ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.16р. Справа № 904/219/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Делос", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад Компані", м. Дніпропетровськ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №б/н від 19.01.16р. представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №б/н від 03.03.16р. представник;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

Приватне акціонерне товариство "Делос" звернулося до господарського суду з позовом, в якому, з урахування заяви про зміну предмету позову від 22.02.2016р., просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, виданого Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, згідно якого за Товариством з обмеженою відповідальністю Склад Компані визнано право власності на приналежне позивачу нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Склад Компані" повернути позивачу нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок.;

- визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок.

Справа розглядається за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним та протиправним захопленням спірного нерухомого майна, що належить позивачу та недопущення позивача до вказаного нерухомого майна. Згідно інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, 16.12.2015р. державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції здійснено державну реєстрацію права власності на приналежне позивачу спірне нерухоме майно за ТОВ „Склад Компані. Підставою державної реєстрації зазначено свідоцтво про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, що видане Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області. Позивач переконаний, що вказане свідоцтво є недійсним та видане із грубим порушенням чинного законодавства, чим протиправно позбавлено позивача права власності на приналежне йому нерухоме майно по вул. Героїв Сталінграду, 147Т у м. Дніпропетровську, у звязку із чим вказує на наявність підстав для визнання оскаржуваного свідоцтва недійсним. Водночас, просить суд зобовязати відповідача повернути позивачу спірне нерухоме майно та визнати за ТОВ "Делос" право власності на нього. Вказані позовні вимоги обгрунтовує посиланням на норми ст.ст. 391, 392 Цивільного кодексу України та оспорюванням відповідачем права власності позивача на нерухоме майно, що є предметом спору.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов від 10.03.2016р. зазначив, що він є добросовісним набувачем спірного майна, оскільки вказане майно ним було отримане шляхом внесення до статутного капіталу із дотриманням всіх вимог діючого законодавства, як стосовно прийняття рішення про передачу до статутного капіталу, так і в частині оформлення правовстановлюючих документів реєстраційною службою. Вважає, що спірне нерухоме майно вибуло із власності ПрАТ „Делос не поза волею позивача, а за його добровільної згоди на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки нерухомого майна від 22.04.2014р., зі змісту якого вбачається договір про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає можливість втрати майна у випадку прострочення виконання зобовязання боржником, тим самим ПрАТ „Делос прийняло на себе ризик втрати права власності при настанні певних обставин та передало частину своїх правомочностей, як власник, стосовно майна, переданого в іпотеку. Крім того, вказує на відсутність правових підстав для витребування спірного нерухомого майна у відповідача, оскільки ТОВ „Склад Компані не приймало участі в силовому захопленні такого майна, що мало місце 02.01.2016р. та наразі вказане майно передано в оренду ТОВ „Склад ОСОБА_3; до того ж, відповідач більш не є власником спірного майна, так як на вимогу засновника STANWEY ENTERPRISES L.P., внаслідок зімни статутного капіталу, майно було передане останньому за актом приймання-передачі, що виключає можливість задоволення заявлених позовних вимог. Просив в позові відмовити.

Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву, у судовому засіданні 10.03.2016р. та додатково шляхом подання окремих клопотань від 14.03.2016р., заявлено про повернення позовної заяви на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України та про залучення до участі у справі інших відповідачів, а саме: STANWEY ENTERPRISES L.P. та Товариство з обмеженою відповідальністю "Склад ОСОБА_3", які розглянуті та відхилені господарським судом, про що зазначено в ухвалі господарського суду від 21.03.2016р.

Третя особа надала письмові пояснення на позовну заяву від 24.02.2016р., в яких зазначила, що 16.12.2015р. до Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою № 14888520 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернувся ОСОБА_4 від імені ТОВ „Склад Компані щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення, № 117, 118, 119, 120 по вул. Героїв Сталінграда, буд.. 147т, м. Дніпропетровськ. До розгляду державного реєстратора заявником було подано акт приймання-передачі від 14.12.2015р. та рішення установчих зборів ТОВ „Склад Компані від 10.12.2015р. Розглянувши подані документи, державний реєстратор встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, у звязку із чим було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27281232 та видано свідоцтво про право власності інд. № 50307048. За вказаних обставин, вважає дії державного реєстратора при розгляді вищевказаної заяви про державну реєстрацію прав на обєкт нерухомого майна, що є предметом спору, такими, що відповідають нормам діючого законодавства. Просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Одночасно, на вимогу суду, представником третьої особи, в судовому засіданні 16.03.2016р. надані матеріали реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна по вул. Героїв Сталінграду, буд. 147Т, які оглянуті судом.

