2014 р.

У звязку з тим, що пошкоджений автомобіль був застрахований у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія АХА СТРАХУВАННЯ, згідно з умовами Договору, власник автомобіля MAZDA - 3 (д.р.н. ВС0142ЕА), 19.05.2014 р. звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.001.14.08554/VESKO 17853 від 17.06.2014 року та умов Договору страхування № 31889Га/14лв/гл від 05.02.2014 року, розмір страхового відшкодування до виплати потерпілому склав 9 207,60 грн., яке АТ «СК АХА Страхування» було виплачено ОСОБА_7 в розмірі 9 207, 60 грн. (за мінусом франшизи) наступним чином.

Сума виплати страхувальнику AT «СК «АХА Страхування» ОСОБА_7 відповідно до відомості виплат № АХА00000514 склала 5935,60 грн.

Відповідно до умов укладеного Договору страхування наземного транспорту №CON/VES/CASC0026230 - 61215Га/12зп від 26.04.2012 року, зокрема п. 28.27 договору, у випадку сплати страхового платежу за Договором частинами згідно з розділом 17 Договору Страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за Договором, вказаним в розділі 13 Договору, та

фактично сплаченим за Договором страховим платежем.

Відповідно до розділу 13 Договору страхування наземного транспорту №CON/VES/CASC0026230 - 61215Га/12зп від 26.04.2012 року встановлено загальний страховий платіж в розмірі 6 544,80 грн.

Відповідно до розділу 17 Договору страхування наземного транспорту №CON/VES/CASC0026230 - 61215Га/12зп від 26.04.2012 року встановлено порядок сплати страхового платежу частинами.

Враховуючи, те що Страхувальник на момент настання страхового випадку не сплатив 3-ю і 4-у частини страхового платежу, Позивачем було вираховано ці платежі в розмірі 1636,00+ 1636,00= 3 272,00 грн. із суми страхового відшкодування і перераховано Страхувальнику 5 935,60 грн. (9207,60 грн. - 3 272,00 грн. =5 935,60 грн.)

Таким чином позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні (страховику).

Позивач у заяві клопотанні про уточнення позовних вимог та заміну первісного відповідача належним відповідачем (вх. №6164/15 від 25.12.2015 року) зазначає, що в ході розгляду даної справи, позивачем отримано інформацію, що за результатами випадку падіння дерева, в результаті якого було пошкоджено застрахований автомобіль марки «Mazda 3» (д.р.н. ВС0142ЕА) було складено протокол про адміністративне правопорушення АБ2 №331170 від 17.06.2014 року, щодо працюючої посадової особи на посаді начальника ВКГ ОСОБА_1 районної адміністрації ЛМР.

За результатами розгляду, відповідно до постанови апеляційного суду Львівської області від 10.09.2014 року справа №461/6845/14-ц посадову особу ОСОБА_1 районної адміністрації ЛМР визнано винною за ч. 4 ст. 140 КУпАП (постанова вступила в законну силу 10.09.2014 року). На даний час є чинною.

В звязку з цим позивач вважає, що відповідно до ст. ст. 1166, 1172 ЦК України, ст. 35 ГПК України, відповідач - ОСОБА_1 районна адміністрація ЛМР повинна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду (виплату страхового відшкодування) в сумі 9 207,60 грн. та понесені позивачем витрати на сплату судового збору.

Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, при прийнятті рішення, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі - ПАТ «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» 25.12.2015 року долучив до матеріалів справи заяву-клопотання про уточнення позовних вимог та заміну первісного відповідача належним відповідачем, зазначивши відповідачем ОСОБА_1 районну адміністрацію ЛМР.

Проте районна адміністрація заперечує той факт, що належним відповідачем є ОСОБА_1 районна адміністрація ОСОБА_2 міської ради, мотивуючи таким.

28.05.2014 року на адресу ОСОБА_1 районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради надійшов лист з відділу ДАІ з обслуговування м.Львів головного управління МВС України у Львівській області з проханням забезпечити прибуття у відділ ДАІ з обслуговування м.Львів посадової особи районної адміністрації відповідальної за належне утримання зелених насаджень на вул. Стрийська, м.Львові, а також надати дані такої посадової особи.

02.06.2014 року на вказаний лист ОСОБА_1 районною адміністрацією надано відповідь, у якій зазначено, що дерева, які пошкодили автомобіль марки «Mazda 3» росли на території ОСОБА_2 центральний парку культури та відпочинку ім. Б.Хмельницького та відповідальність за утримання зелених насаджень лежить на керівництві вказаного парку.

