РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016Справа №910/2894/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс»

до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

про стягнення 17 276,43 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Руденко В.М. (дов. № 153 від 15.03.2016);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 Публічне акціонерне товариство «Чернігівавтосервіс» звернулося до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 14 641,30 грн. та пені у розмірі 2 635,43 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № 97/08 від 01.08.2008 в частині своєчасного здійснення орендної плати за орендоване приміщення.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.02.2016 порушено провадження у справі №910/2894/16, та призначено до розгляду на 17.03.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.03.2016 у зв'язку із необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 07.04.2016.

07.04.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано додаткові докази по справі.

Представник позивача прибув у судове засідання 07.04.2016 та надав пояснення по справі.

Відповідач в судове засідання 07.04.2016 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 07.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

01.08.2008 між Публічним акціонерним товариством «Чернігівавтосервіс» (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 97/08 (далі за текстом - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину даху будівлі площею 30 кв. м. для розміщення щогли з відтяжками та частину нежитлового приміщення площею 12 кв. м. для розміщення обладнання мобільного зв'язку, за адресою: м. Чернігів, вул. Борисенка, 39 для експлуатації базової станції мобільного зв'язку, в порядку та на умовах, що визначені цим договором (далі - об'єкт оренди).

Орендар використовує об'єкт оренди для розміщення щогли на частині даху будівлі та телекомунікаційного обладнання, як це визначено схемою, що є невід'ємною частиною договору (далі - схема). Орендодавець погоджує робочий проект базової станції мобільного зв'язку, підписуючи першу сторінку робочого проекту (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору передача об'єкта оренди в користування орендарю оформлюється актом приймання-передачі, який підписується сторонами та становитиме невід'ємну частину цього договору. Підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта оренди свідчить про початок оренди та є підставою для нарахування орендарем платежів, передбачених розділом 3 цього договору.

За умовами п. 2.3 договору об'єкт оренди, переданий орендарю, повертається орендодавцеві не пізніше 10 днів після закінчення строку дії договору (якщо не досягнуто згоди про поновлення) або в разі його дострокового припинення за актом приймання-передачі об'єкта оренди, який становитиме невід'ємну частину цього договору.

Орендар зобов'язується вносити орендодавцю відповідно до умов договору фіксовану плату за користування об'єктом оренди та інші платежі, визначені договором. Розмір орендної плати на день підписання договору становить 2000 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 400 грн., а всього - 2 400,00 грн. з ПДВ за один місяць оренди (п. п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору орендна плата сплачується щомісячно до 10 числа місяця, який передує місяцю за який вноситься плата. Орендна плата включає в себе повний обсяг обумовлених договором платежів.

Відповідно до п. 3.4 договору орендодавець надає в термін до 5 числа поточного місяця орендарю оригінали акту виконаних робіт та податкової накладної за минулий місяць, оформлені згідно чинного законодавства, на адресу: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, бухгалтерія ЗАТ «ТСУ».

В разі закінчення строку дії цього договору орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі орендодавцю за актом приймання-передачі об'єкта оренди (п. 3.6 договору).

Пунктом 3.8 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем наперед шляхом 100 % переплати. В день підписання цього договору орендар сплачує орендну плату у подвійному розмірі, що буде враховано як орендна плата за перший і останній місяць дії цього договору.

Відповідно до п. п. 5.1.2, 5.1.8 договору орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором; відшкодовувати витрати на електроенергію, яка витрачається на потреби його телекомунікаційного та іншого обладнання, за показниками окремо встановленого лічильника та тарифами енергопостачальної компанії, на підставі наданих орендодавцем рахунків та актів виконаних робіт.

Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами, укладений строком на 35 місяців з можливістю подальшої пролонгації. За 2 місяці до закінчення строку дії договору, сторона, яка бажає припинити його дію, повинна письмово попередити про це іншу сторону (рекомендованим листом або кур'єром). Якщо у вказаний термін зазначене повідомлення не було зроблене, договір вважається поновленим на кожний наступний аналогічний строк (п. п. 11.1, 11.2 договору).

Об'єкт оренди переданий позивачем відповідачеві за актом приймання-передачі від 01.08.2008, підписаним повноважними представниками сторін договору та скріпленим печатками товариств.

У зв'язку із виникненням у відповідача заборгованості по орендній платі за вказаним договором, позивачем заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 97/08 від 01.08.2008 на загальну суму 14 641,43 грн., яка складається із орендної плати у розмірі 14 400 грн. за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 та 241 грн. плати за комунальні платежі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно п.1, п.4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

В силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобов'язання з передачі відповідачу майна, зазначеного у договорі, що підтверджено наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі та відповідачем не спростовано.

Наданий позивачем розрахунок розміру щомісячної орендної плати з 01.01.2015 по 30.09.2015 є обґрунтованим та відповідає умовам укладеного сторонами у справі договору.

Крім того, матеріали справи містять податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за спірний період, а також докази їх направлення відповідачу відповідно до вимог п. 3.4 договору.

Отже, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено наявність у відповідача заборгованості з орендної плати за договором за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 у розмірі 14 400,00 грн., зокрема, і актом звірки взаєморозрахунків від 15.10.2015, підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим печатками товариств.

Доказів оплати суми боргу у розмірі 14 400,00 грн. суду не надано.

Таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 14 400,00 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, за період користування об'єктом оренди у ПрАТ «Телесистеми України» виникла заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту електроенергію в сумі 241,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними та актом звірки взаєморозрахунків від 15.10.2015, підписаним повноважними представниками сторін та скріпленим печатками товариств.

Як зазначалося вище, п. 5.1.8 договору сторони погодили, що орендар зобов'язується відшкодовувати витрати на електроенергію, яка витрачається на потреби його телекомунікаційного та іншого обладнання, за показниками окремо встановленого лічильника та тарифами енергопостачальної компанії, на підставі наданих орендодавцем рахунків та актів виконаних робіт.

Таким чином, відшкодування витрат на електроенергію у визначений термін, відповідачем не виконано, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 241,30 грн., яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Установлено, що у п. 8.2 договору сторони додатково погодили, що за несвоєчасне перерахування орендної плати та інших платежів по договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на час виникнення заборгованості за кожен день затримки такого розрахунку, рахуючи від загальної суми заборгованості. Пеня по цьому договору не обмежується строком і розміром.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за договором має сплатити 2 635,43 грн. пені.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, твердження позивача не спростував.

З огляду на вказане позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд.7, код 22599262) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» (14037, м. Чернігів, вул. Борисенко, 39, код 03119724) заборгованість у розмірі 14 641 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок одну) грн. 30 коп., пені у розмірі 2 635 (дві тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 11.04.2016.

Суддя В.О. Демидов