КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа№ 910/25206/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря: Чміль Я.Є.

та представників:

від позивача: Мендрик Д.О. ( дов. № 43 від 30.12.2015);

від відповідача: Фокін С.О.( дов. б/н від 28.07.2014);

від третьої особи: Фокін С.О.( дов. б/н від 28.07.2014);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

на рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2015

у справі № 910/25206/14 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", що виступає на захист майнових прав суб'єкта авторського права Performing Right Society Limited

до товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК "Студія " 1+1")

третя особа іноземне підприємство " 1+1 Продакшн"

про стягнення 146 160,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі № 910/25206/14 в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у даній справі і прийняти постанову, якою позовну заяву Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", подану в інтересах Performing Right Society Limited до товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у даній справі прийнято до провадження апеляційну скаргу Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на вказане рішення господарського суду м. Києва від 18.08.2015 у даній справі та призначено розгляд даної апеляційної скарги на 22.12.15.

У зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/25206/14 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Гарник Л.Л., Остапенко О.М. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

22.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшло клопотання про залучення ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика" третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та витребування у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика" доказів отримання від правовласників майнових авторських прав на включення спірних музичних творів до аудіовізуального твоуі «Голос країни-4».

22.12.2015 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2016.

У зв'язку з перебуванням суддів Остапенка О.М. та Гарник Л.Л. у відпустці, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/25206/14 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Шипко В.В., Пантелієнко В.О. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

13.01.2016 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.01.2016.

У зв'язку з перебуванням судді Шипко В.В. на лікарняному, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/25206/14 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

27.01.2016 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.02.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у даній справі залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика", розгляд справи відкладено на 16.03.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 у даній справі продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 06.04.2016.

06.04.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, де останнім, крім іншого, зазначено, що спірний музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_5» не сповіщувався відповідачем у складі аудіовізуального твору «Голос країни-4».

06.04.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшла заява, в якій повноважний представник останньої зазначає про те, що Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не заперечує проти доводів відповідача про відсутність у матеріалах фіксації порушень публічного сповіщення спірного музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5» та не підтримує позовні вимоги в частині сплати компенсації за порушення авторського права за використання даної композиції відповідачем, про що також зазначив у судовому засіданні 06.04.2016.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з урахуванням заяви, поданої до суду апеляційної інстанції від 06.04.2016, представник відповідача та третьої особи - ІП "1+1 Продакшн" - проти апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники третіх осіб (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ПП "Світова музика") не з'явились. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав", що виступає на захист майнових прав суб?єкта авторського права Performing Right Society Limited звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК "Студія "1+1") про стягнення 146 160,00 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 20.11.2015 залучено до участі у даній справі третю особу а, саме: Іноземне підприємство " 1+1 Продакшн".

Оскаржуваним рішенням суд першої інстанції в задоволені позову відмовив у повному обсязі, з посиланням на правомірність використання відповідачем спірних музичних творів.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюванихзаконом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону встановлено, що організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду в порядку, передбаченому статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Між Performing Right Society Limited (PRS) і Організацією (ДО УААСП) 01.08.2006 було укладено договір про взаємне представництво інтересів (надалі - Договір), за умовами якого: PRS надає ДО УААСП невиключне право видавати на території, на якій діє остання необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії даного договору.

За умовами даного договору термін "публічне виконання" включає будь-які звукові супроводи та виконання, доступні для слухового сприйняття публіки в будь-якому місці на території, на якій діє кожне з договірних товариств, якими б засобами і яким би чином це не досягалось, включаючи як засоби вже відомі і такі, що використовуються, так і ті, що можуть бути винайдені і почати використовуватись в період чинності даного договору. Термін "публічне виконання" включає в себе, зокрема: живе виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою механічних засобів, таких як фонографічні записи, магнітні стрічки, магнітні плівки та звукові доріжки (магнітні та інші); таке, що передається засобами проекції (звукові фільми), в передачах організацій мовлення (такі, як радіо і телебачення, передані напряму або ретрансльовані, та ін.), а також за допомогою засобів бездротового прийому (радіо- і телеприймачів, та телепоглинаючих засобів тощо та аналогічних засобів та обладнання і т. ін.)