15.03.2016р. позивачем надані заперечення на відзив ТОВ „Склад Компані, в яких позивач у спростування доводів відповідача та в обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначив, що спірне нерухоме майно вибуло з власності ПрАТ «Делос» поза його волею та всупереч його волі і бажанню, на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2015р., прийнятого у справі № 175/3750/15-ц, яке на даний час є скасованим згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2016р., та позовну заяву ОСОБА_5 до директора ПрАТ „Делос ОСОБА_6 про визнання права власності залишено без розгляду ухвалою того ж суду від 11.01.2016р. У звязку із чим, із посиланням на приписи ст. 388 Цивільного кодексу України та правову позицію Верховного Суду України в подібних спорах, позивач вважає наявними достатньо підстав для витребування спірного майна у добросовісного набувача, яким являється відповідач. Крім того, вказує, що ПрАТ «Делос» та його акціонери ніколи не надавали згоди на укладення договору іпотеки нерухомого майна від 22.04.2014р. та зазначений договір на даний час оскаржується в межах судового провадження Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська № 200/17279/15-ц за позовом ПрАТ «Делос» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки від 22.04.2014р. недійсним.

Ухвалами господарського суду від 10.03.2016р. та 23.03.2013р. задоволені заяви позивача про забезпечення позову від 15.01.2016р. та 16.03.2016р. відповідно.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2016р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 02.02.2016р.

В судовому засіданні 29.03.2016р. відповідачем подано заяву про відвід судді Рудь І.А., у звязку із чим розгляд справи відкладений на 30.03.2016р.

Ухвалою господарського суду від 30.03.2016р. в задоволенні заяви відповідача про відвід судді Рудь І.А. відмовлено

В судовому засіданні 30.03.2016р. відповідачем подане клопотання про колегіальний розгляд справи, мотивоване складністю справи, що розглядається, та клопотання про зупинення провадження у справи № 904/219/16 до розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська повязаної із даним спором справи № 200/17279/15-ц за позовом ПрАТ «Делос» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_8 про визнання договору іпотеки від 22.04.2014р. недійсним.

За результатом розгляду господарським судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи, як не обґрунтованого належними доказами, оскільки відповідачем не наведено беззаперечних підстав щодо необхідності призначення колегіального розгляду справи.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом п.3.16. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, а зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у даній справі та відсутності підстав, що унеможливлюють розгляд даної справи до закінчення розгляду справи № 200/17279/15-ц Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. У межах справи, що розглядається, суд не вбачає перешкод для самостійної оцінки доказів у сукупності з метою винесення законного і об'єктивного рішення.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Тому подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Представник третьої особи явку повноважного представника у судове засідання 30.03.2016р. не забезпечив.

Господарський суд, з урахуванням поданого третьою особою клопотання від 16.03.2016р., вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 10.03.2016р. по 16.03.2016р., з 16.03.2016р. по 21.03.2016р.

В порядку ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2012р. у справі № 403/10851/12 за позовом Приватного акціонерного товариства „Делос до ОСОБА_6 про зобовязання вчинити дії та визнання права власності, затверджено мирову угоду, укладену між сторонами 21.08.2012р., відповідно до якої Приватне акціонерне товариство „Делос набуло право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок., про що до реєстру прав власності на нерухоме майно 29.10.2012р. внесено відповідний запис за № 2200814.

Як зазначає позивач, 02.01.2016р. здійснене безпідставне та протиправне захоплення належного йому на праві власності вищевказаного нерухомого майна, у звязку із чим, за зверненням позивача, 16.01.2016р. слідчим відділенням Бабушкінського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області порушене кримінальне провадження № 0000216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 та ч. 1 ст. 190 КК України.

Із інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ПрАТ „Делос стало відомо, що 16.12.2015р. державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі свідоцтва про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, виданого Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, здійснено державну реєстрацію права власності на приналежне ПрАТ „Делос спірне нерухоме майно за ТОВ „Склад Компані.

