КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2016 р. Справа№ 910/2294/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Станіка С.Р.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання - Сташук Т.А.

за участі представників сторін:

від позивача: Костяний О.Ю. - за довіреністю;

від відповідача: Павлюк І.І. - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.02.2016

у справі №910/2294/16 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек"

про стягнення 1 533 897,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №910/2294/16 позовні матеріали Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" повернуто без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство "Київський бронетанковий завод" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №910/2294/16 та передати матеріали справи №910/2294/16 до господарського суду міста Києва для розгляду по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Станіка С.Р., Власова Ю.Л. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 16.03.2016.

В судовому засіданні 16.03.2016 представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи в лютому 2016 року Державне підприємство "Київський бронетанковий завод" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек" про стягнення 1 533 897,97 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №910/2294/16 позовні матеріали Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" повернуто без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що від імені позивача Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" позовна заява підписана в.о. директора ОСОБА_4, однак серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом на час подання позову до суду підтверджували посадове становище ОСОБА_4 як в.о директора Державного підприємства "Київський бронетанковий завод", як-то: довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника позивача станом на час звернення з позовом до суду, довідка підприємства, а фактично додана до позовної заяви копія довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підпримців містить в собі дані станом на кінець 2015 року, тоді як з позовом позивач звертається до господарського суду міста Києва в лютому 2016 року.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Юридична особа, відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з частиною п'ятою статті 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси, зокрема, в органах державної влади, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.

Частинами 1, 2 статті 28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Відповідно до п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63, а також пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі, що, якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з позовної заяви, її підписано в.о. директора ДП «КБТЗ» ОСОБА_4

На підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву позивачем до позовної заяви були додані копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 07.12.2015, згідно якої ОСОБА_4 (виконуючий обов'язки директора) є керівником Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"; копія наказу Державного концерну «Укроборонпром» № 332-к від 26.11.2015 відповідно до якого до укладання контракту з керівником Державного підприємства «Київський бронетанковий завод» виконання обов'язків директора покладені з 30.11.2015 на ОСОБА_4, заступника директора підприємства; надано виконуючому обов'язки директора Державного підприємства «Київський бронетанковий завод» ОСОБА_4 право підписання розпорядчих, фінансових та інших документів з питань віднесених до компетенції директора цього підприємства.

У разі виникнення сумнівів наявності повноважень у в.о. директора ОСОБА_4 діяти від імені Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" , місцевий господарський суд не був позбавлений права та можливості витребувати від позивача додаткові докази на підтвердження таких повноважень станом на день подання позову. Вказане питання можливо було вирішити як на стадії підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України), так і під час розгляду справи.

Також колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 31.03.2015 № 466/5 "Про деякі питання надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суди отримують відомості з Єдиного державного реєстру відповідно до Положення про порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31 липня 2013 року N 1556/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 серпня 2013 року за N 1324/23856 (із змінами).

Відповідно до вказаного Положення, а саме п. 1 ч. 2 Положення судам загальної юрисдикції на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру.

Отже, інформація щодо керівника (підписанта) будь-якої юридичної особи є відкритою та загальнодоступною в Єдиному державному реєстрі.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 15.02.2016 прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №910/2294/16 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №910/2294/16 скасувати.

3. Справу №910/2294/16 направити на розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.Р. Станік

Ю.Л. Власов