ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2016 р.Справа № 915/1835/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від ВАТ «Новобузький комбінат хлібопродуктів» - не з'явився;

від Софіївської сільради - не з'явився;

від ПП «ОБОЯНЬ» - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Новобузький комбінат хлібопродуктів» в особі ліквідатора Кияновської Лариси Вячеславівни

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11 лютого 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви

по справі №915/1835/15

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Новобузький комбінат хлібопродуктів» в особі ліквідатора Кияновської Лариси Вячеславівни

до

- Софіївської сільської ради;

- Приватного підприємства «ОБОЯНЬ»

про визнання недійсними рішень, свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити певні дії

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 31.03.2016р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

02.11.2015р. Відкрите акціонерне товариство «Новобузький комбінат хлібопродуктів» в особі ліквідатора Кияновської Лариси Вячеславівни (надалі - позивач, ВАТ «Новобузький КХП») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Софіївської сільської ради, Приватного підприємства «ОБОЯНЬ» (надалі -відповідачі), просивши:

1) витребувати з Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області: - копії рішення виконкому про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення виконкому Софіївської сільської ради про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії рішення виконкому про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

2) визнати недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

3) визнати недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

4) визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8, виданого 17.06.2004р. Софіївською сільською радою Новобузького району Миколаївської області;

5) зобов'язати Реєстраційну службу Миколаївського міського управління юстиції скасувати (вилучити) запис про реєстрацію права власності на нерухому будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8.

В обґрунтування позовних вимог ВАТ «Новобузький КХП» зазначило, що постановою господарського суду Миколаївської області від 10.07.2012р. по справі №2/32/07 ВАТ «Новобузький КХП» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ухвалою суд від 24.06.2014р. ліквідатором ВАТ «Новобузький КХП» призначено арбітражного керуючого Кияновську Л.В.

ВАТ «Новобузький КХП» на підставі мирової угоди, затвердженої Новобузьким місцевим судом, є власником будинку 43 по вул. Щербакова у с.Софіївка, Новобузького району, Миколаївської області. Як було з'ясовано ліквідатором під час здійснення дій, спрямованих на виявлення майна боржника, в 2004 році Софіївська сільрада неправомірно прийняла рішення про надання (встановлення) адреси: Миколаївська область, Новобузький район, с.Софіївка, вул.Степова,8 на нежитлову будівлю за справжньою адресою: с.Софіївка, вул.Щербакова, буд.43 та 17.06.2004р. Софіївська сільрада незаконно видала свідоцтво про право власності ПП «ОБОЯНЬ» на нежитлову будівлю за адресою: Миколаївська область, Новобузький район, с.Софіївка, вул.Степова,8, яка фактично та юридично належить ВАТ «Новобузький КХП» та має іншу справжню адресу: с.Софіївка, вул.Щербакова, 43.

З посиланням на норми ст.312 ЦК України, ст.20 ГК України, ст.25 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з позовною заявою ВАТ «Новобузький КХП» подало суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.11.2015р. (суддя Мавродієва М.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 23.11.2015р.; ухвалено клопотання позивача №02-01/7/475 від 30.10.2015р. про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви розглянути у судовому засіданні.

Ухвалою місцевого господарського суду від 17.11.2015р. (суддя Давченко Т.М.) справу №915/1835/15 прийнято до провадження; розгляд справи призначено на 22.12.2015р.; відлік строку розгляду справи, передбаченого ст. 69 ГПК України, розпочато заново.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.11.2015р., не змінюючи суті, внесено виправлення в ухвалу господарського суду Миколаївської області від 17.11.2015р., доповнено резолютивну частину ухвали пунктом 4 наступного змісту: зобов'язати позивача за три дні до судового засідання надати суду докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

21.12.2015р. та 11.01.2016р. ПП «ОБОЯНЬ» та Софіївська сільрада, відповідно, подали місцевому господарському суду відзиви на позов, в яких просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалами господарського суду Миколаївської області від 22.12.2015р. та від 18.01.2016р. зобов'язано позивача за три дні до судового засідання надати суду докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою місцевого господарського суду від 02.02.2016р. у задоволенні клопотання ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.02.2016р. (суддя Давченко Т.М.) на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, позов залишено без розгляду.

Ухвала суду вмотивована посиланням на норми п.3 ст.57, ч.3 ст.22, п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, ст.129 Конституції України, роз'яснення, які містяться у п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», та обґрунтована наступним. Суд неодноразово зобов'язував позивача надати докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору. Незважаючи на те, що оголошенням перерви у судовому засіданні 02.02.2016р. позивачу було надано додатковий час до 11.02.2016р., позивач вимоги ухвал суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. так і не виконав. Клопотань про відстрочку чи розстрочку сплати судового збору станом на 11.02.2016р. до суду не надходило. Господарський суд дослідив наявність у позивача поважних причин невиконання вимог ухвал суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. в частині подання доказів сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що позивачем поважних причин невиконання вказаних вимог суду не повідомлено, такі поважні причини відсутні. Позивач мав достатньо часу для виконання вимог суду. Таким чином, позов позивача підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України у зв'язку з неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, які є необхідними для вирішення даного спору.

Не погодившись з ухвалою про залишення позову без розгляду, ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржену ухвалу та повернути справу на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що ухвала від 11.02.2016р. є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з огляду наступного. Звертаючись з позовною заявою до суду в даній справі, позивач надав докази того, що майновий стан ВАТ «Новобузький КХП» не надає можливості сплатити судовий збір. Клопотання про звільнення від сплати судового збору мотивоване тим, що на рахунку банкрута відсутні кошти для сплати судового збору. Додатково до клопотання про звільнення від сплати судового збору, ліквідатором було надано суду на підтвердження неплатоспроможності ВАТ «Новобузький КХП» низку документів та доведено належними та допустимими доказами згідно ст.ст. 32,34 ГПК України важкий фінансовий стан, неможливість оплати судового збору за подання позову до суду та про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору. Місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою залишив позов без розгляду, зазначивши, що «позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору». Вказане твердження суду суперечить ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та ч.4 ч.1 ст.63, п.5 ч.1 ст.81 ГПК України. У випадку не подання доказів сплати судового збору, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду (п.4 ч. 1 ст.63 ГПК України). При чому, не пізніше трьох днів з дня надходження позову. Натомість, суддею було порушено провадження за позовом ВАТ «Новобузький КХП» до Софіївської сільської ради та ПП «ОБОЯНЬ» і вжито заходів по підготовці справи №915/1835/15 до розгляду.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подані клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги та звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2016р. відновлено ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.16р.; відмовлено ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.02.2016р. у справі №915/1835/15; відстрочено ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. сплату судового збору у розмірі 1378грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.02.2016р. у справі №915/1835/15 на строк до 31.03.2016р.; зобов'язано ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. надати суду докази сплати судового збору у сумі 1378грн. до 31.03.2016р.

Сторони своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили; були повідомлені про час та день розгляду апеляційної скарги належним чином та своєчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

Згідно із ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні поважні причини невиконання вимог ухвал суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. в частині подання доказів сплати судового збору, позивачем поважних причин невиконання вказаних вимог суду не повідомлено; позивач мав достатньо часу для виконання вимог суду. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України у зв'язку з неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, які є необхідними для вирішення даного спору.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, крім норм ГПК України та Конституції України послався також і на роз'яснення, які містяться у п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», відповідно до яких «При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами. Позов може бути залишений без розгляду й частково, а саме в частині однієї із заявлених позовних вимог.»

В даному конкретному випадку позов ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. був залишений без розгляду лише у зв'язку з неподанням позивачем доказів сплати судового збору.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (зі змінами від 16.12.2015р.), якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження по справі №915/1835/15 було порушено ухвалою суду першої інстанції від 05.11.2015р. (суддя Мавродієва М.В.); при зверненні до суду з позовом позивачем не був сплачений судовий збір у встановленому порядку та розмірі, а подане клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке тією ж ухвалою від 05.11.2015р. було призначено до розгляду у судовому засіданні 23.11.2015р.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Миколаївської області №319 від 16.11.2015р. «про призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/1835/15» та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2015р. справу №915/1835/15 було передано судді Давченко Т.М., яка ухвалою від 17.11.2015р. прийняла справу №915/1835/15 до свого провадження.

Отже факт несплати судового збору був з'ясований після порушення провадження по справі №915/1835/15 та прийняття позовної заяви до розгляду ухвалою від 05.11.2015р., коли справа №915/1835/15 була передана на розгляд судді Давченко Т.М. та розгляд справи розпочався спочатку.

Згідно із ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.ст.32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що докази сплати судового збору не є матеріалами, які необхідні для вирішення спору по суті, оскільки неподання таких доказів позивачем після порушення провадження у справі та вимог суду щодо їх подання після відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору жодним чином не перешкоджає вирішенню спору по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.4-7, ч.ч.1,2 ст.82 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів. У такому ж порядку вирішуються питання, що виникають у процесі розгляду справи. При вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Вимога оцінки доказів згідно ст.43 ГПК України як умова прийняття господарським судом рішення, не поширюється на документи (матеріали), що підтверджують сплату судового збору за подання позовної заяви, а платіжні документи стосовно сплати судового збору не є матеріалами, необхідними для вирішення спору.

Господарський суд в описаних умовах вирішення питання щодо виконання позивачем обов'язку сплати судового збору за подання позовної заяви не був позбавлений можливості стягнути несплачену суму судового збору з позивача в рішенні суду з розподілом судових витрат за правилами ст.49 ГПК України в залежності від результатів розгляду справи.

Отже обставина несплати судового збору ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. ніяким чином не перешкоджала суду першої інстанції розглянути справу по суті позовних вимог з ухваленням відповідного рішення за наслідками такого розгляду, оскільки факт сплати судового збору ніяким чином не впливає на встановлення фактичних обставин справи, якими сторони обґрунтовують свої правові позиції по справі.

У відповідності до роз'яснень, які містяться у п.2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» суд першої інстанції мав право стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України, а не залишати позовну заяву без розгляду у відповідності до приписів п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, оскільки доказ (квитанція) про сплату судового збору не є доказом, який підтверджує/спростовує будь-які фактичні обставини справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність залишення позову без розгляду у зв'язку з тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала господарського суду Одеської області від 11.02.2016р. підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням і неправильним застосуванням норм процесуального права.

При цьому згідно ч.6 ст.106 ГПК України у разі скасування апеляційною інстанцією ухвали про залишення позову без розгляду у справі справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Щодо витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.03.2016р. відстрочено ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. сплату судового збору у розмірі 1378грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.02.2016р. у справі №915/1835/15 на строк до 31.03.2016р.; зобов'язано ВАТ «Новобузький КХП» в особі ліквідатора Кияновської Л.В. надати суду докази сплати судового збору у сумі 1378грн. до 31.03.2016р.

Станом на 31.03.2016р. судовий збір скаржником не сплачений, а отже судовий збір у сумі 1378грн. підлягає стягненню з ВАТ «Новобузький комбінат хлібопродуктів» (в особі ліквідатора Кияновської Л.В.) до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.99,101-105,106 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 11.02.2016р. скасувати.

Справу №915/1835/15 передати на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Новобузький комбінат хлібопродуктів» (в особі ліквідатора Кияновської Лариси Вячеславівни) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1378грн. до Державного бюджету України.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05.04.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.