ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" березня 2016 р. Справа № 911/445/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз», м. Кременчук
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тетіїв
про стягнення 254053,83 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 дов. від 14.01.2015
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз» (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 254053,83 грн., з яких 245474,92 грн. вартість безпідставно набутого майна, 6662,19 грн. інфляційні втрати, 1916,72 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне набуття відповідачем за рахунок позивача майна, переданого йому для виконання робіт.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір на поставку обладнання і виконання монтажних робіт від 31.07.2014 № 16 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач виконавець зобовязався в строки передбачені договором, виготовити та передати у власність (поставити) товар, зазначений в специфікації (додаток № 1), виконати комплекс робіт, а позивач замовник зобовязався прийняти та оплатити за виготовлений, поставлений товар, а також за виконанні роботи виконавцю на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до 1.4 договору на умовах і в порядку цього договору, виконавець, зобовязався своїми силами, з застосуванням свого матеріалу, техніки, інструментів виконати комплекс робіт по завданню замовника.

Згідно п. 1.5 договору строк виготовлення, поставки обладнання становить 45 робочих днів з моменту проведення першої передплати замовником/генпідрядником згідно п. 2.2 договору.

Загальна сума договору становить 3542259,56 грн., з урахуванням ПДВ 20 % 590376,59 грн. (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що оплата вартості товару здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Порядок оплати по договору за виготовлення і поставку товару: передплата в розмірі 40% від вартості товару (додаток № 1) в строк 5 банківських днів з моменту підписання договору, виставлення рахунку; проміжний платіж 40% від вартості товару (додаток № 1) в строк 15 банківських днів з моменту попередньої передоплати; наступний платіж 10% від вартості товару (додаток № 1) в строк 5 банківських днів з моменту поставки товару на обєкт замовника; остаточний розрахунок 10% від вартості товару (додаток № 1) проводиться по закінченню виконаних робіт в строк 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

У відповідності до п. 2.4 договору оплата вартості виконаних робіт проводиться замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в наступному порядку: передоплата 50% від вартості робіт по договору в строк 5 банківських днів з моменту прийняття площадки для виконання робіт по договору, після виставлення рахунку; остаточний розрахунок в розмірі 50% від вартості робіт по договору замовник проводить протягом 5 банківських днів по факту виконаних робіт, згідно акта приймання-передачі виконаних робіт, який підписаний сторонами.

Згідно п. 2.5 договору взаєморозрахунки по даному договору між сторонами проводяться за фактично виконані послуги (виготовлення, поставка, монтажні, пуско-налагоджувальні роботи і т.д.) по договору шляхом перерахування замовником на поточний рахунок виконавця грошових коштів в сумі згідно п. 2.1, за вирахуванням вартості генпідрядних послуг в розмірі 5% від загальної суми договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, а також скріплення їх підписів печатками сторін та діє до повного його виконання (п. 10.1 договору).

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем платіжними дорученнями: від 14.08.2014 № 2137 на суму 500000 грн., від 18.08.2014 № 2158 на суму 759110,83 грн., від 23.09.2014 № 2678 на суму 1259110,83 грн. було здійснено передоплату в розмірі 2518221,66 грн. Завірені копії зазначених платіжних доручень залучені до матеріалів справи.

Як зазначає в своїй позовній заяві позивач, отримавши суму передоплати відповідач своїх договірних зобовязань щодо виконання робіт з застосуванням власного матеріалу не виконав, всупереч умовам укладеного між сторонами договору виконав роботи передбачені договором не з власного матеріалу, а з матеріалу переданого позивачем.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідач безпідставно набув за рахунок позивача майно, передане йому для виконання робіт, у звязку з чим він звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача на підставі ч. 1 ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 ЦК України вартості безпідставно набутого ним майна та нарахованих на вказану вартість майна на підставі ст. 625 ЦК України за час прострочення інфляційних втрат за період прострочки з 17.10.2015 по 31.12.2015 в сумі 6662,19 грн., 3% річних за період прострочки з 17.10.2015 по 31.12.2015 в сумі 1916,72 грн.

Відповідно до ч 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Положеннями ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України визначено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах. Отримане однією із сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 23.03.2016 у справі № 6-2978цс15.

Аналіз змісту статей 1212, 1213 ЦК України показує, що положення цих статей не можуть застосовуватися до правовідносин, які врегульовуються договором.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статей 1212, 1213 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15.

В свою чергу, позивач не надає до суду доказів, які б підтверджували його вимоги, зокрема, доказів, які б свідчили, що відповідач набув майно за рахунок позивача без достатньої правової підстави.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заявленої суми коштів за статтями 1212, 1213 ЦК України.

Крім того, позивач не надав суду доказів, які б підтверджували, що він передав відповідачу майно для виконання робіт та доказів, які б підтверджували, що відповідач набув передане майно у власність.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Котлогаз» є безпідставними та недоведеними, в звязку з чим суд відмовляє в їх задоволенні.

Також, суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнені 6662,19 грн. інфляційні втрати, 1916,72 грн. 3% річних нарахованих на зазначену вище суму вартості безпідставно набутого майна, позаяк вказані вимоги є похідними та результат їх вирішення стоїть в прямій залежності від вирішення основної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

Посилання позивача на те, що він відмовився від договору, укладеного між сторонами у справі та такий договір розірвано в односторонньому порядку не приймається судом до уваги при вирішенні спору та відхиляється, з огляду на наступне.

Згідно п. 10.2 договору зміни та доповнення до даного договору здійснюються тільки в письмовій формі і дійсні тільки після їх підписання уповноваженими представниками сторін, а також скріплення їх підписів печатками сторін.

Відповідно до п. 10.4 договору одностороннє розірвання договору не допускається, крім випадків, передбачених договором та законодавством.

Згідно приписів ст. 525, ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК України).

Доказів, які б передбачали можливість розірвання укладеного між сторонами договору в односторонньому порядку або доказів, які б підтверджували розірвання договору в двосторонньому порядку або розірвання договору в судовому порядку, позивач суду не надав.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 11.04.2016.