Позивач переконаний, що вказане свідоцтво є недійсним та видане із грубим порушенням чинного законодавства, чим протиправно позбавлено позивача права власності на приналежне йому нерухоме майно по вул. Героїв Сталінграду, 147Т у м. Дніпропетровську, оскільки позивач будь-яких правочинів про передачу свого права власності на спірне майно не укладав, у правовідносинах із відповідачем не перебував, тому вказане нерухоме майно вибуло з володіння позивача без його відома та поза його волею.

Отже, за змістом позовної заяви, ПрАТ „Делос із посиланням на приписи ст.ст. 388, 391, 392 Цивільного кодексу України просить суд визнати свідоцтво про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048 недійсним; зобовязати відповідача повернути позивачу нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок та визнати за ТОВ "Делос" право власності на спірне нерухоме майно, мотивуючи вимоги оспорюванням відповідачем права власності позивача, проти чого заперечує ТОВ „Склад Компані, що є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.02.2016р. № 52643484, 23.10.2014р. зареєстроване припинення права приватної власності Приватного акціонерного товариства „Делос на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення поз. 117, 118, 119, 120, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 147т. Відомості про припинення внесено до реєстру приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 згідно рішення індексний номер 25531010.

Одночасно, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 до реєстру внесено запис про державну реєстрацію права власності на вказаний обєкт нерухомості за ОСОБА_5; підставою виникнення права власності зазначене рішення Дніпропетровського районного суду у справі № 175/3750/15-ц від 02.10.2015р.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.10.2015р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області прийняте заочне рішення у справі № 175/3750/15-ц за позовом ОСОБА_5 до директора ПрАТ „Делос ОСОБА_6 про визнання права власності, яким припинено іпотеку нежитлових приміщень поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграда, буд.. 147т, що виникла на підставі договору іпотеки від 22.04.2014р., укладеного між ОСОБА_7 та Приватним акціонерним товариством «Делос», шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запису про державну реєстрацію Договору іпотеки від 22.04.2014р., та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки від 22.04.2014р.; припинено право власності Приватного акціонерного товариства «Делос» в особі директора ОСОБА_6 на предмет іпотеки: нежитлові приміщення поз. 117, 118. 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграда, буд. 147т.; визнано за ОСОБА_5 право власності на предмет договору іпотеки від 22.04.2014р.: нежитлові приміщення поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграда, буд. 147т, до складу якого входять прибудова літ. 2А3-1, поз. 118, 119, 120 загальною площею 800,1 кв.м.; ґанок літ. 2а5, прибудова літ. 2А2 -1 поз. 117 загальною площею 888,0 кв.м., ґанок літ.2а3, яке належало Приватному акціонерному товариству «Делос» в особі директора ОСОБА_6 на праві власності на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про затвердження мирової угоди від 23.08.2012р., яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.08.2013р. за № 2200814.

Згідно зазначеної вище інформаційної довідки від 04.02.2016р. № 52643484, у період з 23.10.2015р. по 16.12.2015р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вносились записи про припинення та реєстрацію права власності на спірний обєкт нерухомості за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: НАС 178937/р. № 1469, виданий 23.10.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9; за ТОВ „Бомонт на підставі свідоцтва на право власності СТА 994147, інд. № 46994850, виданий 05.11.2015р. Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області тощо.

16.12.2015р. на підставі свідоцтва про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, виданого Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за ТОВ „Склад Компані.

Як встановлено судом, обєкт нерухомого майна, що є предметом спору, отриманий відповідачем шляхом його внесення Товариством з обмеженою відповідальністю „Бомонт до статутного капіталу ТОВ „Склад Компані, згідно рішення установчих зборів від 10.12.2015р., на яких ТОВ „Бомонт та компанія STANWEY ENTERPRISES L.P. прийняли рішення про створення ТОВ „Склад Компані та затвердження його статутного капіталу. Передача нерухомого майна до статутного капіталу відповідача оформлена відповідним актом прийому-передачі майна від 14.12.2015р.

Однак, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2016р. за заявою ОСОБА_6 заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2015р. у справі № 175/3750/15-ц скасоване, та позовну заяву ОСОБА_5 до директора ПрАТ „Делос ОСОБА_6 про визнання права власності залишено без розгляду ухвалою того ж суду від 11.01.2016р.

