ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 р. Справа № 917/297/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз", 37300, м.Гадяч, вул.Будька, 26а

до Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації, 37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул.Гетьманська, 31

про стягнення заборгованості у сумі 75 948,43 грн. Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін 22.03.2016:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №141/98 від 20.01.2016 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-48/226 від 06.04.2015 р.

Представники сторін 05.04.2016:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №762/469 від 17.04.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-48/226 від 06.04.2015 р., ОСОБА_4, довіреність №01-15/429 від 17.03.2016 р.; ОСОБА_5, довіреність №01-15/518 від 04.04.2016 р..

Рішення приймається після перерви, оголошеної в засіданні суду 22.03.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України, про що представники сторін були повідомлені під розписку.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення (ст.85 ГПК України).

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 75948,43 грн. на підставі договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом № 27-Б/Т від 19.12.2014 р. з яких: 1800,75 грн. - 3% річних, 41896,83 грн. інфляційних втрат та 32250,85 грн.- пені.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема посилається на порушення відповідачем строків оплати.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що вартість природного газу ним була оплачена у повному обсязі; навчальні заклади району фінансуються з державного бюджету тому порушення строків оплати відбувалося не з вини Відділу освіти, а через невчасне надходження коштів з державного бюджету та заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 99 %.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (позивачем) та Відділом освіти Гадяцької районної державної адміністрації був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №27 від 19.12.2014р. (далі Договір; а.с.8-12) та додаткові угоди до нього (а.с. - 20-23), згідно якого позивач, як постачальник, постачає природний газ споживачу (відповідачу) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.1.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу впродовж січня 2015 р. природний газ на загальну суму 973346,61 грн. Зазначене підтверджується двостороннім підписаним актом приймання-передачі природного газу від 28.01.2015 на зазначену суму (а.с.24).

Відповідно до п. 4.6. Договорів остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання за Договорами щодо оплати природного газу виконав, сплативши 973346,61 грн., але при цьому відповідач порушив строки оплати, встановлені пунктом 4.6 Договору. Зазначене підтверджується банківськими виписками з поточного рахунку (а.с. - 25-29), платіжними дорученнями (а.с. - 71-76).

Пунктом 6.2.2 Договорів встановлено, що в разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, порушив умови договору та не своєчасно проводив розрахунки за поставлений газ, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 75948,43 грн. на підставі договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом № 27-Б/Т від 19.12.2014 р. з яких: 1800,75 грн. - 3% річних, 41896,83 грн. інфляційних втрат та 32250,85 грн.- пені.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку з несвоєчасним виконанням своїх зобов'язань, щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 32250,85 грн за період з 25.02.2015 р. по 14.04.2015 р.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 32250,85 грн за період з 25.02.2015 р. по 14.04.2015 р.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 41896,83 грн інфляційних та 1800,75 грн - 3% річних за період з 25.02.2015 р. по 14.04.2015 р.

У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Таким чином, суд, також, задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 41896,83 грн інфляційних та 1800,75 грн - 3% річних за період з 25.02.2015 р. по 14.04.2015 р.

Заперечення відповідача проти позову судом відхиляються, оскільки відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення пені на 99%, так як заборгованість з оплати природного газу виникла через недостатнє фінансування.

Згідно п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд має право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Відділ освіти Гадяцької районної державної адміністрації - відділ освіти є юридичною особою, фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України, основними завданнями відділу є здійснення управляння навчальними закладами, що знаходяться в межах відповідної території і належать до сфери управління державної адміністрації, та координація діяльності цих навчальних закладів, організація підготовки навчальних закладів до нового навчального року, зокрема до роботи в осінньо - зимовий період.

Матеріали справи свідчать, що основним джерелом Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації, з яких проводиться оплата за постачання природного газу, є грошові кошти, які виділяються з державного бюджету, згідно затвердженого кошторису на оплату природного газу.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як свідчать матеріли справи, відповідачем оплата за газ здійснюється постійно по мірі надходження бюджетних коштів на розподільчий рахунок, які закладені в кошторисі відповідача.

Враховуючи, те що Відділ освіти Гадяцької районної державної адміністрації є державною установою, фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України, враховуючи статус відповідача, який використовує придбаний газ виключно для забезпечення теплової енергії в закладах освіти (школах), а також незначний термін прострочення платежів, керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України суд прийшов до висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені до 16125,43 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, зясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені) витрати позивача, пов"язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Судові витрати по справі згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним та зменшеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації (37300, Полтавська область, м.Гадяч, вул.Гетьманська, 31, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" (37300, м.Гадяч, вул.Будька, 26а, ) 16125,43 грн. пені, 1800,75 грн. 3% річних, 41896,83 грн. інфляційних втрат та 1378,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено 07.04.2016р.

Суддя Н.Г. Гетя