ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"14" квітня 2016 р.Справа № 922/1176/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі 1-го позивача - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області, м. Харків, 2-го позивача - Українського державного університету залізничного транспорту, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна", м. Ізюм
про визнання недійсним договору та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (1-ий позивач) та Українського державного університету залізничного транспорту (2-ий позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (відповідач), в якій просить:

- визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення №5250-Н від 10.08.2012, укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ТОВ "ФОРТУНА" () про передачу в строкове платне користування окремого індивідуально визначеного майна, а саме: нежитлового приміщення - на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-1 - 174,0 м2, № 1-2 - 14,9 м2, № 1-3 - 30,5 м2) 1- поверхової будівлі ливарної лабораторії, інв. № НОМЕР_1, Літ. "А-1", реєстровий № 01116472.21.ПВПСЦЧ 089, площею 388,5 м2; нежитлові приміщення на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-1,8 м2, №2 - 21,6 м2) та 2-му поверсі (за тех. паспортом №3 - 26,9 м2) 2-поверхової будівлі учбової лабораторної бази, інв. №, літ. "Г-2", реєстровий № 01116472.21. ПВПСЦЧ 091, площею 50,3 м2; нежитлові приміщення на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-88,6 м2) II поверхової будівлі трансформаторної, інв. № НОМЕР_2, Літ. "Б-1", реєстровий № 01116472.21 ПВПСЦЧ 092, площею 88,6 м2, (далі - Майно), загальною площею 527,4 м, що знаходиться за адресою за адресою: м. Харків, вул, Дацько, 5;

- припинити зобов'язання за договором оренди №5250-Н від 10.08.2012 на майбутнє;

- зобов'язати ТОВ "ФОРТУНА" () звільнити індивідуально визначене майно, а саме: нежитлове приміщення - на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-1 - 174,0 м2, № 1-2 - 14,9 м2, № 1-3 - 30,5 м2) 1- поверхової будівлі ливарної лабораторії, інв. № НОМЕР_1, Літ. "А-1", реєстровий № 01116472.21.ПВПСЦЧ 089, площею 388,5 м2; нежитлові приміщення на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-1,8 м2, №2 - 21,6 м2) та 2-му поверсі (за тех. паспортом №3 - 26,9 м2) 2-поверхової будівлі учбової лабораторної бази, інв. №, літ. "Г-2", реєстровий №01116472.21. ПВПСЦЧ 091, площею 50,3 м2;нежитлові приміщення на 1-му поверсі (за тех. паспортом № 1-88,6 м2) II поверхової будівлі трансформаторної, інв. № НОМЕР_2, Літ. "Б-1", реєстровий № 01116472.21 ПВПСЦЧ 092, площею 88,6 м2, (далі - Майно), загальною площею 527,4 м, що знаходиться за адресою: м. Харків., вул, Дацько, 5, вартістю згідно експертного висновку 213 800,00 грн. та повернути їх Балансоутримувачу в особі Української державної академії залізничного транспорту за Актом приймання-передачі орендованого майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх недостатніми для порушення провадження у справі, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

У п.2 ч.1 ст. 55 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується.

У п. 2.2., п.п.2.2.2. п.2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз'яснено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1), 2) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1378 грн.

Таким чином, з 01.01.2016 розмір судового збору за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру становить 1378 грн., а за подання позовних заяв майнового характеру - не менше 1378 грн., та не більше 206700 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, господарським судам також надані роз'яснення, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вартість майна, що витребовується згідно незалежної оцінки станом на 09.04.2012 складає 213800,00 грн.

Отже, позивач мав сплатити судовий збір в сумі 4585,00 грн., з яких 3207 грн. за вимогу майнового характеру (повернення майна) та 1378 грн. за вимогу немайнового характеру (визнання недійсним договору).

Проте, до позовної заяви прокурором надано лише платіжне доручення № 515 від 25.03.2016 про сплату судового збору в сумі 2756,00 грн.

Таким чином, прокурором не надано доказів сплати судового збору у встановленому в Законі розмірі.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У пункті 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У позовній заяві прокурором зазначено місцезнаходження відповідача: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, буд. 31.

Також, прокурором до позовної заяви надано докази надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, буд.31, а саме: опис вкладення до поштового відправлення та фіскальний чек від 11.04.2016.

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців міститься інформація, що місцезнаходженням відповідача є: 61017, Харківська область, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 101, корпус В-2, кімната 8.

У абзаці 2 п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надані роз'яснення, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

У ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" також визначено поняття місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно ч.2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За таких обставин, суд вважає, що надані до позовної заяви опис вкладення до поштового відправлення та фіскальний чек від 11.04.2016 не є доказом направлення відповідачу копії даної позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки їх направлено відповідачу за іншою адресою ніж та, що міститься в Єдиному державному реєстрі.

Також, у пункті 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надані роз'яснення, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

У статті 63 ГПК України визначені підстави для повернення позовної заяви без розгляду, зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно п.4, п.6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 56, 57, п. 4, 6 ч.1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Керівнику Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області та додані до неї документи на 30 аркушах, в тому числі платіжне доручення № 515 від 25.03.2016 про сплату судового збору в сумі 2756,00 грн. - без розгляду.

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).