РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/2336/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.»

До Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Про стягнення 2 626, 51 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Кабулов Р.К., довіреність № 08 від 01.10.2015

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 2 626, 51 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконані умови договору № 2673 від 23.04.2014р.

Ухвалою суду від 15.02.2016р. порушено провадження у справі № 910/2336/16 та призначено розгляд на 14.03.2016 р.

11.03.2016р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

14.03.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представника відповідача на 11.04.2016р.

11.04.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилалась за адресою, що зазначені в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України станом на 10.03.2016, а саме: 03022, АДРЕСА_1.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року"(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році"(із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній"і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2014 року між Філією «Л.К.О. №1» Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» (далі Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (далі Покупець), укладено Договір поставки № 2673, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1.Договору, Позивач зобов'язався поставити Відповідачу товар в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в товарно-транспортних видаткових накладних:

- від 08.05.14р. № ВН-Е9757 на суму 1 587 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят сім) грн. 71 коп. По даній накладній було сплачено частину боргу у сумі 548 (п'ятсот сорок вісім) грн. 51 коп. Отже, сума боргу по накладній № ВН-Е9757 від 08.05.14 року становить 1 039 (одна тисяча тридцять дев'ять) грн. 20 коп.;

- від 09.05.14р. № ВН-Е9890 на суму 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 18 коп. По даній накладній було сплачено частину боргу у сумі 67 (шістдесят сім) грн. 56 коп. Отже, сума боргу по накладній № ВН-Е9890 від 09.05.14 року становить 419 (чотириста дев'ятнадцять) грн. 62 коп.;

- від 16.05.14р. № ВН-Е10506 на суму 735 (сімсот тридцять п'ять) грн.

Згідно з п.1.1. та п.3.3 Договору Відповідач зобов'язаний сплатити вартість отриманого товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту передачі товару, але, виходячи із матеріалів справи, Відповідач не оплатив отриманий товар, чим порушив п.1.1. та п.3.3 Договору та ст. 712 Цивільного кодексу України.

Так загальна заборгованість у Відповідача перед Позивачем за Договором складає:

- за товарно-транспортною накладною № ВН-Е9757 від 08.05.14 року сума боргу становить 1039,20 грн.;

- за товарно-транспортною накладною № ВН-Е9890 від 09.05.14 року сума боргу становить 419,62 грн.;

- за товарно-транспортною накладною № ВН-Е10506 від 16.05.14 року сума боргу становить 735,00 грн.

Отже загальна сума заборгованості становить 2193,82 грн.

Відповідно до п.6.1. Договору при порушенні строку оплати встановленого п.3.3. Договору Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України за прострочення виконання зобов'язань боржнику нараховується пеня за шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у досудовому порядку не розрахувався з позивачем, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 2193,82 грн. суму боргу, 257,54 грн. пені, 175,15 грн. 5% річних та судові витрати.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Перевіривши доданий до заяви розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, 03022, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» (, 03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 35, оф. 1) 2 193 (дві тисячі сто дев'яносто три) грн. 82 коп. - основного боргу, 257 (двісті п'ятдесят сім) грн. 54 коп. пені, 175 (сто сімдесят п'ять) грн. 15 коп. 5 % річних та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 15.04.2016р.)

Суддя В.І.Мельник