РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа № 903/1227/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Розізнана І.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Нагорному В.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.16 р.

у справі № 903/1227/15 (суддя Дем`як Валентина Миколаївна )

позивач ОСОБА_3 районне споживче товариство

відповідач ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 селищна рада Волинської області

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 ( представник за договором на надання правової допомоги )

відповідача - ОСОБА_5, ( представник за договором на надання правової допомоги)

третя особа - не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 р. у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Сініциної Л.М. у період з 04 квітня 2016 р. по 08 квітня 2016 р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.04.2016 р. визначено склад колегії суддів: головуюча - суддя Олексюк Г.Є., суддя -Розізнана І.В., суддя - Гудак А.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 25.01.2016р. у справі №903/1227/15 (суддя Дем"як В.М.) задоволено позов ОСОБА_3 районного споживчого товариства до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Зобов'язано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 (Волинська обл., смт.Шацьк, вул.Нова,1а, ідентифікаційний код НОМЕР_1) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 12 кв.м., розташованій в смт. Шацьк по вул. 50 років Перемоги,37, на якій знаходиться металевий павільйон "М"ясо" шляхом демонтажу тимчасової споруди металевого павільйону.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд керувався ст. 261 ЦК України, ст.ст. 25, 27 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 124, 125, 126, 152, 212 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України №4/254-35/572 (3-27гс10) від 22.11.2010 р. та прийшов до висновку, що обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Відсутність таких документів у особи на час прийняття судом рішення є самовільним зайняттям земельної ділянки, натомість відповідач не надав правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку та не обґрунтував правомірність використання ним спірної земельної ділянки за інших правових підстав. За таких умов, суд першої інстанції визнав доведеними обставини щодо відсутності у підприємця ОСОБА_2 правових підстав для користування земельною ділянкою площею 12 кв.м. під торгівельним павільйоном для здійснення нею підприємницької діяльності та правомірними вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 25.01.2016 р. у справі № 903/1227/15 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у позові.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що вважає рішення суду незаконним. Вказала, що суд, задовольняючи позовні вимоги, помилково встановив факт наявності перешкод в користуванні земельною ділянкою. Апелянт вважає, що докази, які надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не можуть бути належними доказами, так як фотознімок тимчасової споруди ніяким чином не показує, що контейнер знаходиться безпосередньо на орендованій ОСОБА_3 РСТ земельній ділянці, паспорти привязки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності втратили свою дію, а нове звернення голови ОСОБА_3 РСТ про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд до ОСОБА_3 селищної ради від 11.01.2016 р. за № 9 залишено без задоволення. На думку апелянта, надана позивачем схема розміщення земельної ділянки ніяким чином не є доказом того, що на ній знаходяться малі архітектурні споруди, які належать ФОП ОСОБА_2 Апелянт вважає безпідставним твердження суду, що ФОП ОСОБА_2 зайняла вказану земельну ділянку згідно договору оренди обєкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р., оскільки у п.1.2 даного договору не зазначено, який розмір земельної ділянки надається у користування, а рішенням господарського суду Волинської області від 28.09.2015 р. та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.01.2015 р. визнано недійсним договір оренди обєкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р., укладеного між ОСОБА_3 районним споживчим товариством та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, а тому посилання суду як на встановлений факт, на положення договору, який повністю визнаний недійсним, є неправомірним і відповідно до ст. 261 ЦК України не породжує ніяких правових наслідків. ФОП ОСОБА_2 зазначає, що подані позивачем докази жодним чином не свідчать про те, що відповідач створює перешкоди ОСОБА_3 районному споживчому товариству у користуванні орендованою ним земельною ділянкою площею 2701 кв.м., яка надана для обслуговування ресторану "Голубі озера" в смт. Шацьк по вул. 50 років Перемоги, 37.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними і такими, що суперечать матеріалам справи. Зазначає, що перешкоди, які чинить відповідачка у користуванні земельною ділянкою, підтверджені ОСОБА_3 РСТ документально. Вказує, що ФОП ОСОБА_2 жодного разу не була присутня в засіданнях суду першої інстанції, а її представник був наділений повноваженнями для надання будь-яких доказів на підтвердження своєї правової позиції.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 р. залучено до участі у справі № 903/1227/15 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 селищну раду Волинської області ( а.с. 105-107).

В письмових поясненнях ОСОБА_3 селищна рада (вх.№ 9409/16 від 06.04.2016 р.) вказує, що вона, діючи відповідно з вимогами Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Закону України Про оренду землі, 3емельного Кодексу України передала в довгострокову оренду ОСОБА_3 районному споживчому товариству земельну ділянку комунальної власності, яка знаходиться за адресою вул.50 років Перемоги,37 смт. Шацьк для обслуговування ресторану Голубі озера. Дані правовідносини визначаються відповідними рішеннями сесій селищної ради від 15 червня 2004 року №15/24 та від 17.04.2008 року №17/17.1 і Договором оренди земельної ділянки від 27.03.2009 року.

Вказує, що ОСОБА_3 районним споживчим товариством без отримання письмової згоди ОСОБА_3 селищної ради було передано частину земельної ділянки фізичним особам-підприємцям і забудовано малими архітектурними формами без оформлення правовідносин по фактичному наданні землі. Наголошує у своєму поясненні, що це підтверджено рішенням господарського суду Волинської області та постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 903/782/15.

Також зазначає, що на виконання рішення сесії селищної ради від 29 лютого 2016 року та враховуючи те, що ОСОБА_3 РСТ фактично не використовує земельні ділянки, на яких розміщені малі архітектурні форми, ОСОБА_3 селищна рада звернулась з позовом щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині зменшення площі земельної ділянки , що передається в оренду, збільшення нормативно-грошової оцінки ділянки. Разом з тим, за вказаним позовом рішення на даний час не прийняте.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи. Наголосив, що власником земельної ділянки в смт. Шацьк по вул. 50 років Перемоги, 37 є ОСОБА_3 селищна рада, а контейнер ФОП ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці, яку орендує ОСОБА_3 районне споживче товариство.

Крім того, повідомив, що позивач письмово звертався до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, разом з тим вони задоволені не були.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Волинської області у даній справі залишити без змін.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив врахувати, що контейнер, який належить ФОП ОСОБА_2М розташований на земельній ділянці , яка належить ОСОБА_3 селищній раді. Вказав, що у ФОП ОСОБА_2 відсутні правові підстави для розміщення контейнеру на зазначеній земельній ділянці.

Крім того, представником апелянта заявлене клопотання про зупинення провадження у справі № 903/1227/15, оскільки 25.03.2016 р. ОСОБА_3 селищна рада звернулася з позовом до ОСОБА_3 РСТ про зміну договору оренди землі від 27.03.2009 року, а саме в частині зменшення розмірів орендованої земельної ділянки та відповідно грошової оцінки землі.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 селищна рада є власником спірної земельної ділянки, а ОСОБА_3 РСТ - орендарем, а тому рішення, яке буде прийняте за вказаним вище позовом може вплинути на вирішення справи № 903/1227/15. Враховуючи пов"язаність вказаних справ, просить зупинити провадження у даній справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 селищної ради до ОСОБА_3 РСТ про зміну договору оренди землі.

Представник позивача заперечив щодо задоволення зазначеного клопотання.

З приводу заявленого клопотання колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За змістом вищевказаної статті причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку слід з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до п. 3.16. Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Разом з тим, скаржник в клопотанні про зупинення провадження у справі не наводить жодних доводів пов"язаності справи за позовом ОСОБА_3 РСТ до ФОП ОСОБА_2М про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки та справи за позовом ОСОБА_3 селищної ради Волинської області до ОСОБА_3 РСТ, треті особи - ФОП ОСОБА_6. ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 про зміну договору оренди землі. Крім того, заявлене клопотання не містить доказів про порушення провадження за вказаним позовом у відповідності до ст. 64 ГПК України.

З огляду на зазначене, судова колегія констатує, що підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні, оскільки розгляд справи за позовом ОСОБА_3 селищної ради Волинської області до ОСОБА_3 РСТ, треті особи - ФОП ОСОБА_6. ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 про зміну договору оренди землі, не може бути перешкодою для встановлення усіх істотних обставин у даній господарській справі та не перешкоджає розгляду даної справи, відповідно клопотання про зупинення провадження у даній справі до задоволення не підлягає.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 селищна рада Волинської області надіслала письмове клопотання, в якому просить розглядати справу у відсутність представника третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2009 р.між ОСОБА_3 селищною радою (далі орендодавець) та ОСОБА_3 районним споживчим товариством (далі орендар) укладено договір оренди землі (далі договір) (а.с. 15-17), відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови на підставі рішення ОСОБА_3 селищної ради від 15 червня 2004 року № 15/24 та від 17.04.2008 року № 17/17.1, яка знаходиться в смт Шацьк по вул. 50 років Перемоги, 37.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2701 кв.м., у тому числі: ріллі - кв.м., під проїздами, проходами і площадками 1477 кв.м., зеленими насадженнями 250 кв.м., під будівлями та спорудами 974 кв.м., інших угідь - кв.м. (п. 2 договору).

Як вбачається з п. 3 договору на земельній ділянці знаходиться двоповерховий капітальний обєкт нерухомого майна, інші обєкти інфраструктури відсутні.

Згідно п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки: становить 146988,42 грн.

Договір укладено на 49 (сорок девять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою) (п. 8 договору).

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 7349,42 грн. за один рік, яка вноситься на р/р 0421 банк УДК м. Луцьк МФО 803014, код 21740468, одержувач: місцевий бюджет ОСОБА_3 селищної ради.

За умовами використання земельної ділянки (п.п. 15, 16, 17 договору) земельна ділянка передається в оренду: для використання в комерційних цілях, цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування ресторану "Голубі озера", умови збереження стану обєкта оренди: орендар зобовязаний забезпечити використання землі відповідно до цільового призначення та умов її надання згідно статті 96 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.29 договору орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем; за письмовою згодою орендодавця орендар може передати орендовану земельну ділянку або її частину в суборенду без зміни цільового призначення. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватись умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Як вбачається з акту приймання-передачі обєкта оренди, ОСОБА_3 селищна рада (орендодавець) передала, а ОСОБА_3 районне споживче товариство прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2701 кв.м., у тому числі: ріллі - кв.м., під проїздами, проходами і площадками 1477 кв.м., зеленими насадженнями 250 кв.м., під будівлями та спорудами 974 кв.м., інших угідь - кв.м., яка знаходиться в смт. Шацьк по вул. 50 років Перемоги, 37 (а.с. 22).

01.01.2015р. між ОСОБА_3 районним споживчим товариством (далі орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі орендар) було укладено договір оренди нерухомості №1 (далі договір) (а.с. 10-13), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування контейнер площею 12 кв.м., що знаходиться в смт. Шацьк.

Відповідно до п. 1.2. орендарю одночасно надається право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться обєкт оренди та яка прилягає до нього.

Обєкт оренди використовується орендарем для торгівельної діяльності (п. 1.3.).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Згідно акту приймання-передачі в оренду обєкта нерухомості від 01.01.2015 р. орендар передав, а орендодавець прийняв контейнер вартістю 30000 грн. (а.с. 28).

В подальшому, рішенням господарського суду Волинської області від 28.09.2015 р. у справі № 903/728/15 за первісним позовом ОСОБА_3 районного споживчого товариства до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 селищна рада про стягнення 6 677,45 грн. та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районного споживчого товариства про визнання договору оренди обєкта нерухомості від 01.01.2015р. за №1 недійсним - у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір оренди обєкта нерухомості №1 від 01.01.2015 р., укладений між ОСОБА_3 районним споживчим товариством та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 23-27).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 р. рішення господарського суду Волинської області від 28.09.2015 року у справі №903/782/15 - залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 районного споживчого товариства на рішення господарського суду Волинської області від 28.09.2015 року у справі №903/782/15 - залишено без задоволення (а.с. 52-57).

ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 04.01.2015 р. № 03/22/2-16 повідомлено ОСОБА_3 районне споживче товариство, що у відповідності до "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244, закінчено 17.01.2016 р. термін дії паспортів привязки блоків тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності № 31, № 32 від 17.01.2015 р. за адресою смт Шацьк вул. 50 років Перемоги, 37 та зазначено, що відповідно до п.2.30 Порядку: "У разі закінчення строку дії паспорта привязки, такі ТС підлягають демонтажу" (а.с. 68).

Як вбачається з листа ОСОБА_3 районного споживчого товариства від 21.01.2016 р. № 18 до приватного підприємця ОСОБА_2 відповідача повідомлено про закінчення 17.01.2016 р. терміну дії паспорту привязки блоків тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності за адресою смт. Шацьк, вул. 50 років Перемоги, 37 та які підлягають демонтажу, а також про те, що відповідно до п. 29 договору оренди земельної ділянки від 27.03.2009 року повинен бути дозвіл ОСОБА_3 селищної ради на розміщення контейнерів. У звязку з відсутністю дозволів на розміщення контейнерів за адресою смт Шацьк, вул. 50 років Перемоги, 37 правління ОСОБА_3 районного споживчого товариства поставило відповідача до відома, що договір оренди на 2016 рік з ним на торгівельне місце укладатись не буде, тому просить до 01.02.2016 року звільнити земельну ділянку для використання її за призначенням (а.с. 69).

Разом з тим, ФОП ОСОБА_2 не виконала вимоги ОСОБА_3 районного споживчого товариства, у зв"язку з чим товариство звернулось з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Враховуючи обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства.

Так, статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК) визначено, що особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК) унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 25 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендар земельної ділянки має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

Статтею 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно з приписами статті 152 Земельного кодексу України (надалі - ЗК) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, самовільним зайняттям земельної ділянки є фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України № 4/254-35/572(3-27гс10) від 22.11.2010 р.

Частиною 1 ст. 212 ЗК України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

З огляду на зазначене, колегія суддів відзначає, що як вбачається з матеріалів справи, відповідач зайняла спірну земельну ділянку згідно договору оренди об"єкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р.

В свою чергу, як зазначалось вище, рішенням господарського суду Волинської області № 903/782/15 від 28.09.2015 р. та постановою Рівненського апеляційного господарського суду № 903/782/15 від 11.01.2015 р. визнано недійсним договір оренди об"єкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р., укладений між ОСОБА_3 районним споживчим товариством та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 ( а.с.23-27; а.с.52-57).

Згідно з приписами ст.261 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Крім того, в постанові апеляційної інстанції від 28.09.2015 р. встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_3 селищної ради від 15.06.2004 р. № 15/24 та 17.04.2008 р. № 17/17.1 земельна ділянка по вул. 50р. Перемоги,37 в смт. Шацьк площею 2 701,00 кв.м. передана в довгострокову оренду терміном на 49 років ОСОБА_3 РСТ. Договір оренди земельної ділянки від 27.03.2009 року, зареєстрований 10.09.2009 року за реєстраційним № 0028, цільове призначення - обслуговування ресторану "Голубі озера".

Проте, без відповідного письмового дозволу у формі рішення сесії селищної ради та в порушення п.29 договір оренди земельної ділянки від 27.03.2009 р. Закону України "Про оренду землі" орендар ОСОБА_3 РСТ на земельній ділянці розмістив 8 контейнерів та магазин "Квіти"( а.с. 55, зворот).

Таким чином, в зазначеній постанові суду, яка є чинною, встановлено та підтверджено наявними у справі №903/782/15 доказами той факт, що ОСОБА_3 РСТ є орендарем земельної ділянки, на якій розміщені контейнери , в тому числі і відповідачки ОСОБА_2

З огляду на таке, доводи апелянта про те, що контейнер , який належить ФОП ОСОБА_2 не знаходиться на земельній ділянці орендаря ОСОБА_3 РСТ, а знаходиться безпосередньо на земельній ділянці ОСОБА_3 селищної ради, спростовується вищенаведеним. Крім того, представник скаржника засвідчив в суді апеляційної інстанції, що ФОП ОСОБА_2 розмістила свій контейнер на спірній земельній ділянці, без будь-яких на це правовстановлюючих документів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в апеляційному господарському суді, факт наявності перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 РСТ підтверджується такими доказами, а саме:

-актом від 12 січня 2015 р. про вручення відповідачці листа про звільнення торгового місця (а.с. 67)

- листом № 18 від 21.01.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_3 РСТ просило ФОП ОСОБА_2 до 01 лютого 2016 року звільнити земельну ділянку по вул. 50 років Перемоги,37 для використання її за призначенням. Відповідно до копії поштової квітації ,даний лист був направлений відповідачці 21 січня 2016 року (а.с. 69).

- паспортом прив"язки тимчасової споруди про провадження підприємницької діяльності від 07.03.2013 р. (а.с. 70).

- схемою розміщення земельної ділянки та фотознімком тимчасової споруди М'ясо (а.с. 71-73).

Судова колегія констатує, що зазначені вище докази є належними в розумінні ст. 32-34 ГПК України та підтверджують факт наявності перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою орендареві ОСОБА_3 РСТ.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" № 6 від 17.05.2011р. роз"яснено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Колегія суддів відзначає, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи, які свідчать про правомірне користування ФОП ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою, крім того остання не обґрунтувала правові підстави для її використання.

Щодо доводів апелянта про те, що в договорі оренди об"єкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р. не зазначений розмір земельної ділянки, яка надається у користування, судова колегія відзначає таке.

Як вже зазначалось, згідно рішення господарського суду Волинської області від 28.09.2015р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду № 903/782/15 від 11.01.2015р. визнано недійсним договір оренди об"єкта нерухомості № 1 від 01.01.2015 р., укладений між ОСОБА_3 районним споживчим товариством та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2. Даним рішенням встановлено, що площа контейнера, який відповідачка прийняла у тимчасове платне користування становить 12 м.кв. Разом з тим, відповідно до цього договору Орендарю одночасно надано право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об"єкт оренди. Визнання недійним договору не спростовує факту зайняття ФОП ОСОБА_2 спірної земельної ділянки.

Надані представником відповідача та долучені до матеріалів справи:

- відповідь на лист в.о. селищного голови ОСОБА_3 селищної ради № 04/15 від 17.04.2015р. від відділу містобудування і архітектури (а.с. 136),

- повідомлення № 187-15 від 31 липня 2015 р. на запит щодо надання Схем розташування МАФів (а.с. 137);

- клопотання ОСОБА_3 РСТ до голови ОСОБА_3 селищної ради № 9 від 11 січня 2015 р. про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд малої архітектурної форми для провадження підприємницької діяльності по вул. 50 років Перемоги смт Шацьк (а.с. 138) не свідчать про правомірність користування ФОП ОСОБА_11 спірною земельною ділянкою, а також про те, що її торговельний павільйон розміщений не на орендованій ОСОБА_3 РСТ земельній ділянці, а на земельній ділянці, яка безпосередньо належить ОСОБА_3 селищній раді.

З огляду на наведене, доводи апелянта спростовуються вищевказаними нормами чинного законодавства України та встановленими обставинами справи.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення господарського суду Волинської області від 25 січня 2016 року у справі №903/1227/15.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України в зв"язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 25 січня 2016р. у справі № 903/1227/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.