донецький апеляційний господарський суд
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 справа № 908/6156/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № 53-02/1 від 01.11.2015,
від відповідача:ОСОБА_5 за дов. № 73/5-83 від 17.12.2015,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргиПублічного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь Донецької області, та Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від16.03.2016
по справі№908/6156/14 (ОСОБА_6Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,
доПублічного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь Донецької області,
простягнення 10 799 795, 02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.02.2015 становить 276 021 884, 71 грн.

Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (далі ПАТ «Єнакіївський металургійний завод»), м. Маріуполь Донецької області, про стягнення 10 799 795, 02 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 11.02.2015, становить 276 021 884, 71грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 позовні вимоги ПАТ «Кривбасзалізрудком» задоволено повністю та стягнуто з позивача на користь відповідача 10 799 795, 02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.02.2015 становить 276 021 884, 71 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 змінено, позовні вимоги ПАТ «Кривбасзалізрудком» задоволені частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 42 715 589, 12 грн., а в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.07.2015 касаційні скарги ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» та ПАТ «Кривбасзалізрудком» залишені без задоволення, а постанова Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 у справі № 908/6156/14 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду України від 11.11.2015 скасовані постанови Вищого господарського суду України від 07.07.2015 та Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2015 у справі № 908/6156/14, а рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 залишено без змін.

ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 у справі № 908/6156/14 на 60 календарних місяців зі сплатою боргу рівними частинами по 2 853 737, 11 грн. щомісяця з березня 2016 року по лютий 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 заяву Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» задоволено частково та розстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 у справі № 908/6156/14 на 22 місяці зі сплатою боргу рівними частинами по 12 546 449, 30 грн. щомісячно, починаючи з березня 2016 року.

ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 та прийняти нову, якою заяву про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 задовольнити повністю. Заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції не врахував фінансовий стан відповідача, матеріальні інтереси сторін та інші обставини, які на думку скаржника ускладнюють виконання рішення суду.

ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» також не погодилось з ухвалою місцевого господарського суду та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду відмовити повністю. Зокрема, позивач зазначає, що, задовольняючи заяву відповідача частково, суд першої інстанції фактично змінив власне рішення, за яким з ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» підлягає стягненню 10 799 795, 02 доларів США, а не еквівалент цієї суми в національній валюті України.

В апеляційних скаргах наведені й інші доводи, які на думку заявників є підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Представник позивача у судовому засіданні просить апеляційну скаргу ПАТ «Кривбасзалізрудком» задовольнити, а апеляційну скаргу ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» залишити без задоволення. Щодо оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, то вона підлягає скасуванню у повному обсязі з підстав, викладених в його апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні просить апеляційну скаргу ПАТ «Кривбасзалізрудком» залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду строком на 60 місяців.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Винятком із загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, ст. 121 ГПК України, яка передбачає, що у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 ГПК України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, відстрочення та розстрочення є правом, а не обовязком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, в силу приписів статей 43, 33, 43 ГПК України, саме на відповідача покладено обовязок доведення існування відповідних підстав, а господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи із змісту п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки Конституційного Суду України містяться в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» посилається, зокрема, на тяжкий фінансовий стан підприємства, на підтвердження чого відповідач надав баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015 (т. 5, а. с. 20-21), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень-грудень 2015 року (т. 5, а. с. 22-23), звіт про рух грошових коштів (за прямим методом) за 12 місяців 2015 року (т. 5, а. с. 24-25) та звіт про власний капітал за 2015 рік (т. 5, а. с. 26).

Як вбачається зі звіту про фінансові результати за січень-грудень 2015 року, чистий фінансовий збиток за зазначений період становить 544 546, 00 грн. (т. 5, а. с. 22).

У матеріалах справи також наявна довідка ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», відповідно до якої сума неповерненого ПДВ станом на 01.02.2016 становить 606 162 167 грн. (т. 5, а. с. 52).

Заперечення представника позивача, що ці документи складені в односторонньому порядку працівниками ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», що викликає сумніви у достовірності викладених у них відомостей, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки документи фінансової звітності відповідача складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, а позивач в порядку ст. 33 ГПК України не спростував викладені в них дані чи наявність порушень при складанні зазначених документів.

Таким чином, дослідивши надані відповідачем докази, колегія суддів доходить до висновку, що суд першої інстанції надав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку про тяжкий фінансовий стан ПАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Також на підтвердження кризової ситуації, що склалася на підприємстві, відповідач надав суду першої інстанції копії постанов дирекції та профспілкового комітету ПАТ «Єнакіївський металургійний завод».

Так, згідно з постановою дирекції та профспілкового комітету ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» від 28.01.2015 № 12 у звязку з низькою завантаженістю агрегатів та обладнання для персоналу допоміжних структурних підрозділів та адміністративних служб, зазначених у додатку до постанови, за їх згодою режим неповного робочого тижня (чотирьохденний робочий тиждень) (т. 5, а. с. 54).

Відповідно до п. 5 зазначеної постанови з 01.02.2015 тимчасово призупинено дію пунктів Колективного договору щодо встановлення доплат за суміщення професій (посад), розширення зон обслуговування, збільшення обсягів роботи та виконання роботи тимчасово відсутнього працівника.

