ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2016 Справа № 920/122/16
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/122/16

за позовом - Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ», м. Суми,

до відповідача - Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», м. Суми,

про стягнення 217173,00 грн.,

за участю представників:

позивача - Шевцова П.В. за довіреністю № 02/2016 від 01.03.2016 року,

відповідача - Маківського О.В. за довіреністю № 0501 від 05.01.2016 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 217173,00 грн., у тому числі: 130692,00 грн. основного боргу, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору підряду № 90/22-07-2015 від 22.07.2015 року та 86481,00 грн. пені, нарахованої у відповідності до пункту 9.7 зазначеного договору, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3257,60 грн.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись не те, що ним виконані підрядні роботи на суму 163713,60 грн., про що позивачеві було надано на підписання акт виконаних робіт на зазначену суму, але згідно листа № 90-7561 від 30.12.2015 року вказаний акт позивачем підписано не було у зв'язку з невлаштуванням вирівнюючого шару покриття. Роботи з влаштуванням вирівнюючого шару покриття не зазначені у акті виконаних робіт, а тому на думку представника відповідача не можуть бути підставою для неприйняття робіт, що фактично виконані.

Крім цього, представник відповідача заперечує проти розміру нарахованої пені та вважає його завищеним на 46212,30 грн., оскільки позивачем нараховано пеню виходячи із суми договору, а не із вартості виконаних робіт.

11.04.2016 року представником відповідача разом із клопотанням б/н від 11.04.2016 року надано до суду для долучення до матеріалів даної справи копії первинних документів на підтвердження факту виконання підрядних робіт на суму 163713,60 грн. на 25-ти арк.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № 90/22-07-2015 (далі - договір) щодо ремонту дороги інвентарний номер № 029046623, згідно умов якого відповідач (підрядник) зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботи по ремонту дороги інвентарний номер № 029046623 та передати позивачеві (замовнику) результати робіт, а позивач (замовник) зобов'язується прийняти та оплатити результати робіт.

Пунктом 1.2 договору визначено, що результати робіт повинні бути передані позивачеві (замовнику) у вигляді виконаних робіт.

Відповідно до пункту 2.1 даного договору загальна вартість договору визначається відповідно до СОУ 42.1-5:2012 на підставі договірної ціни, яка є невід'ємною частиною договору і складає: 960900,00 грн. (в тому числі ПДВ), а пунктом 2.5 договору визначено, що роботи виконуються відповідно до локального кошторису, складеного відповідачем (підрядником), який набирає чинності та стає невід'ємною частиною договору з моменту його підписання позивачем (замовником).

Згідно з пунктом 3.1 договору, відповідач зобов'язаний розпочати виконання робіт протягом 3-х робочих днів з моменту оплати авансу відповідно до пункту 4.2 договору, а пунктом 3.2 договору встановлено строк виконання робіт до 01.09.2015 року.

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата здійснюється поетапно:

- оплата авансу в сумі 480450,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20 % - 80075,00 грн.). Аванс зараховується в рахунок вартості виконаних робіт;

- проміжні платежі за виконані роботи відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі № КБ-3. Строк оплати - 30 календарних днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт.

Пунктом 4.3 договору визначено, що остаточний розрахунок за договором проводиться замовником (позивачем) не пізніше 30-ти днів після усунення підрядником (відповідачем) виявлених у процесі приймання недоліків, у разі їх наявності, та підписання сторонами останнього акту виконаних робіт.

Замовник (позивач) надає підряднику (відповідачу) до початку виконання робіт дефектний акт на виконання вищезазначених робіт (пункт 5.1 договору).

Згідно з пунктом 7.1.1 договору, підрядник зобов'язався виконати своїми силами, з можливим залученням до виконання робіт субпідрядників, всі роботи в обсязі й у строки, передбачені договором, і здати результати робіт замовнику у стані, що відповідає розробленому дефектному акту по об'єкту (а.с. 31) та нормативним документам у галузі будівництва, що діють на території України.

Пунктами 8.2 та 8.3 договору передбачено, що прийом-передача результатів робіт здійснюється сторонами по актам виконаних робіт, які надаються підрядником замовнику у 4-х примірниках. Акти виконаних робіт складаються підрядником (відповідачем) щомісячно по мірі готовності окремих робіт та надаються замовнику (позивачу) на підпис не пізніше 25 числа звітного місяця, в т.ч. останній акт виконаних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача укладеного між сторонами договору, зокрема, не виконанням з боку відповідача станом на 31.12.2015 року передбачених договором робіт в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між сплаченим ним авансом у сумі 480450,00 грн. та виконаними відповідачем роботами на суму 349758,00 грн., яка становить 130696,00 грн.

Як зазначає позивач, у зв'язку з тим, що відповідач припинив виконання робіт передбачених договором, 19.08.2015 року йому був направлений лист № 90-4943, стосовно надання пояснень щодо причин припинення виконання робіт.

27.08.2015 року від відповідача на адресу позивача надійшов лист, щодо продовження строку дії вищезазначеного договору до 01.10.2015 року, хоча його дія, як зазначено у ньому - до 31.12.2015 року, та запропоновано переглянути кошторисну вартість виконання робіт. Проте у листі відповідачем не обґрунтовано причини перегляду кошторисної вартості виконання робіт, а також не зазначено у яку сторону, збільшення чи зменшення необхідно переглянути вартість виконання робіт.

Умовами вищезазначеного Договору, чітко передбачені підстави перегляду договірної ціни між сторонами, а саме зазначено, що договірна ціна переглядається сторонами з оформленням додаткової угоди до цього договору у випадках:

- збільшення договірної ціни у разі виконання додаткових обсягів робіт, передбачити які, при укладанні договору, було неможливо, за узгодженням із замовником (позивачем) та з внесенням змін до дефектного акту;

- у разі введення нового та зміни діючого законодавства оподаткування, яке впливає на вартість виконаних робіт (пункт 2.3 договору).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що договірна ціна не переглядається сторонами з оформленням додаткової угоди до цього договору у випадках:

- зміни найменування та вартості матеріально-технічних ресурсів, при умові, що загальна вартість договору не збільшиться;

- зміни обсягів робіт при умові, що загальна вартість договору не збільшиться.

Листом № 97 від 01.10.2015 року відповідач направив позивачеві акт приймання виконаних робіт та документацію по виконанню робіт по зазначеному акту, перевіривши який, позивач виявив ряд невідповідностей і зауважень до зазначеного акту та направив відповідачеві лист № 90-5894 від 07.10.2015 року разом з зауваженнями для їх усунення та повернення акту виконаних робіт позивачеві для підпису.

Листом № 104 від 21.10.2015 року відповідач направив позивачеві вищезазначений акт виконаних робіт разом із відповіддю на вищезазначені зауваження.

Позивач перевіривши акт виконаних робіт, пояснення стосовно зауважень, які були направлені відповідачу, знов виявив зауваження і невідповідності у ньому та направив останньому лист № 90-6249 від 27.10.2015 року із зауваження для їх усунення та повернення акту виконаних робіт для підпису.

Листом № 149 від 28.12.2015 року відповідач направив позивачеві акти з наданням відповіді на вищезазначені зауваження, перевіривши які позивач листом № 90-7561 від 30.12.2015 року повідомив відповідачеві, що до акту виконаних робіт за грудень поточного року на суму 349758,00 гри. зауважень немає, у зв'язку з чим останньому направлено підписаний та скріплений печаткою акт виконаних робіт за грудень 2015 року на суму 349758,00 грн.

Стосовно підписання акту виконаних робіт на суму 163713,60 грн. позивач у вищезазначеному листі № 90-7561 від 30.12.2015 року відмовив відповідачеві у підписанні, так, як зазначені в акті об'єми робіт виконані не в повному обсязі, а саме виконано влаштування тільки підстилаючого шару за допомогою щебеню та бітумної емульсії, а вирівнюючий шар покриття відсутній.

Відповідач проти наведеної вище позиції позивача заперечує оскільки вважає, що не завершення інших робіт, які не зазначені у оспорюваному акті виконаних робіт, не може бути підставою для неприйняття робіт, що фактично виконані.

Стаття 875 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов'язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 629 цього ж Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною четвертою статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами, а відповідно до частини шостої зазначеної правової норми замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно частини першої статті 883 цього ж Кодексу, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово повідомляв відповідачеві про недоліки у виконаних ним роботах, зокрема позивач листом № 90-7561 від 30.12.2015 року відмовив відповідачеві у підписанні в акту виконаних робіт на суму 163713,60 грн., оскільки зазначені в акті об'єми робіт виконані не в повному обсязі, а саме відповідачем виконано влаштування тільки підстилаючого шару за допомогою щебеню та бітумної емульсії, проте в порушення умов договору відповідачем не здійснено роботи по облаштуванню вирівнюючого шару покриття.

Враховуючи наведені обставини, зокрема те, що зазначений відповідачем (підрядником) у акті приймання виконаних робіт, обсяг робіт не прийнято позивачем (замовником), згаданий акт останнім повернуто разом із зауваженнями до нього відповідачеві для їх усунення та повернення акту виконаних робіт для підпису, але відповідачем зауваження позивача, не було враховано та усунено (роботи з облаштування вирівнюючого шару покриття не здійснено), тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь різниці між сплаченим позивачем авансом у сумі 480450,00 грн. та виконаними відповідачем і прийнятими позивачем відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі № КБ-3 роботами на суму 349758,00 грн., що становить 130696,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягаючими задоволенню на підставі статей 525, 526, 629, 883 Цивільного кодексу України.

Частинами другою, третьою статті 883 Цивільного кодексу України визначено, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Пунктом 9.7 договору підряду № 90/22-07-2015 від 22.07.2015 року передбачена відповідальність сторін, зокрема, за порушення умов цього договору підрядник (відповідач) сплачує замовнику (позивачу) пеню у розмірі передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України.

Згідно з абзацом 3 частини другої статті 231 Господарського кодексу України, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У зв'язку з вищезазначеним, відповідачеві нарахована пеня у сумі 86481,00 грн., яка розрахована позивачем за 90 днів прострочення виконання зобов'язання у зв'язку з припиненням ним виконання робіт, передбачених договором станом на 31.12.2015 року.

Згідно статей 546, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом, а стаття 547 цього ж Кодексу встановлює, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Права позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачені умовами договору підряду № 90/22-07-2015 від 22.07.2015, укладеного між сторонами, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 86481,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі вимог статей 549-552 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання відповідача на виконання ним робіт на суму 163713,60 грн. щодо яких позивачем не підписані акти виконаних робіт, але які, на думку відповідача, мають бути враховані судом як виконані згідно договору підряду № 90/22-07-2015 від 22.07.2015 року роботи, є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно пункту 8.1 договору, результати робіт повинні бути передані заявнику у вигляді виконаних робіт.

Згідно пункту 8.2 договору, прийом-передача результатів робіт здійснюється сторонами по актам виконаних робіт, які надаються підрядником замовнику.

Згідно пункту 4.2 договору, підставою для оплати виконаних робіт (а відтак, підставою вважати роботи виконаними відповідно до умов договору) є акти приймання виконаних будівельних робіт по формі № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі № КБ-3.

Таким чином, лише передані відповідачем і прийняті позивачем роботи, згідно умов договору, є виконаними і підлягають оплаті. Не передані відповідачем у порядку, визначеному пунктами 4.2, 8.1, 8.2 договору, і не прийняті позивачем за актами форми № КБ-2в та довідками № КБ-3 роботи не є виконаними і не є роботами, які підлягають оплаті за умовами договору, а відтак не можуть бути враховані судом у даній справі як виконані відповідачем роботи на суму 163713,60 грн.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими, такими, що повністю підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному розмірі.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (40002, м. Суми, вул. Роменська, буд. 79/2, ідентифікаційний код 31931024) на користь Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» (40003, м. Суми, вул. Харківська, п/в 12, ідентифікаційний код 05766356) заборгованість в сумі 130692,00 грн., пеню в сумі 86481,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3257,60 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.04.2016 року.

Суддя П.І. Левченко