Отже, факт скасування заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2015р. у справі № 175/3750/15-ц, що було підставою для припинення права власності позивача на спірне нерухоме майно, свідчить про те, що вказана правова підстава є такою, що відпала

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Можливість витребування майна, придбаного за договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Як встановлено судом, ТОВ "Склад Компані" є особою, яка не знала і не могла знати про те, що особа, яка передала спірний обєкт нерухомості в якості внеску до статутного фонду відповідача ТОВ „Бомонт, не мала права її відчужувати, тобто є добросовісним набувачем у розумінні ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно з частиною 1 статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України.

При цьому в такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.10.2011 р. у справі № 5002-8/5447-2010, яка в силу ст. 11128 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що у даному випадку спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею внаслідок постановлення заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2015р., прийнятого у справі № 175/3750/15-ц, яке скасоване ухвалою того ж суду від 08.01.2016р., подальші набувачі цього майна не набули права власності на нього. Тому позивач, як власник спірного майна, на підставі вимог закону має право витребувати його від набувача - відповідача, який без відповідної правової підстави володіє ним.

Отже, як встановлено судом, за вказаних норм право позивача на визнання за ним права володіння, користування і розпорядження спірним майном, а також права вимагати його звільнення і повернення базується на визнанні права власності абсолютним правом, яке не втрачається із незаконним вибуттям речі з володіння власника і переходом у володіння інших осіб.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Приписами ст. 392 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

При вирішенні даного спору суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах ВСУ від 04.12.2012 у справі №26/133, від 11.12.2012 у справі №56/68 та від 29.04.2015 у справі №903/134/13-г, відповідно до якої у зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст.392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

В силу положень ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація таких прав є обов'язковою, їй підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, що знаходиться на території України та належить, зокрема, фізичним або юридичним особам, територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За встановлених обставин, вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, виданого Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад Компані" повернути позивачу нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок та визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, господарський суд критично оцінює посилання відповідача на той факт, що на даний час ТОВ «Склад Компані» більше не є власником спірного майна, так як вказане майно передано засновнику STANWEY ENTERPRISES L.P. внаслідок зміни статутного капіталу відповідача, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження державної реєстрації права власності на спірне майно за STANWEY ENTERPRISES L.P. згідно вимог ст. 182 ЦК України. Відповідно до наявних матеріалів справи, власником спірної нерухомості є саме відповідач.

Решта заперечень відповідача спростовується матеріалами справи або не впливає та не спростовує вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не може бути прийнята судом.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Водночас, як встановлено господарським судом, при зверненні із даним позовом до суду позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 175 781 грн. 46 коп.

За приписами п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду „Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.2013р. (зі змінами), якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої позовної заяви, суд, у залежності від конкретних обставин справи може, у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

При цьому, сума недоплаченого позивачем судового збору визначена судом із розрахунку заставної вартості спірного обєкту нерухомості, зазначеної у п. 1.2 договору іпотеки від 22.04.2015р. (т. 2, а.с. 90).

За наведених підстав, сума недоплаченого судового збору підлягає стягненню з позивача у дохід Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 35, 49, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 19.12.2015р. СТА 995073 індексний номер 50307048, видане Дніпропетровським міським управлінням юстиції Дніпропетровської області.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Склад Компані" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Підгороднє, вул. Запорізька, б. 30, ) повернути Приватному акціонерному товариству "Делос" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б. 147Т, ) нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок;

Визнати за Приватним акціонерним товариством "Делос" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б. 147Т, ) право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 147 Т, а саме: літ. 2А3-1 - прибудова, поз. 118,119,120, загальною площею 800,1 м2; літ. 2а5 - ґанок; літ. 2А2-1 - прибудова, поз. 117, загальною площею 888,0 м2; літ. 2а3 - ґанок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Делос" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б. 147Т, ) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012) 175 781 грн. 46 коп. (сто сімдесят п'ять тисяч сімсот вісімдесят одну грн. 46 коп.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад Компані" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Підгороднє, вул. Запорізька, б. 30, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Делос" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, б. 147Т, ) 190 595 грн. 58 коп. (сто дев'яносто тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять грн. 58 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_11

Повне рішення складене 04.04.16р.