ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 р. Справа № 910/2134/16

За позовом Приватного акціонерного товариста "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. Івана Федорова, буд.32-а, м. Київ, 03038)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (вул. Фрунзе, буд. 225/ Ветеринарна, буд. 22, м. Полтава, Полтавська область, 36003)

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (м. Київ, проспект П.Тичини, буд. 1В),

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 17925,75 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники сторін та третіх осіб - не з"явились.

Розглядається позовна заява про стягнення 17925,75 грн. страхового відшкодування.

Позивач надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач відзив на позов не надав.

Треті особи письмових пояснень по суті спору не надали.

Про час та місце розгляду справи сторони та треті особи повідомлені належно, що підтверджується поштовими повідомленнями від 31.03.2016р. про вручення ухвали (а.с. 42-44).

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, підстави для подальшого відкладення розгляду справи відсутні. Суд розглядає справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 14.04.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

31.12.2013 року в м. Вінниця по вул. Келеціькій, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Volkswagen Transport, д.р.н. НОМЕР_1, що належить Порше лізинг Україна ТОВ та під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 21120, д.р.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Згідно довідки ДАІ № 932937 та постанови Примирського районного суду м. Одеси від 17.04.2014 у справі № 522/6118/14-п дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с.17, 21).

Вищевказаною постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26.04.2011 року між Приватним акціонерним товаристом "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик, позивач) та ТОВ "Порше лізинг Україна" (страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-2828-0157, відповідно до якого застраховано автомобіль Volkswagen Transport, д.р.н. АА 8462О А (а.с.15).

Страхувальник звернувся до страховика (позивача) із заявою про виплату страхового відшкодування за страховий випадок, що стався 31.12.2013 року з автомобілем Volkswagen Transport, д.р.н. АА 8462 ОА (а.с.16).

Згідно рахунку № ЗС020005045 від 08.01.2014р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 19316,94 грн. (а.с.18).

Відповідно до страхового акту № ЦРКА-1565 від 11.01.2014р. та розрахунку суми страхового відшкодування від 11.01.2014р. сума страхового відшкодування становить 17925,75 грн. (а.с. 9).

Позивачем на виконання умов договору страхування виплачено страхове відшкодування у розмірі 17925,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 562 від1 4.01.2014 року (а.с. 20).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного ВАЗ 21120, д.р.з. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (відповідач) згідно полісу № АС/0820757. Зазначене підтверджується інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ (а.с.22, 30).

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача 17925,75 грн. страхового відшкодування.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об"єкти страхування, види обовязкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21120, д.р.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (відповідача), згідно полісу № АС/08207576. Отже, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ВАЗ 21120, д.р.з. НОМЕР_2 покладається на відповідача.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач в установленому порядку обставини, які вказані позивачем як підстава позову, не спростував, доказів сплати страхового відшкодування не надав.

Як свідчать дані полісу АС № 0820757 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а.с.30).

Згідно п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Позивачем було виплачено відшкодування в розмірі 17925,75 грн.

З даного платежу сума франшизи, яка встановлена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, становить 1000,00 грн.

Отже, в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика за вирахуванням франшизи, відповідач повинен виплатити позивачу 16925,75 грн. страхового відшкодування. В цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача 1000,00 грн. франшизи задоволенню не підлягає.

При цьому позивач не позбавлений права звернутися з позовними вимогами про відшкодування 1000,00 грн. шкоди, яка не може бути відшкодована за рахунок відповідача внаслідок обмежень за франшизою, безпосередньо до винної особи - ОСОБА_2

Позивач у позові також прохає відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати у вигляді судового збору.

За розгляд даного спору позивач сплатив 1827,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 9824 від 13.08.2015р.

За ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з позовних вимог про стягнення 17925,75 грн. належна до сплати сума судового збору становить 1378,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору (з огляду на належну до сплати суму), покладаються на відповідача в сумі 1378,00 грн. - мінімальної ставки судового збору.

Щодо надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 447,00 грн. позивач має право звернення до суду з заявою про її повернення у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (вул. Фрунзе, буд. 225/ Ветеринарна 22, м. Полтава, 36003, ідентифікаційний код 31201694) на користь Приватного акціонерного товариста "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. Івана Федорова, буд.32-а, м. Київ, 03038, ідентифікаційний код 30859524) 16925грн. 75коп. страхового відшкодування, 1378грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано 15.04.2016р.

Суддя Безрук Т. М.