Згідно з постановою дирекції та профспілкового комітету ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» від 10.11.2015 № 204 з 16 листопада по 31 грудня 2015 року для керівників, спеціалістів та технічних службовців (за виключенням технологічного, ремонтного та змінного персоналу) за їх згодою встановлено режим неповного робочого тижня або неповний робочий день тривалістю 6,4 години (т. 5, а. с. 61).

Наведене свідчить не тільки про тяжкий фінансовий стан підприємства, але й про кризову ситуацію адміністративно-організаційного характеру та загрозу значного скорочення штату підприємства.

Також у матеріалах справи наявні сертифікати Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили, зокрема: Сертифікат № 2294 за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (т. 5, а. с. 62), Сертифікат № 4163 за Контрактом купівлі-продажу № 2701233 від 25.09.2007 (т. 5, а. с. 63), Сертифікат № 4163 за Контрактом купівлі-продажу № 13-001768 від 13.05.2013 (т. 5, а. с. 64), Сертифікат № 2755/05-4 за Контрактом купівлі-продажу № 2701233 від 25.09.2007 (т. 5, а. с. 65-66) та інші.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що діяльність ПАТ «Єнакіївський металургійний комбінат» значно ускладнена у звязку проведенням у районі місцезнаходження підприємства бойових дій, а тому відповідач позбавлений можливості належним чином виконувати зобовязання за цілою низкою господарських договорів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду, є винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення Господарського суду Запорізької області.

Відповідач в апеляційній скарзі також зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі та не врахував тяжкого фінансового стану ПАТ «Єнакіївський металургійний комбінат», у звязку з чим дійшов неправильного висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення місцевого господарського суду. На думку відповідача тільки розстрочення виконання рішення суду першої інстанції на 60 місяців, як просить відповідач, дозволить зберегти підприємство та робочі місця.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що, задовольняючи заяву про розстрочення виконання рішення частково, суд першої інстанції виходив із принципів компромісу інтересів сторін та врахував майновий стан як відповідача, так і позивача.

Як ПАТ «Кривбасзалізрудком», так і ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» належать до однієї галузі економіки України, а тому негативні явища в економіці країни рівною мірою впливають на підприємства сторін.

Суд першої інстанції також врахував прогнозовані показники фінансового стану ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» у 2016-2020 роках та дійшов вірного висновку про доцільність розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 13.02.2015 у справі № 908/6156/14 на 22 місяці зі сплатою боргу рівними частинами по 12 546 449, 30 грн. щомісяця з березня 2016 року, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не врахував, що предметом спору є стягнення грошової суми саме в іноземній валюті, а її еквівалент у національній валюті України наведено для розрахунку та сплати суми судового збору. Оскільки суд ухвалив розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області рівними платежами у гривні, а не в іноземній валюті, позивач вважає, що суд першої інстанції фактично змінив предмет позову, не врахувавши зміну курсу гривні до іноземної валюти при здійсненні кожного такого платежу. Зокрема, позивач посилається на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 11.11.2015 у цій справі, відповідно до якої при перерахуванні валютної виручки від комісіонера комітенту валюта не використовується як засіб платежу, а вже є власністю останнього і відбувається лише її повернення.

Колегія суддів з викладеними вище доводами позивача не погоджується та вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 55 ГПК України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Наведена стаття ГПК України не містить обмежень щодо визначення ціни позову із зазначенням еквіваленту в національній валюті України лише для розрахунку суми судового збору.

На підставі наведеного вище колегія суддів відхиляє цей довод відповідача, оскільки він є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись з позовом до Господарського суду Запорізької області, визначив ціну позову з урахуванням приписів ст. 55 ГПК України та у прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10 799 795, 02 грн., що за курсом НБУ станом на 22.12.2014 становить 171 224 226, 97 грн.

У подальшому за заявою ПАТ «Кривбасзалізрудком» розмір позовних вимог було збільшено та позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 10 799 795, 02 грн., що за курсом НБУ станом на 11.02.2015 становить 276 021 884, 71 грн.

Місцевий господарський суд, розглянувши справу, задовольнив позовні вимоги відповідно до зазначеної заяви позивача.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 908/6156/14, на яку посилається ПАТ «Кривбасзалізрудком» в апеляційній скарзі, оскільки позивач ставить питання про повернення валютної виручи, отриманої відповідачем у звязку з виконанням договору комісії, а за рішенням суду виручка стягується у гривнях, то для розрахунку цієї суми слід застосовувати офіційний курс відповідної валюти на день звернення з такою вимогою.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено всі обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, враховано фінансовий стан сторін, їх майнові інтереси, об'єктивні обставини, що значно ускладнюють провадження господарської діяльності та виконання рішення місцевого господарського суду, та правильно застосував норми процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Щодо інших доводів, викладених в апеляційних скаргах позивача та відповідача, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ПАТ «Єнакіївський металургійний комбінат» підлягають залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована з підстав, викладених вище.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладається на заявників.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, та Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод», м. Маріуполь Донецької області, на ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.03.2016 у справі № 908/6156/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3