ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.Справа № 916/1135/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №920 від 10.12.2015р. та протоколів автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.12.2015р.)

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 13.04.2016р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

від прокуратури: ОСОБА_3, за посвідченням;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

на рішення господарського суду Одеської області

від 05 травня 2015 року

по справі № 916/1135/14

за позовом Першого заступника військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_5 внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України

про стягнення 1988391,84 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 06.04.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/1135/14 (головуючий суддя Брагіна Я.В., судді: Желєзна С.П., Рога Н.В.) відмовлено в задоволенні позову Першого заступника військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій про стягнення 1988391,84 грн. збитків з посиланням на те, що сторонами належним чином виконано зобовязання за договором №227/ДБ-217Буд від 31.07.2007р., позивачем перераховувались кошти за виконані роботи відповідно до актів виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт КБ-3, які були підписані уповноваженими представниками на підставі зазначеного договору, тому безпідставною є вимоги прокурора та позивача про стягнення збитків в сумі 1988391,84грн. на підставі ст. 1212 ЦК України. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що прокурором та позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір збитків, вини відповідача та причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Не погоджуючись з рішення господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернувся позивач Перший заступник військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/1135/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

23.06.2015р. від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій до Одеського апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, якими відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

21.10.2015р. за вх. №5238/15 до Одеського апеляційного господарського суду від військової прокуратури Південного регіону надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, оскільки позовні вимоги Прокуратури ґрунтуються на даних аудиторського звіту, який був складений на підставі акту контрольного обміру від 17.12.2012р., а тільки незалежний експерт, який має спеціальні знання в даній галузі, може надати оцінку (спростувати/підтвердити) даним, що містяться в акті контрольного обміру.

26.10.2015п. за вх. №2581/15/Д8 від ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання із зазначенням питань, які необхідно винести на експертизу.

28.10.2015р. ухвалою Одеського апеляційного господарського суду провадження у справі №916/1135/14 зупинено у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Одеському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. провадження по справі поновлено для розгляду клопотання експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №11-39/4271 від 04.12.2015р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2015р. провадження у справі №916/1135/14 зупинено до одержання Одеським апеляційним господарським судом висновку судового експерта.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р. провадження у справі поновлено у звязку з надходженням від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз повідомлення №6651/24 про неможливість дачі висновку за матеріалами господарської справи №916/1135/14 у звязку з ненаданням додаткових матеріалів, необхідних для проведення повного та всебічного дослідження.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з розписки Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Першого заступника військового прокурора Південного регіону, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2007р. між Міністерством оборони України (замовник, позивач) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Обрій" (генпідрядник, відповідач) укладено договір на виконання підрядних робіт№227/ДБ-217Буд, метою якого за п. 1.1 договору є забезпечення житлом сімей військовослужбовців Збройних Сил України, яке виконується за рахунок Державного бюджету України шляхом будівництва 50-ти квартирного житлового будинку в м. Очакові по вул. Дегтярьова (шифр 115) (обєкт).

За умовами п.1.4 договору предметом договору є те, що замовник доручає генпідряднику, а генпідрядник зобовязується відповідно до проектної документації, чинних нормативно-правових актів у галузі будівництва і експлуатації та умов договору збудувати обєкт, ввести його в експлуатацію та передати обєкт замовнику, а замовник зобовязується прийняти від генпідрядника закінчений об'єкт будівництва та оплатити його у визначеному договором порядку.

Загальна вартість робіт визначена сторонами з урахуванням додаткової угоди до договору від 29.07.2010р.за №8/217 становить 12585923,80грн. (п.3.1 договору).

Роботи і матеріальні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати державним стандартам, будівельним нормам, іншим нормативним документам, проектній документації та умовам договору (п.11.1 договору).

З метою забезпечення контролю за відповідністю робіт і матеріальних ресурсів встановленим вимогам замовник (уповноважені особи замовника) здійснює технічний нагляд і контроль за виконанням робіт, а також може проводити перевірку обсягів виконаних та прийнятих до сплати робіт шляхом здійснення контрольних обмірів. Такі перевірки проводяться за участю генпідрядника. Виявлені відхилення або завищення підлягають коригуванню (виключенню з прийнятих до оплати обсягів виконаних робіт (п.11.2 договору).

Відповідно до п. 14.2 договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі актів прийняття виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт КБ-3. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику.

Як зазначає прокурор, згідно з умовами договору, Міністерством оборони України було профінансовано будівельні роботи відповідно до довідок форми КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт, а саме: за грудень 2007р. на суму 500000 грн., за лютий вересень 2008р. на суму 5067054 грн., за жовтень та грудень 2010р. на загальну суму 6449850 грн.

Позивач стверджує, що з 03.04.2013р. по 25.07.2013р. ОСОБА_5 внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України проведено фінансовий аудит відповідності Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України за період з 01.01.2010р. по 01.01.2013р., за результатами якого складено аудиторський звіт №234/40/60 від 25.07.2103р.

Вказаним аудитом встановлено факт завищення вартості робіт за укладеним договором на загальну суму 1988391,84 грн.

Зазначені обставини стали підставою звернення Першого заступника військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України про стягнення збитків у розмірі 1988391,84 грн., які були перераховані позивачем за виконані підрядні роботи на підставі актів виконаних будівельних робіт, за договором №227/ДБ-217Буд від 31.07.2007р., укладеним між позивачем та відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положеннями ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як свідчать матеріали справи, 31.07.2007р. між Міністерством оборони України (замовник, позивач) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Обрій" (генпідрядник, відповідач) укладено договір на виконання підрядних робіт №227/ДБ-217Буд.

На виконання умов договору позивачем перераховувались кошти за виконані роботи відповідно до актів виконаних будівельних робіт КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт КБ-3, які були підписані уповноваженою особою позивача та підписи їх посвідчені печатками позивача на підставі вищезазначеного договору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що безпідставним є посилання прокурора та позивача про стягнення збитків в сумі 1988391,84грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень вказаної норми.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

При цьому, колегія суддів зазначає, що протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Крім того, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Умовою відповідальності за правопорушення є вина заподіювана збитків, тобто винною дією є невиконання, відмова від виконання або неналежне виконання зобов'язань.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобовязань здійснюється в порядку ст. 623 Цивільного кодексу України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Проаналізувавши дані обставини, апеляційний суд зазначає, що позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, що спричинило шкідливий результат для зобов'язаного контрагента, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Крім того, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено також і існування противоправної поведінки відповідача, яка є елементом правопорушення, а також суд звертає увагу на відсутність реальних збитків у позивача.

Приписами ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, судова колегія зазначає що при укладанні договору підряду, сторони погодили всі істотні умови цього договору, зокрема, й вартість виконання підрядних робіт.

Положеннями ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Апеляційний господарський суд враховує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт внесення сторонами змін до договору стосовно вартості виконаних робіт або доказів щодо визнання договору недійсним в зазначеній частині, а тому договірні зобовязання повинні виконуватись сторонами належним чином з дотриманням умов договору

Також, судова колегія звертає увагу на те, що Міністерство оборони України прийняло виконані відповідачем роботи за актами приймання виконаних робіт від без будь-яких зауважень, не заявивши при цьому про недоліки, як передбачено положеннями ст. 853 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що аудиторський звіт про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності, наданий позивачем, не є належним доказом підтвердження спричинення збитків позивачу в розмірі 1988391,84 грн., так як відповідач про перевірку не повідомлявся, при цьому, акт контрольних замірів, що покладений в основу аудиторського звіту, теж складений без уповноважених представників відповідача.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору укладеного між сторонами, а відтак і наявності складу цивільного правопорушення, що унеможливлює стягнення з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Обрій коштів в якості збитків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2016р. у справі №916/1135/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 14.04.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.