ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2016 р. Справа № 925/94/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - за довіреностями;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квітка +" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання поновленим договору оренди землі від 20.09.2010 року

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання поновленим договору оренди землі, що укладений між товариством "Квітка" та Драбівською районною державною адміністрацією, розташованої в адміністративних межах Драбівської селищної ради від 20.09.2010, зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за № 04.10.781.01129 від 20.12.2010 року.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в жодне судове засідання не направив. Заявою від 06.04.2016 відповідач проти задоволення позову заперечив в зв'язку з ненаданням позивачем доказів правонаступництва за товариством "Квітка".

Суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними документами, на підставі ст. 75 ГПК України.

Заслухавши доводи і пояснення представників позивача та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

20.09.2010 між Драбівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) в особі голови Драбівської райдержадміністрації ОСОБА_3, який діє на підставі Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та товариством "Квітка" (Орендар) в особі уповноваженою особи ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі (а.с. 11-13), у відповідності до якого Орендодавець відповідно розпорядження райдержадміністрації від 20.09.2010 № 309 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для випасання громадської худоби, яка знаходиться в адміністративних межах Драбівської селищної ради ( п. 1 договору).

Договір зареєстрований у Драбівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від "20" грудня 2010 р. за № 04.10.781.01129.

Договір укладено на 5 років (п. 7 договору).

Законом України від 06 вересня 2012 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, який набрав чинності 01 січня 2013 року, статтю 122 Земельного кодексу України викладено в новій редакції. Зокрема внесено зміни до ч. 4 зазначеної статті Земельного кодексу, згідно якої центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Підпунктом 61 п. 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 445 визначено, що Держземагенство України передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб. У даному випадку у Черкаській області це питання віднесено до компетенції - Головне управління Держземагенства в Черкаській області.

Правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України є Держгеокадастр України та його територіальні органи, що підтверджується офіційно оприлюдненими нормативними актами, зокрема:

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №5 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що встановлено судом через відкритий доступ до ЄДР.

Згідно наказу від 26.05.2015 №84 Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Також п. 1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 29.04.2015 року № 3 передбачено реорганізувати ГУ Держземагентства у Черкаській області шляхом приєднання до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

З цих підстав позивачем вірно визначено відповідача у справі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України Про оренду землі.

Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об'єктом оренди є земельна ділянка.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно п. 7 договору оренди землі від 20.09.2010 року, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України та статтею 33 Закону України Про оренду землі.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Позивач доводить, що товариство "Квітка", яке виступило орендарем за договором від 20.09.2010 року, є громадським об'єднанням і на час свого створення не потребувало державної реєстрації у встановленому порядку, як для підприємств, установ та організацій-юридичних осіб.

В подальшому засновниками товариства було прийнято рішення про його офіційну реєстрацію у виді Товариства з обмеженою відповідальністю. Однак через наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців вже зареєстрованої іншої юридичної особи з такою ж назвою "Квітка", позивачем вирішено зареєструватися як ТОВ "Квітка+". Дане рішення прийнято на загальних зборах засновників (про перейменування з ТОВ "Квітка" в ТОВ "Квітка+"), що підтверджується протоколом № 8 загальних зборів учасників ТОВ "Квітка" від 21.08.2015 року ( а.с. 29).

Статут ТОВ "Квітка+", який затверджено протоколом загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Квітка+" від 01.09.2015 року № 1/2015 та саме товариство, були зареєстровані реєстраційною службою Драбівського РУЮ 21.09.2015 року ( а.с. 16, 35).

На виконання умов п. 7. договору оренди від 20.09.2010 року та з метою його поновлення на новий строк, в жовтні 2015 року позивач направив на адресу відповідача клопотання (а.с. 15, 41), в якому просить продовжити договір оренди терміном на 10 років, але відповіді позивач не отримав, що і викликало потребу звернення до суду за захистом порушеного права.

Позивач при цьому не пояснює, чому він має право ставити питання про поновлення договору оренди від 20.09.2010 року на 10 років, якщо він укладався лише на 5 років та вважає що при цьому договір буде поновлено на той самий строк і на тих самих умовах.

Як вказано вище, позивача, як Товариство з обмеженою відповідальністю "Квітка+", було офіційно зареєстровано лише 21.09.2015 року. При цьому у статуті цього ТОВ (а.с. 16) не вказано, що воно є правонаступником товариства "Квітка", яке є стороною договору оренди землі від 20.09.2010 року ( а.с. 11).

У відповідності до положень ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" як у чинній так і у попередній редакції, до Єдиного державного реєстру вносяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, а також дані про юридичних осіб - правонаступників (п. 14,15 ст. 9 Закону у новій редакції).

Доказів про наявність відомостей у ЄДР про те, що ТОВ "Квітка+" є правонаступником товариства "Квітка", яке укладало договір оренди землі від 20.09.2010 року, позивач суду не надав.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з цього, суд не приймає до уваги надану позивачем довідку виконкому Драбівської селищної ради від 11.03.2016 року № 750 з підтвердженням про легалізацію громадського об'єднання товариства "Квітка", про зміну ним назви на ТОВ "Квітка+", що на думку селищного голови не свідчить про реорганізацію товариства, оскільки відбулося лише його перетворення та зміна назви (а.с. 52).

З цих же підстав суд не приймає до уваги і пояснення позивача від 07.04.2016 року про обставини створення і легалізації товариства "Квітка" та доводи представників про те, що засновники товариства "Квітка" і ТОВ "Квітка+" є одними і тими ж особами, статутний капітал не змінився, всі документи про передачу майна між цими товариствами оформлено належним чином, що засвідчує факт здійснення правонаступництва.

Дані докази та пояснення не замінюють собою належний доказ - відсутність відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про правонаступництво позивача за товариством "Квітка".

За доводами позивача, державному реєстратору вже подано для реєстрації нову редакцію змін до статуту ТОВ "Квітка+" із внесенням відомостей про правонаступництво за товариством "Квітка", однак станом на час вирішення спору дані відомості у ЄДР та статут у новій редакції позивача не зареєстровані.

Оскільки позивачем не подано належних і допустимих доказів про те, що ТОВ "Квітка+", яким подано позов, є правонаступником товариства "Квітка" , яке укладало договір оренди землі від 20.09.2010 року, про поновлення якого подано позов, то у суду немає підстав для задоволення позовних вимог у справі. Заміна позивача на товариство "Квітка", як просили представники позивача в ході розгляду справи, згідно вимог ГПК України не допускається.

Питання про встановлення факту правонаступництва позивача за товариством "Квітка" не є предметом спору у даній справі та може бути вирішено лише в іншому судовому провадженні.

З цих підстав суд відхилив клопотання позивача від 18.02.2016 року ( а.с. 38) про витребування у Драбівської селищної ради письмового повідомлення, котрим здійснювалася легалізацію громадського об'єднання та відповідний акт про підтвердження створення товариства "Квітка".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне:

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Відтак, нормами законодавства України прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту поновлення договору (ст. 33 Закону України Про оренду землі).

При цьому слід зазначити, що додаткова угода лише фіксує факт продовження правовідносин, які продовжуються з наступної дати, після припинення, а не з дати укладання додаткової угоди.

Позивач не надав суду копії проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 20.09.2010 року, яка направлялася відповідачу по справі з метою вирішення питання про його поновлення.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Укладення в судовому порядку додаткової угоди до договору за своєю правовою природою фактично є вимогою позивача про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, що в силу приписів п. 2.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин є належним способом захисту порушеного права.

Натомість вимога про визнання договору поновленим є неналежним способом захисту права, виходячи з такого:

Положеннями ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права та правове обґрунтування необхідності його захисту.

За таких обставин, вимога щодо встановлення або спростування певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до компетенції останнього згідно ст. 12 ГПК України не належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Встановлення факту, що має юридичне значення, спір між сторонами не вирішує, порушеного права не відновлює.

Встановлені факти, що мають юридичне значення, можуть бути доказом правомірності вимог чи заперечень у спорі, а не самостійним предметом господарського спору.

Позовна вимога про визнання поновленим договору оренди землі є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне значення для подальшого захисту права про спонукання до укладення додаткової угоди до договору. Юридичні факти можуть встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Договір оренди землі за настання певних обставин, перелічених у ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" є поновленим в силу закону.

Таким чином, вимога позивача про визнання договору оренди землі поновленим (на той же строк і на тих же умовах, як вказано у назві позову), є вимогою про визнання факту, що має юридичне значення, що суперечить ст. 12 ГПК України про компетенцію господарського суду та не відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим ст. 16 ЦК України, ст.20 ГК України, ст. 152 ЗК України.

В пункті 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові, а не припиняти провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК.

На підставі викладеного, позов до задоволення не підлягає.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 12 квітня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських