УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.04.2016Справа №910/6271/16

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
пророзірвання договору, стягнення заборгованості та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення заборгованості та повернення майна.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

За змістом ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна мати належним чином посвідчені повноваження на ведення справи в суді.

У постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 17.01.2006 р. №34/224 у справі за позовом ВАТ до ЗАТ про стягнення 1 593 424,19 грн. зазначається, що відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їхнє посадове становище. Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документи, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Позовну заяву підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» - Брешіані Мартіно.

Однак серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом на час подання позову до суду підтверджували б посадове становище Брешіані Мартіно як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна», як-то: довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника позивача станом на час звернення з позовом до суду.

Як зазначено в п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» наявність на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню. Такі ж наслідки настають, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві.

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 3 частині 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р., №928-VIII, з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Судом враховано рекомендації, викладені у пунктах 2.10 та 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р., стосовно того, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру, крім того, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно із змістом поданої позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» просить:

- розірвати Договір оренди обладнання №1080/О від 01.11.2012 р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 42,00 грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, , поточний рахунок №6000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005);

- зобов'язати відповідача повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 2-Б, ) 1 (один) апарат для приготування кавових напоїв Saeco Aulika Top №TU98, 1 (один) капучінатор Clatronic та 1 (один) охолоджувач для молока My fridge.

Отже, враховуючи викладене, при зверненні з даним позовом до суду позивач повинен був сплатити судовий збір як за одну майнову так і за дві немайнові вимоги у розмірі 4 134,00 грн. Проте, до позовної заяви позивачем додано платіжні доручення №283 та №285 від 05.02.2016 р., які свідчать про сплату останнім судового збору в сумі 2 756,00 грн. Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених вище обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи на 46 аркушах в тому числі платіжні доручення №283 та №285 від 05.02.2016 р.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов