ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Справа № 916/3625/13

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 (головуючий суддя Величко Т.А., судді Бєляновський В.В., Величко Т.А.)
на ухвалуГосподарського суду Одеської області від 17.12.2015 (суддя Рога Н.В.)
у справі№ 916/3625/13 Господарського суду Одеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Марфін Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕКСІМ Д"
простягнення заборгованості,
за участю представників:
позивачане з'явились,
відповідачане з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про роз'яснення в порядку ст. 89 ГПК України рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3625/13, в якій просив суд зазначити, що стягненню з ТОВ "ПРЕКСІМ Д" на користь ПАТ "Марфін Банк" підлягає заборгованість за кредитним договором №2698/OF від 21.03.2008 в розмірі 881.838,65 доларів США та 32.245,52 грн., в тому числі: 830.800,00 доларів США - заборгованість за наданим кредитом (основний борг); 51.038,65 доларів США - заборгованість зі сплати відсотків; 19.062,35 грн. - пеня за несплату основного боргу; 13.183,17 грн. - пеня за несплату процентів, а також судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2015, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016, відмолено в задоволенні заяви ПАТ "Марфін Банк" про роз'яснення рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2014 у справі № 916/3625/13.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду та постанову апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про роз'яснення судового рішення.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, зокрема ст. 89 ГПК України. Як зазначає скаржник, є незрозумілим, в якій валюті має бути проведено стягнення, і якщо в рішенні визначено суму, еквівалентну сумі стягнення в національній валюті на дату подання позову, то на яку дату необхідно здійснити перерахунок за курсом НБУ у зв'язку з постійним коливанням цього курсу. Тому, позивач просить роз'яснити резолютивну частину рішення, зазначивши суму боргу лише в доларах США.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники сторін не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" зазначено, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи зміни до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається із поданої ПАТ "Марфін Банк" заяви, заявник просить роз'яснити резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/3625/13, змінивши текст резолютивної частини судового рішення, на виконання якого видано наказ, тобто, фактично його вимога зводиться до зміни рішення, що не допускається господарським процесуальним законодавством.

В резолютивній частині рішення від 25.02.2014 заборгованість за кредитним договором № 2698/OF від 21.03.2008., яка підлягає стягненню з відповідача, вказана, зокрема, в іноземній валюті, а саме: 881.838,65 дол. США та 32.245,52 грн. При цьому вказаний еквівалент в національній валюті за курсом НБУ не змінює рішення щодо стягнення боргу в іноземній валюті.

В виданому на виконання рішення суду наказі від 14.03.2014 вказано, яка сума і за що підлягає стягненню з відповідача. Доказів, які б доводили незрозумілість чи неоднозначність резолютивної частини рішення, що утруднює його виконання, заявником не надано.

Таким чином, вимога заявника про роз'яснення рішення шляхом зміни його резолютивної частини обгрунтовано залишена судами без задоволення.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок судів про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановлених у справі ухвали місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 у справі №916/3625/13 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова