РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016Справа №910/1783/16

За позовомДержавного підприємства "Старовижівське лісове господарство"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Хорс"
Простягнення 243 182,98 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:не з'явився;
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Старовижівське лісове господарство" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Хорс" 139 224,00 грн. заборгованості з повернення попередньої плати за товар, що не був поставлений за договором купівлі-продажу від 22.01.2015 № 22/01-15 та 103 958,98 грн. штрафних санкцій.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1783/16 від 05.02.2016, яку призначено до розгляду на 23.02.2016.

Ухвалою від 23.02.2016 розгляд справи було відкладено на 17.03.2016 у зв'язку з неявкою відповідача та неподанням ним витребуваних документів.

У судове засідання, призначене на 17.03.2016 сторони уповноважених представників не направили, проте, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за їх відсутності відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України через обмеженість процесуальних строків вирішення спору та зважаючи на наявність в матеріалах справи достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

При цьому, суд враховує, що відповідач належним чином і своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, але вимоги ухвали про порушення провадження у справі № 910/1783/16 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

З позовної заяви та пояснень позивача слідує, що позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з передачі покупцю у власність комплектного товару, що призвело до відмови покупця від договору та виставлення вимоги про повернення попередньої плати та сплату договірної неустойки.

На підтвердження вказаних вимог позивачем подано суду договір купівлі-продажу, платіжні документи про перерахування попередньої оплати, акт про передачу частини товару, письмові вимоги, розрахунок.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Старовижівське лісове господарство" в якості покупця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Хорс" в якості продавця 22.01.2015 року уклали договір купівлі-продажу № 22/01-15, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця обладнання для заготівлі лісу (товар), а покупець - прийняти товар та оплатити його.

Ціна за одиницю товару зазначається у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, оформлюється у вигляді додатку № 1 (п. 2.1).

Загальна сума договору складається з ціни на товар, на транспортні витрати з доставки до складу покупця (п. 2.2).

Відповідно до п. 2.3 та п. 2.4 вартість товару на момент підписання договору складає 396 786,30 грн. та може бути збільшена продавцем в односторонньому порядку при зміні міжбанківського курсу євро до гривні. Про зміну ціни покупець повідомляється у письмовій формі.

Згідно з п. 3.1 оплата за товар в розмірі 100 % від його вартості повинна бути перерахована на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури продавцем.

У п. 4.1 договору сторони погодили, що продавець повинен сповістити за допомогою телефонного або факсимільного зв'язку про готовність товару до передачі покупцю, але не пізніше 80 днів після отримання передплати на розрахунковий рахунок продавця.

Пунктом 4.3 договору визначено, що товар вважається переданим після підписання видаткових накладних та акту прийому-передачу товару в повній комплектації і при наявності технічної документації.

Відповідно до п. 8.2 укладеного письмового правочину договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його повного виконання.

В якості додатку № 1 до названого договору сторони склали специфікацію на загальну суму 369 786,30 грн. щодо купівлі-продажу набору товару у комплекті з чотирьох складових.

Спір між сторонами виник у зв'язку з порушенням продавцем обов'язку з поставки товару, порушенням строків поставки, цілісності.

З матеріалів справи судом встановлено, що попередню плату покупець перерахував продавцю згідно з платіжними дорученнями від 29.01.2015 № 233 на суму 50 000,00 грн., від 20.02.2015 № 307 на суму 60 000,00 грн., від 23.02.2015 № 337 на суму 286 786,30 грн.

Рахунок-фактуру продавця на оплату товару до матеріалів справи суду подано не було.

Виходячи з умов, погоджених сторонами у п. 4.1 договору та враховуючи строки внесення попередньої плати, продавець був зобов'язаний передати покупцю товар у строк до 13.05.2015.

Доказів належного виконання обов'язку з поставки і передачу товару у власність продавця суду подано не було.

16.06.2015 позивач направив відповідачу вимогу від 16.06.2015 № 151, якою вимагав термінової (протягом 10 календарних днів) поставки товару, додатково посилаючись на право вимоги сплати штрафних санкцій.

01.07.2015 позивач направив відповідачу претензію від 30.06.2015 № 151, якою вимагав термінової (протягом 10 календарних днів) поставки товару або повернення сплачених коштів, додатково посилаючись на право вимоги сплати штрафних санкцій.

11.09.2015 відповідач оформив видаткову накладну № 20 на поставку обумовленого договором товару вартістю 396 786,30 грн. та акт прийому-передачу товару № 20.

Позивачем, в свою чергу 12.09.2015 року було задокументовано отримання від відповідача товару за договором вартістю 257 562,30 грн. у складі двох частин з чотирьох, що входять до визначеного специфікацією комплекту.

07.10.2015 позивачем було надіслано відповідачеві лист-вимогу від 06.10.2015 № 285, в якій повідомлялося про розірвання договору купівлі-продажу від 22.01.2015 № 22/01-15 у зв'язку з односторонньою відмовою продавця від виконання його умов та ставилася вимога про повернення перерахованих коштів за товар, що не був поставлений.

23.11.2015 позивач направив відповідачу письмову вимогу № 334 про повернення попередньої плати, в якій повідомлялося про можливість стягнення штрафних санкцій та відшкодування матеріальної шкоди через порушення зобов'язань за укладеним договором.

У ст. 193 Господарського кодексу України закріплено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 683 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором купівлі-продажу встановлений обов'язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов'язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Продавець зобов'язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ч. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, судом встановлено, що позивач як покупець комплектного товару, сплатив продавцю попередню плату і, в зв'язку з односторонньою відмовою продавця від виконання в натурі обов'язку з передачі повного набору товару у комплекті в установлені строки та після виставлення вимоги про поставку, повідомив про розірвання договору та зажадав повернення попередньої плати за товар, що не букв поставлений, а також сплату обумовлених договором штрафних санкцій.

Зважаючи на описані вище обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої плати за товар, що не був поставлений є правомірними, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що за затримку передачі товару продавець сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості товару за кожен день такої затримки.

Позивачем було розраховано штраф в сумі 103 958,98 грн. за період з 15.05.2015 по 31.01.2016 (складання позовної заяви), виходячи з повної вартості товару, адже використання у господарській діяльності за цільовим призначенням отримані покупцем складові частини неможливе, оскільки такий товар придатний до використання за призначенням у комплекті.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суд погоджується з наявністю передумов для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді договірної неустойки, проте, вважає за належне стягнути штраф за неналежне виконання договірних зобов'язань з урахуванням з урахуванням строків його часткового виконання (12.09.2015), вартості поставленого товару (257 562,30 грн.) та строків розірвання договору (лист від 06.10.2015).

Відповідно до уточненого розрахунку суду, розмір штрафу становить 51 610,08 грн. (48 407,93 грн. за період з 13.05.2015 по 11.09.2015 на суму 396 786,30 грн. та 3 202,15 грн. за період з 13.09.2015 по 05.10.2015 на суму 139 224,00 грн.).

Зважаючи на викладене, позовні вимоги задовольняються частково, а судові витрати - покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених вимог згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Хорс" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний код 36871592) на користь Державного підприємства "Старовижівське лісове господарство" (44400, Волинська обл., Старожівський р-н, смт Стара Вижівка, вул. Незалежності, 66, ідентифікаційний код 13354633) 139 224 (сто тридцять дев'ять тисяч) грн. заборгованості з повернення попередньої плати, 51 610 (п'ятдесят одну тисячу шістсот десять) грн. 08 коп. штрафу та 2 862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 51 коп. судового збору. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 28.03.2016 р