Рішенням Виконкому ОСОБА_2 міської ради депутатів трудящих №145 від 07.02.1952 року «Про встановлення меж території міського парку культури і відпочинку по вул. Стрийській та Дзержинського в м. Львові» затверджено проект встановлення меж території міського парку культури і відпочинку між вулицями Стрийська і Дзержинського площею 26,00 га відповідно до схеми - плану (копія наявна в матеріалах справи).

Згідно з викопіювання з цієї схеми - плану межа парку культури і відпочинку проходить по вул.Стрийській.

24.06.2014 року ОСОБА_1 районною адміністрацією ЛМР зроблено запит в відділ Держземагенства у м.Львові Головного управління держземагентства у Львівській області для отримання інформації про правовий статус земельної ділянки на вул. Стрийській навпроти будинку №48а.

01.07.2014 року №40/3/545 відділом Держземагенства у м.Львові Головного управління Держземагентства у Львівській області надано інформацію, що згідно земельно-кадастрових даних земельна ділянка на вул.Стрийська навпроти будинку №48-а у м.Львові входить в межі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_2 центрального Парку культури ім. Б.Хмельницького без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування (копія долучена до матеріалів справи).

Окрім цього 13.03.2014 року ОСОБА_1 районною адміністрацією ЛМР скеровано листа керівнику парку ім. Б.Хмельницького з проханням забезпечити санітарну чистку, формування та знесення аварійно нахилених дерев на території парку зі сторони вул. Стрийської, оскільки вище вказані дерева несуть загрозу падіння на проїжджу частину дороги (про що було проінформовано ВДАІ з обслуговування м.Львів листом ОСОБА_1 районної адміністрації ЛМР від року) (копія додається).

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Районною адміністрацією надано необхідні належні, допустимі докази для всебічно повного та обєктивного зясування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно

довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи;

б) Наявність шкоди;

в) Причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Позивач не надав жодних доказів які б підтвердили факт заподіяння шкоди саме ОСОБА_1 районною адміністрацією, як балансоутримувачем чи користувачем зелених насаджень, які спричинили шкоду.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради № 304 від 18.09.02 року «Про передачу обєктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» відділи комунального господарства районних адміністрацій, які на цей час були наділені статусом юридичних осіб, прийняли на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі обєкти благоустрою, які розташовані у межах червоних ліній (копія рішення додається).

Розпорядженням міського голови №577 від 25.11.02 були затверджені акти приймання-передачі обєктів зовнішнього благоустрою з балансів ЛКП «Львівсвітло» і ЛКП ЛШЕД районів на баланси відділів комунальних господарств районних адміністрацій, які на цей час були наділені статусом юридичних осіб (копія додається). Разом з цим, передача майна на баланс певній особі не змінює власника майна і межі його відповідальності, визначені Законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Розпорядженням голови ОСОБА_1 районної адміністрації на виконання ухвал ОСОБА_2 міської ради з 01.01.07 року було ліквідовано як юридичну особу відділ комунального господарства районної адміністрації, однак з балансу відділів комунального господарства на баланс районної адміністрації по акту прийому-передачі вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі обєкти благоустрою не передавались, а тому районна адміністрація в особі своїх працівників юридично не несе відповідальності за утримання обєктів, які не є на балансі (копія розпорядження додається).

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу комунального господарства ОСОБА_1 районної адміністрації до обовязків начальника відділу комунального господарства не входить утримання проїзної частини вулиці Стрийська у м. Львові у відповідності до вимого ДСТУ (про що було зазначено при складанні протоколу про адміністративне правопорушення) (копія посадової інструкції додана).

Згідно ухвали ОСОБА_2 міської ради №3033 від 29.12.2005 року «Про затвердження меж ДКП ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім.Б.Хмельницького у Львові» затверджено відповідно до погоджених графічних матеріалів межі земельної ділянки ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б.Хмельницького, обмеженої вулицями ОСОБА_12, Зарицьких, Стрийською і Гвардійською, орієнтовною площею 27,5 га у межах фактичного землекористування (копія ухвали додається).

Так, в ухвалі ОСОБА_2 міської ради №3569 від 10.07.2014 року «Про погодження меж памятки садово-паркового мистецтва місцевого значення ОСОБА_2 центрального парку культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького та надання ЛКП ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на місцевості ОСОБА_2 центрального парку культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького» зазначено, що: «розглянувши звернення ОСОБА_2 комунального підприємства ОСОБА_2 центральний парк культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького від 12.09.2013 № 119 (зареєстроване у ОСОБА_2 міській раді за № 2-18729), беручи до уваги витяг з протоколу засідання постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою від 04.09.2013, висновок управління архітектури департаменту містобудування від 18.09.2013 № 2401-567, планово-картографічні матеріали з визначення меж ОСОБА_2 центрального парку культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького», тобто питання погодження виникло до моменту падіння дерев і було на вирішенні в виконавчих органах ОСОБА_2 міської ради.

Згідно ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до Правил благоустрою, затверджених ухвалою ОСОБА_2 міської ради №376, організацію благоустрою м. Львова забезпечують органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законодавством України.

Благоустрій здійснюється в обовязковому порядку балансоутримувачами та власниками територій.

Одночасно суд зазначає, що у відповідності до ухвали ОСОБА_2 міської ради від 19.10.2006р. «Про розмежування повноважень між виконавчими органами ОСОБА_2 міської ради» із змінами та доповненнями та Положення про ОСОБА_1 районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради та її структуру, до повноважень ОСОБА_1 районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради не входить повноваження розпорядження земельними ділянками комунальної власності.

Відповідно до п. 1.1. Положення про ОСОБА_1 районну адміністрацію ОСОБА_2 міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради (надалі - Положення), ОСОБА_1 районна адміністрація є виконавчим органом ОСОБА_2 міської ради.

Згідно п. 1.2. Положення районна адміністрація є підзвітною і підконтрольною ОСОБА_2 міській раді.

Фінансове забезпечення районної адміністрації здійснюється за рахунок коштів міського бюджету м. Львова (п. 6.1.).

Відповідно до п.3.1. ухвали ОСОБА_2 міської ради від 19.10.2006р. №219 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами ОСОБА_2 міської ради» до повноважень районних адміністрацій віднесено повноваження стосовно проведення за рахунок бюджетних коштів та на пайових засадах реконструкції, капітальні ремонти і ремонти обєктів житлово-комунального господарства та соціально - культурного

призначення.

Відповідно до рішення ОСОБА_2 міської ради №195 від 14.03.2014 року «Про контроль за охороною зелених насаджень у м. Львові» контроль за дотриманням Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 «Про затвердження правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» у місті здійснюють:

2.1.1. Технологічний контроль:

2.1.1.1. Управління екології та благоустрою департаменту містобудування:

2.1.1.1.1. За станом експлуатації та утримання обєктів зеленого господарства.

2.1.1.1.2. За проведенням ремонтно-будівельних робіт на обєктах зеленого господарства.

2.1.1.1.3. За дотриманням будівельними організаціями Правил та обсягів озеленювальних робіт.

2.1.1.2. Районні адміністрації:

2.1.1.2.1. За станом експлуатації і утриманням вуличних насаджень та на території мікрорайонів, кварталів і на прибудинкових територіях.

А відтак, висновком є те, що ОСОБА_1 районна адміністрація не здійснює технологічний контроль за станом експлуатації і утримання вуличних насаджень на території, з якої впало дерево.

Відповідно до ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України)

Відповідно до статті 9 Закону України Про страхування страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічне положення міститься в статті 993 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами частини першої статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З урахуванням до п. 5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їхній реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 9.12.1 розділу 9 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою ОСОБА_2 міської ради від 21.04.2011 року №376 «Про Правила благоустрою м. Львова», відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на обєктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих обєктів».

Позивачем не надано суду належних і допустимих письмових доказів, які б вказували на передачу відповідачу на баланс чи користування земельних ділянок і зелених насаджень (території з якої впало дерево). Відповідач не був балансоутримувачем чи користувачем на час ДТП. А відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача майнової шкоди у заявленому позивачем розмірі.

Відповідальність повинен нести власник майна, якщо він його не передав по акту приймання-передачі балансоутримувачу чи землекористувачу.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року №18, у випадку, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши та дослідивши матеріали справи і подані докази, оцінив їх в сукупності та прийшов до висновку, що позивач не довів належними і допустимими письмовими доказами обґрунтованість своїх позовних вимог до відповідача у справі, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України, суд залишає за позивачем.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 22, 27, 32 34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до ОСОБА_2 апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.04.2014 р.

Суддя Долінська О.З.