ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Справа № 5015/3543/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого (доповідач),
Грека Б.М., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуФонду державного майна України
на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року
у справі господарського судуЛьвівської області
за позовомПрокурора Шевченківського району міста Львова в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до1. дочірнього підприємства "Санаторій "Львів" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 2. приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" 3. Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 -
Брюховицької селищної ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 -
Федерації професійних спілок України Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області
провизнання недійсним реєстраційного посвідчення, скасування державної реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс, визнання за державою права власності на майновий комплекс та повернення за актом прийому-передачі Фонду державного майна України,
за участю представників сторін:

прокурора:Клюге Л.М.,
позивача:Грицькова І.О.,
відповідача-1:Акер І.Я.,
відповідача-2:Лисенко Я.О.,
відповідача-3:не з"явився,
третьої особи - 1:не з"явився,
третьої особи - 2:не з"явився,
третьої особи - 3:не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.12.2015 року (головуючий суддя - Фартушок Т.Б., суддя Артимович В.М., суддя Коссак С.М.) позов задоволено частково. Визнано недійсним реєстраційне посвідчення на цілісний майновий комплекс "Санаторію "Львів" від 14.08.2001 р., видане Прикарпатському Дочірньому підприємству Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", правонаступником якого є Дочірнє підприємство "Санаторій "Львів" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця". Визнано за державою право власності на майновий комплекс "Санаторію "Львів", який розташований за адресою: смт. Брюховичі, Львівська область, вул. Курортна, 8.

Зобов'язано Дочірнє підприємство "Санаторій "Львів" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" повернути за актом прийому-передачі майновий комплекс "Санаторію "Львів", який розташований за адресою: смт. Брюховичі, Львівська область, вул. Курортна, 8, Фонду державного майна України, як розпоряднику майна, що є загальнодержавною власністю. Припинено провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", м. Львів, скасувати державну реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс "Санаторій "Львів" у реєстровій книзі №1 Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" за реєстровим номером № 52 та у єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року провадження у справі № 5015/3543/11 зупинено до винесення Конституційним Судом України рішення за конституційним зверненням Федерації професійних спілок України щодо офіційного тлумачення положення статті 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" від 10.09.91 № 1540-ХІІ.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду апеляційної інстанції, Фонд державного майна України подав касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового акту.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у даній справи до винесення Конституційним Судом України рішення за конституційним зверненням Федерації професійних спілок України щодо офіційного тлумачення положення статті 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" від 10.09.91 № 1540-ХІІ виходив того, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення у справі № 5015/3543/11 та вирішенні даного господарського суду посилався на положення статті 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.91 № 1540-ХІІ, офіційне тлумачення даної норми є предметом розгляду Конституційним Судом України, що унеможливлює розгляд даної справи.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції, колегія суддів не може погодитись, враховуючи наступне.

За змістом ст. 79 ГПК України підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових як розгляд іншої справи іншим судом, пов'язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Колегія суддів також відзначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у даній справі до вирішення іншої справи, що розглядається Конституційним Судом України не звернув уваги на підстави з яким законодавець пов'язує зупинення провадження у справі, не звернув уваги на те, що предметом розгляду у Конституційному Суді України є офіційне тлумачення норми права і дане рішення жодним чином не впливає на збирання, оцінку доказів у даній господарській справі. Питання, щодо правозастосування конкретної норми права при вирішенні спору по суті є компетенцією того суду, який розглядає дану справу.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов до помилкових висновків про зупинення провадження у даній справі до винесення Конституційним Судом України рішення за конституційним зверненням Федерації професійних спілок України щодо офіційного тлумачення положення статті 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" від 10.09.91 № 1540-ХІІ, у зв'язку з чим ухвала суду від 03.20.2016 року підлягає скасуванню, як така, що не ґрунтується на вимогах закону, а справа -передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року у справі №5015/3543/11 скасувати.

Справу передати до Львівського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Головуючий М.М.Черкащенко

Судді: Б.М.Грек

Н.М.Нєсвєтова