Відповідно до ст. 2 договору, невиключне право видавати дозволи на виконання, як це передбачено ст. 1, уповноважує кожне товариство в обсязі його повноважень, які випливають з даного договору, а також з його власного статуту та правил, а також національного законодавства країни або країн, у яких діє товариство, зокрема:

- дозволяти або забороняти як від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права, публічні виконання творів з репертуару іншого товариства, а також надавати усі необхідні дозволи на такі виконання;

- пред'являти та підтримувати від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права будь-які судові позови проти будь-яких фізичних або юридичних осіб, органів виконавчої влади або інших органів, що несуть відповідальність за неправомірне виконання відповідних творів; вести справи, укладати мирові угоди, передавати спори на арбітражний розгляд, звертатися до суду, спеціального чи адміністративного трибуналу.

Даний договір вступає в силу з 01.06.2006 та, відповідно до положень статті 14, діє до 31.12.2007 р., якщо тільки його не буде припинено будь-якою із сторін повідомлення рекомендованим листом до закінчення даного періоду (п.1 ст. 13 договору).

Також, до договору про взаємне представництво інтересів укладено додаток І, додаток ІІ, додаткові угоди від 30.12.2006, від 01.11.2007, від 07.11.2010, від 28.04.2012, від 20.03.2013.

Зокрема, додатковою угодою від 01.11.2007, сторони внесли зміни до статті 13 договору та виклали її в наступній редакції:

«За умовами дотримання положень статті 14 даний договір продовжує діяти до тих пір, поки його не буде припинено яким-небудь із товариств шляхом надсилання письмового повідомлення не менше ніж за три місяці. Будь-яке з товариств матиме можливість обмежити припинення умов правом на виконання стосовно лише однієї або кількох наступних форм використання; онлайнове та мобільне використання, супутникове сповіщення, кабельна ретрансляція програм, сповіщуваних через супутників».

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У виписках із системи IPI про приналежність автора до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами авторів на колективній основі, зазначено наступне: "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор тексту та автор музики: ОСОБА_8, виконавець: ІНФОРМАЦІЯ_6; "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор тексту: ОСОБА_9, автор музики: ОСОБА_10, виконавець: ОСОБА_11; "ІНФОРМАЦІЯ_3" автор тексту та автор музики: ОСОБА_12, виконавець :ОСОБА_13; "ІНФОРМАЦІЯ_4", автор тексту та автор музики: ОСОБА_14, виконавець: ОСОБА_15; "ІНФОРМАЦІЯ_5" автор тексту та автор музики: ОСОБА_16 та ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_18.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав відповідачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2014 представником Організації Шульгою Андрієм Анатолійовичем в присутності громадян: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у м. Києві складено Акт, відповідно до якого в період з 21 год. 01 хв. до 00 год. 14 хв. здійснювалась фіксація використання (публічного сповіщення) творів: "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор тексту та автор музики: ОСОБА_8, виконавець: ІНФОРМАЦІЯ_6; "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор тексту: ОСОБА_9, автор музики: ОСОБА_10, виконавець: ОСОБА_11; "ІНФОРМАЦІЯ_3" автор тексту та автор музики: ОСОБА_12, виконавець: ОСОБА_13; "ІНФОРМАЦІЯ_4", автор тексту та автор музики: ОСОБА_14, виконавець: ОСОБА_15; "ІНФОРМАЦІЯ_5" автор тексту та автор музики: ОСОБА_16 та ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_18 , які використовувалися Студією "1+1".

Представниками позивача у вказаному Акті не зазначено, яким чином відбувалась ідентифікація сповіщених музичних творів.

Проте, представник відповідача заперечував проти використання ним у аудіовізуальному творі «Голос країни-4» спірного музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5» автор тексту та автор музики: ОСОБА_16 та ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_18.

На запитання суду до представника позивача щодо зазначення ним конкретної частини відеозапису, що міститься як доказ у матеріалах даної справи, та конкретних хвилин відповідної частини цього відеозапису, на яких можна почути та ідентифікувати сповіщення відповідачем спірного музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5», повноважний представник позивача зазначив, що у матеріалах фіксації, на вказаному відеозапису (карта пам'яті Transcend micro SDHC 8 GB 10 class № 9161BA 8G 09SM1) відсутній даний музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Судовою колегією взято до уваги зазначене та подану до суду апеляційної інстанції заяву Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", в якій повноважний представник останньої зазначив про те, що Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не заперечує проти доводів відповідача про відсутність у матеріалах фіксації публічного сповіщення відповідачем спірного музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5» та не підтримує позовні вимоги в частині сплати компенсації за порушення авторського права за використання даної композиції.

Як вбачається з матеріалів справи, на вимогу господарського суду відповідач подав суду витяг з журналу обліку телепередач за 02.06.2014, з якого вбачається, що у період часу з 21 год. 01 хв. 01.06.2014 до 00 год. 14 хв. 02.06.2014 в ефірі телеканалу "1+1" транслювалася передача "Голос країни-4".

Відповідач заперечував у суді першої інстанції проти прийняття судом вказаного Акта від 01.06.2014 як доказу, зазначаючи про те, що позивач не наділений правом, зокрема, обліку та фіксування телерадіопередач, складання ефірних довідок та здійснення контролю та нагляду за дотриманням законодавства у сфері телерадіомовлення в розумінні Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 № 450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Судом встановлено, що до матеріалів справи було надано копію Договору від 01.08.2013, укладеного між ІП " 1+1 Продакшн" (виробник) та Студією " 1+1" (замовник), відповідно до якого:

- на умовах та в порядку, передбачених зазначеним Договором, замовник доручає, виробник бере на себе зобов'язання з виробництва передачі на основі формату та подальшої передачі (відступлення) виключних майнових авторських прав на передачу (пункт 2.1 Договору);

- виробник зобов'язується в порядку, передбаченому законодавством України, придбати майнові права авторів, твори яких (як існували раніше, так і створені в процесі роботи над передачею і рекламними матеріалами) увійдуть як складова частина в передачу та/або та рекламні матеріали (підпункт 4.4.2 пункт 4.4 Договору);

- Договір набирає чинності від дати його підписання, вказаної на першому аркуші Договору, та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за Договором, а в частині реалізації замовником виключних майнових прав на передачу та рекламні матеріали - протягом всього строку охорони таких майнових прав (пункт 10.1 Договору).

Разом з тим, між ІП "1+1 Продакшн" та Студією укладено додаток до Договору від 01.08.2013 (акт), з якого вбачається, що виробник передав, а замовник прийняв твір та виключні майнові права на нього, а саме: виробництво передачі "Голос країни-4", включаючи вартість виключних майнових прав на передачу 13 випуск.

Зазначені вище документи подані до суду на доказ правомірності використання відповідачем в передачі "Голос країни-4" відповідних спірних музичних творів, крім музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5», щодо використання якого відповідач заперечував.

Відповідно до частин другої-третьої статті 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Правовий аналіз наведених приписів свідчить про те, що власник майнових авторських прав на спірні твори не має права заперечувати проти їх використання у складі іншого аудіовізуального твору лише тоді, коли включення цих творів до складу іншого відбулося з дозволу правовласника, оформленого належним чином.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Отже, визначальним у вирішенні даного спору є дослідження фактичних обставин, які пов'язані з передачею авторами спірних музичних творів (правовласниками) відповідних майнових прав організації, що здійснила виробництво аудіовізуального твору "Голос країни - 4" чи продюсеру цього аудіовізуального твору.

Матеріалами справи підтверджено, що ІП " 1+1 Продакшн" було укладено ліцензійні договори, які стосуються отримання ІП " 1+1 Продакшн" невиключних майнових прав на використання товарів з каталогів правовласників.

01.02.2015 ІП " 1+1 Продакшн" (компанія) та ПП "Світова музика" (правовласник) укладено Ліцензійний договір № 01/02/14 (надалі - Ліцензійний договір), за умовами якого: правовласник надає компанії на умовах, визначених цим Ліцензійним договором, дозвіл на використання творів з каталогу правовласника у передачах, а компанія зобов'язується виплатити винагороду (роялті) правовласнику за надання дозволу на використання творів відповідно до умов Ліцензійного договору (пункт 2.1 Ліцензійного договору ); термін дії дозволу на використання Творів з каталогу правовланика Компанією встановлений відповідно до п. 1.4. вище, тобто з 01.01.2014 по 31.12.2014 (пункт 2.2. Ліцензійного договору); Компанія не має право передавати третім особам Дозвіл на використання Творів, одержаних за цим Договором окрім випадків телевізійного ефіру на телеканалі "Студія " 1+1", та публічного сповіщення на вказаному телеканалі (пункт 2.4. Ліцензійного договору); Ліцензійний договір від 01.02.2014 набирає чинності з 01.01.2014 і діє до 31.12.2014 (пункт 5.1 Ліцензійного договору). Зі звіту до вказаного Ліцензійного договору вбачається, що правовласником передано компанії для використання в телепередачі «Голос країни-4» у другому кварталі 2014 року музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_4", автор тексту та автор музики: ОСОБА_14, виконавець: ОСОБА_15.

Також, між ІП " 1+1 Продакшн" (ліцензіат) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (ліцензіар) укладено Ліцензійний договір від 01.07.2014 №WMU-01072014/01-д (надалі - Ліцензійний договір), за умовами якого: ліцензіар передає ліцензіату невиключні права (авторські та/або суміжні) на використання музичних творів (твори) та/або фонограм, які зазначені в додатку до Ліцензійного договору, який є невід'ємною його частиною, способами, вказаними в пункті 1.2 Ліцензійного договору, та в обсязі, вказаному в пункті 1.3 Ліцензійного договору (ліцензійні права), а ліцензіат зобов'язується використовувати твори/фонограми відповідно до умов Ліцензійного договору та виплачувати ліцензіару винагороду за користування ліцензійними правами в розмірі, вказаному в Ліцензійному договорі та додатку до нього. Ліцензійні права, вказані в Ліцензійному договорі надаються ліцензіаром ліцензіату без передачі права власності, володіння, відчуження або будь-якого іншого розпорядження такими творами/фонограмами (пункт 1.1 Ліцензійний договір); ліцензіат має право передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів/фонограм, отриманих за Ліцензійним договором, третім особам, які здійснюють виробництво телепередач для наступного включення в ефір телевізійних каналів "ТЕТ", "2+2", " 1+1", "Плюс Плюс", "Бигуди", "УНИАН" (пункт 1.5 Ліцензійний договір); Ліцензійний договір набирає чинності з моменту підписання представниками та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015, але не може бути припинений раніше виконання сторонами своїх зобов'язань за Ліцензійним договором. Умови та/або положення Ліцензійного договору поширюються на відносини сторін, які виникли раніше, а саме 01.04.2015. Продовження строку дії Ліцензійного договору оформлюється додатковою угодою до нього або окремим договором та підписується сторонами (пункт 11.1 Ліцензійний договір). З огляду на Додаток до вказаного Ліцензійного договору вбачається, що ліцензіаром передано ліцензіату невиключні авторські і суміжні права для використання в телепередачі «Голос країни-4» музичних творів: "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор тексту: ОСОБА_9, автор музики: ОСОБА_10, виконавець: ОСОБА_11; "ІНФОРМАЦІЯ_3" автор тексту та автор музики: ОСОБА_12, виконавець: ОСОБА_13.

Посилання позивача на те, що приписи вказаного Ліцензійного договору з "Ворнер Мьюзік Україна" щодо поширення його умов на правовідносини сторін з 01.01.2014 (ч. 3 ст. 631 ЦК України) суперечить припису ст. 31 Закону та ст. 1109 ЦК України не може братися судом до уваги, адже а ні стаття 31 Закону, а ні ст. 1109 ЦК України не містить заборони та/або обмеження щодо застосування до ліцензійних договорів приписів ч. 3 ст. 631 ЦК України

Твердження Організації про те, що відповідачем та ІП " 1+1 Продакшн" не подано доказів укладення ПП "Світова музика" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" відповідних правочинів з авторами є безпідставними, оскільки судом першої інстанції вірно було враховано те, що вказані Ліцензійні договори зі "Світова музика" та з "Ворнер мьюзік Україна" є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавались (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Сповіщення аудіовізуального твору "Голос країни - 4" здійснювалось відповідачем на підставі вказаного договору із ІП " 1+1 Продакшн" від 01.08.2013 "Про виробництво аудіовізуального твору та передачі (відступленню) майнових прав".

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Тобто, публічне сповіщення музичного твору як складової частини аудіовізуального твору, під час правомірного публічного сповіщення останнього, є також цілком правомірним.

Сповіщення творів, що увійшли як складова частина до цілісного аудіовізуального твору, право на сповіщення якого отримано на законних підставах, за своєю суттю не може вважатись бездоговірним використанням твору.

Беручи до уваги презумпцію правомірності правочину, а також те, що приписи статей 31 Закону та 1109 ЦК України не містять обмежень щодо застосування у договорах про відчуження майнових прав та ліцензійних договорах положень частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, що відповідач не заперечує використання ним відповідних спірних музичних творів у складі аудіовізуальному твору - передачі «Голос країни-4», дослідивши докази, що містяться у матеріалах даної справи, - суд першої інстанції дійшов заснованого на законі висновку про правомірне використання відповідачем спірних музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор тексту: ОСОБА_9, автор музики: ОСОБА_10, виконавець: ОСОБА_11; "ІНФОРМАЦІЯ_3" автор тексту та автор музики: ОСОБА_12, виконавець: ОСОБА_13; "ІНФОРМАЦІЯ_4", автор тексту та автор музики: ОСОБА_14, виконавець: ОСОБА_15 у складі аудіовізуального твору "Голос країни-4", у зв'язку з чим на законних підставах відмовив у позові.

Використання відповідачем музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_5», автор тексту та автор музики: ОСОБА_16 та ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_18, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено, відповідачем заперечується, та позивач погодився з такими запереченнями відповідача, подавши вищевказану заяву з цього приводу.

Разом з тим, що стосується спірного музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор тексту та автор музики ОСОБА_8, виконавець ІНФОРМАЦІЯ_6), судова колегія зазначає наступне.

01.05.2011 Товариством, як Телекомпанією, (відповідачем) укладено з товариством обмеженою відповідальністю "Глобал Медіа Груп", як з Агентством, договір № 010511 про розповсюдження реклами, відповідно до умов якого на умовах та в порядку, передбачених даним договором та додатками до нього, Телекомпанія на замовлення Агентства надає йому за плату рекламні послуги; рекламні послуги - це послуги з розповсюдження реклами в ефірі телеканалу, які надаються телекомпанією агентству за даним договором (пункт 1.1.10 договору); даний договір набуває чинності від дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2011 , однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (пункт 7.1 договору); сторони неодноразово продовжували термін дії договору № 010511 від 01.05.2011 додатковими угодами № 1 від 31.12.2011, № 2 від 31.12.2012, № 3 від 31.12.2013; додатковою угодою № 4 від 31.12.2014 до договору № 010511 сторони продовжили термін дії договору до 31.12.2015; 30.06.2014 сторонами договору підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт про розміщення реклами на телеканалі " 1+1".

В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Медіа Груп" замовляло рекламні послуги на підставі договору від 11.03.2014 № -С про розповсюдження реклами, який укладений з публічним акціонерним товариством "Карлсберг Україна" як з рекламодавцем.

30.06.2014 товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Медіа Груп" та публічним акціонерним товариством "Карлсберг Україна" підписано акт № 1676 про надання рекламних послуг, зокрема про розміщення рекламного ролика "ТМ "Балтика 7" на телеканалі " 1+1".

Згідно з музичною довідкою до рекламного ролика, яка підписана представником публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна" рекламний ролик пива "Балтика 7" супроводжується музичним твором "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор тексту та автор музики ОСОБА_8, виконавець ІНФОРМАЦІЯ_6).

Відповідно до приписів ст. 27 Закону України "Про рекламу" відповідальність за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами несе рекламодавець.

Враховуючи вищевикладене, за правомірність використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (автор тексту та автор музики ОСОБА_8, виконавець ІНФОРМАЦІЯ_6), який був сповіщений в рекламі пива "Балтика" на телеканалі "1+1", згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про рекламу" відповідальність несуть рекламодавці у разі, зокрема недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами, як вірно встановлено судом першої інстанції. Отже, у даному випадку, відповідальність за використання музичного твору під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" у вказаному рекламному ролику несе рекламодавець, тобто публічне акціонерне товариство "Карлсберг Україна", а не відповідач у справі. Тому суд першої інстанції правомірно відповив і в цій частині позову, що стосувалася стягнення компенсації за неправомірне використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" .

В силу ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складається з фактів - підстав позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 18.08.2015 у справі № 910/25206/14. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі № 910/25206/14 - без змін.

2. Справу № 910/25206/14 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 11.04.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник