Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

06 квітня 2016 р. Справа № 927/678/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»,

Кловський узвіз 9/1, м. Київ, 01001

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України»

вул.Б.Хмельницького,6, м. Київ

До відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галс-К»,

АДРЕСА_1,17500

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Галс-К ЛТД»,

пров.Лабораторний,3, м. Київ, 01133

про стягнення 109747грн.11коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: 31.03.2016 - ОСОБА_3 заступник начальника відділу довіреність №2-79 від 21.03.2016; 06.04.2016 не зявився

Від відповідача: 31.03.2016 - ОСОБА_4 представник довіреність №37-01/16 від 12.01.2016, ОСОБА_5 представник довіреність №68-02/16 від 12.02.2016; 06.04.2016 не зявився

Від третьої особи на стороні відповідача: 31.03.2016, 06.04.2016 - ОСОБА_6 представник довіреність №04-01/16 від 11.01.2016

Від третьої особи на стороні позивача: не зявився

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні з 31.03.2016 до 06.04.2016 перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галс-К» про стягнення заборгованості по зберіганню природного газу в обсязі 5745,016тис.куб.м., з яких заборгованість згідно договору на зберігання, (закачування, відбір) природного газу № від 15.04.2013 в сумі 62046,17грн., пеня в сумі 7302,97грн., 7% штраф в сумі 4343,23грн., 3% річних в сумі 1639,46грн., інфляційні в сумі 19606,59грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на протязі сезону 2013-2014 років в його газосховище був закачаний та знаходився на зберіганні газ відповідача, вартість послуг по зберіганню та закачуванню якого становила 214067,72грн. Враховуючи, що частина вартості послуг в сумі 152067,72грн. була оплачена відповідачем відповідно до п. 4.3 договору, а на кінець сезону зберігання знаходився газ в кількості 5745,016 тис.куб.м., а тому заявлено до стягнення решта вартості послуг в сумі 62046,17грн. На суму боргу позивачем нараховано 7302,97грн. пені, 4343,23грн. штрафу, 1929,35грн. 3%річних та 34125,39 грн. інфляційних.

Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 24.06.2015 згідно ухвали від 30.06.2015 прийнята судом і суд розглядав спір про стягнення 62046,17грн. основного боргу, 7302,97грн. пені, 4343,23грн. штрафу, 1929,35грн. 3%річних та 34125,39грн. інфляційних, а всього 109747,11грн.

Ухвалою від 30.06.2015 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Галс-К ЛТД».

29.09.2015 господарським судом Чернігівської області винесено рішення по справі, яким у задоволені позову відмовлено в повному обсязі (а.с.108-113, т. 3). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 по справі № 927/678/15 рішення господарського суду Чернігівської області від 29.09.2015 залишено без змін (а.с.171 - 178, т.3).

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 (а.с.217-221, т.3) скасовано рішення господарського суду Чернігівської області від 29.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у справі №927/678/15, справа передана на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.02.2016 року, справу №927/678/15 передано на розгляд судді Книш Н.Ю. Ухвалою від 15.02.2016 суддею Книш Н.Ю. справа №927/678/15 прийнята до розгляду.

У судовому засіданні 25.02.2016 представником позивача подані додаткові пояснення №2593/6 від 24.02.2016, в яких зазначено, що відповідно до умов договору Диспетчерською службою ПАТ «Укртрансгаз» було підтверджено наявність в ПСГ на кінець сезону зберігання 2013/2014 обсягу газу 5745,016тис.куб.м, про що надано відповідну оперативну інформацію щодо руху в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» в період з 16.04.2013 по 16.04.2014 природного газу ОСОБА_7 «Галс-К». Дана оперативна інформація Диспетчерської служби «є належним доказом обліку обсягу газу відповідача, що зберігається у ПСГ позивача», саме до таких висновків прийшов ВГСУ у постанові від 03.02.2016 по даній справі. Позивач зазначає, що підписавши та скріпивши печаткою договір № від 16.04.2014 сторони визначили, що спірний обєм газу 5745,16тис.куб.м залишився в ПСГ з минулого сезону зберігання 2013-2014 років і який було передано позивачу на зберігання в наступному сезоні, відповідач тим самим підтвердив наявність цих обсягів газу в ПСГ позивача, в т.ч. на кінець сезону зберігання 2013-2014, відповідно наявність підстав для здійснення оплати послуг позивача зі зберігання залишків газу в обсязі 5745,16тис.куб.м на кінець сезону зберігання 2013-2014. Позивач зазначив, що вказаний договір недійсним в судовому порядку визнано не було, що відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_7 «Галс-К» перед позивачем, доданого до позовної заяви, обсяги залишків газу 1164,270тис.куб.м на початок сезону зберігання 2013-2014 згідно акту від 30.04.2013 загальною вартістю 12574,12грн. були оплачені відповідачем, водночас відповідачем не було здійснено оплати за зберігання залишку природного газу в обсязі 5745,026тис.куб.м на кінець сезону зберігання 2013-2014, згідно виставленого відповідачу рахунку №04-14--кін від 30.04.2014. Крім того, позивач зазначив, що рух природного газу власників в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» у 2013-2014 р.р повинен був здійснюватися при обовязковому погодженні з НАК «Нафтогаз України», що здійснювала формування щомісячних балансів надходження та розподілу природного газу по Україні. У поясненнях позивач також зазначає, що резолютивною частиною рішення господарського суду м. Києва від 20.01.2016 у справі №910/29246/14 не встановлювались факти щодо визнання за ТОВ «Галс-К ЛТД» права власності на 5745,016тис.куб.м., що ОСОБА_7 «Галс-К» було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання ПАТ «Укртрансгаз» вчинити дії.

На підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.02.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ).

Позивачем подані додаткові пояснення №3563/6 від 14.03.2016 щодо документального підтвердження тарифу на зберігання природного газу у період 2013-2014рр., щодо нормативно-правового обґрунтування необхідності звернення відповідача до НАК «Нафтогаз України» для отримання дозволу на передачу (реалізацію) природного газу у обсязі 5745,016тис.куб.м.

В судовому засіданні 15.03.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов повністю. Представники відповідача та третьої особи на стороні відповідача заперечували проти позову, з підстав викладених у відзивах та у письмових поясненнях.

У додаткових поясненнях за №91-03/16 від 14.03.2016 відповідачем зазначено, що позивачем не надсилались до відповідача акти приймання-передачі газу та акти про обсяг залишку природного газу в ПСГ позивача згідно договору № від 15.04.2013, що відповідачем було продано природний газ в обсязі 5745,016тис.куб.м третій особі-1 згідно умов договору №32-У/Г від 03.01.2014 за видатковою накладною №1-Г від 14.04.2014. Відповідач вважає, що фактичні обставини справи свідчать про хибність тверджень позивача та про неправомірність подання позивачем позовної заяви про стягнення з відповідача 109747,11грн. за зберігання природного газу в обсязі 5745,016тис.куб.м, оскільки позивач не дотримався умов договору № від 15.04.2013. Одночасно відповідач навів пояснення щодо продажу 25.10.2013 ТОВ «Галс-К ЛТД» природного газу в обсязі 500,000тис.куб.м на підставі договору №30-У/Г від 01.10.2013 та погодження позивачем передачі природного газу в обсязі 500,000тис.куб.м шляхом підписання акту приймання-передачі природного газу в ПСГ відповідача від 25.10.2013 №416/04-13. Відповідач зазначив, що ОСОБА_7 «Галс-К» угода про спільну діяльність, діючи від імені учасників договору про спільну діяльність від 07.09.2001, було повноважне на укладання договору купівлі-продажу природного газу в ПСГ позивача та відчуження спірного обсягу природного газу, належного на праві власності. ПАТ «Укрнафта» не володіє 50% та більше загальної вартості вкладів учасників Угоди про спільну діяльність, а тому обмеження щодо передачі права власності на видобутий природний газ обумовлені приписами ст.10 ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу» не поширюють свою дію на правовідносини, що склались між відповідачем та третьою особою на підставі договору від 03.01.2014 №32-У/Г купівлі-продажу природного газу ПСГ позивача. Третя особа є постачальником природного газу за нерегульованим тарифом, має ліцензію НКРЕ серія АЕ№179853, строк дії якої становить 23.11.2012р. по 22.11.2017, а тому вимоги до договору купівлі-продажу природного газу, встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 05.07.2012 №849 «Про затвердження типового договору на купівлю продаж природного газу» не поширюють свою дію на спірний правочин. Відповідач зазначив, що виходячи зі змісту листів-відповідей позивача №5221/64-064 від 19.06.2014 (з посиланням на лист №3221/64-064 від 18.04.2014 та на лист №3434/64-064 від 28.04.2014), останній відмовився погодити акт прийому-передачі природного газу за квітень 2014 в обсязі 5745,016тис.куб.м, що складений відповідачем та третьою особою ТОВ «Галс-К ЛТД» станом на 14.04.2014, відповідно, мотивуючи свою відмову тим, що природний газ закачаний в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» у період з січня 2013 по лютий 2014 не включався в розрахункові баланси надходження та розподілу природного газу в Україні оператором Єдиної газотранспортної системи України, функції якого в зазначений період, на думку позивача, відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 05.11.2010 №463 були покладені на НАК «Нафтогаз України». Діючим у спірному періоді Міністерством енергетики та вугільної промисловості України був виданий наказ від 02.12.2013 №882, що набув чинності 18.03.2014, в якому функції оператора Єдиної газотранспортної системи вже були покладені на ПАТ «Укртрансгаз». Відповідач зазначає, що Порядок розроблення та погодження прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні, планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу та формування і затвердження планового розподілу постачання природного газу споживачам, який затверджений Міністерством енергетики та вугільної промисловості був виданий наказ №920 від 26.11.2012, передбачає виключно інформування субєктами ринку природного газу оператора ЄГТСУ про рух природного газу, без будь-якого погодження з останнім. Додатками №4,5,6,7 до Порядку передбачено інформування оператора ЄГТСУ виключно щодо погодження із газозберігаючим підприємством заяв про здійснення відбору/закачування газу з/до ПСГ та актів відбору/закачування газу з/до ПСГ. Передача відповідачем третій особі спірного обсягу газу на підставі договору купівлі продажу природного газу у ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» від 03.01.2014 №32-У/Г згідно видаткової накладної №1-Г від 14.04.2014 була здійснена в підземному сховищі газу позивача без фактичного відбору спірного обсягу газу з ПСГ, що позивачем не було спростовано. Окрім того, в обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач у поясненні посилається на встановлені обставини рішенням господарського суду м. Києва від 20.01.2016 по справі №910/29246/4, яке набрало законної сили 05.02.2016, та рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.02.2016 по справі №927/677/15.

Представником третьої особи на стороні відповідача подано пояснення №87-03/16 від 14.03.2016 щодо реалізації залишку 11620,338тис.куб.м, який вказаний в договорі на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № від 15.04.2013, який укладений між позивачем та третьою особою, щодо купівлі-продажу 500,000тис.куб.м третьою особою у відповідача згідно договору №30-У/Г від 01.10.2013, щодо отримання у власність 5745,016тис.куб.м газу загальною вартістю 19079198,14грн. на підставі договору купівлі-продажу №32-У/Г від 03.01.2014, укладеного між ОСОБА_7 «Галс-К» та ТОВ «Галс-К ЛТД», та на підставі видаткової накладної №1-Г від 14.04.2014, щодо перерахування відповідачу 19079198,14грн. Третя особа вказала, що в звязку з тим, що ТОВ «Галс-К ЛТД» став власником залишку газу у ПСГ у кількості 5745,016тис.куб.м, оспорюваний обєм газу повинен обліковуватися на балансі ТОВ «Галс-К ЛТД», то і згідно п.2.16 договору № від 15.04.2013 третя особа повинна сплачувати за зберігання газу, що залишився в ПСГ на дату закінчення періоду відбору газу (15.04.2014). Третя особа зазначила, що 02.07.2014 перерахувала на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 62046,17грн. за залишки газу на кінець сезону 2013-2014р.р. переданий їй у власність в обємі 5745,016тис.куб.м згідно договору №, про що свідчить виписка з банку від 02.07.2014 та платіжне доручення №26056. Окрім того, маючи у власності газ в обємі 5745,016тис.куб.м на початок сезону 2014-2015р.р. ТОВ «Галс-К ЛТД» здійснило оплату згідно договору № від 16.04.2014 в сумі 62046,17грн. ТОВ «Галс-К ЛТД» зазначило, що 31.10.2014р. позивач надіслав на його адресу акт звірки розрахунків, де згідно договору № за третьою особою залишок коштів в сумі 62046,17грн. як переплата по цьому ж договору, такий же залишок вказали і в акті звірки розрахунків станом на 31.03.2015, що вказані акти товариством не погоджені. Третя особа вважає, що у разі наявності переплати згідно цих актів ПАТ «Укртрансгаз» повинно було в термін 3-х днів повернути на розрахунковий рахунок кошти в сумі 62046,17грн. як переплату по договору за зберігання газу на кінець періоду 2013-2014 та 62046,17грн. за зберігання газу на початок 2014-2015, але позивач цього не зробив. Крім того, ТОВ «Галс-К ЛТД» вказав, що стосовно товариства рішенням господарського суду м. Києва від 20.01.2016 по справі №910/29246/14 було встановлено право власності на природний газ в обсязі 5745,016тис.куб.м.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення №110-03/16 від 22.03.2016р. стосовно хибності тверджень позивача, що саме у договорі № вказано, що обсяг газу 5745,06тис.кубм. залишився в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2013 по 15.04.2014) та стосовно підписання договору №, зазначивши, що запропонований позивачем порядок укладання договору № порушує не тільки норми закону, але і права відповідача, оскільки виключає можливість остаточного погодження відповідачем його кінцевої редакції взагалі та п.2.1 договору, зокрема, що і призвело в подальшому до виникнення спору, що розглядається. Відповідач повідомляє, що 04.04.2014 листом №28/14 звернувся до ПАТ «НАК «Нафтогаз України», згідно якого просив узгодити передачу природного газу у квітні 2014 в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» обсягом 5745,016тис.куб.м, який належить відповідачу, від відповідача до третьої особи, також відповідачем було інформовано про укладання відповідачем з позивачем договору на зберігання від 15.04.2013 № та про укладання третьою особою на стороні відповідача з позивачем договору на зберігання від 15.04.2013 №. Відповідач вважає, що не відноситься до кола осіб, на яких поширюються норми Постанови КМУ №1729 від 27.12.2001, оскільки вона визначає виключний порядок забезпечення споживачів природним газом.

Від третьої особи на стороні відповідача надійшло доповнення до пояснення №109-03/16 від 22.03.2016, в якому просив залучити документи до матеріалів справи. Доповнення до пояснення з доданими до нього документами долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засідання 24.03.2016 надав клопотання №4443/6 від 23.03.2016 про долучення документів до матеріалів справи. У клопотанні позивач зазначає, що рух природного газу власників в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» повинен здійснюватися при обовязковому погодженні з оператором, що здійснював формування щомісячних балансів надходження та розподілу природного газу по Україні (НАК «Нафтогаз України»), водночас, чинним законодавством не встановлено обовязкової форми заяви для субєктів ринку природного газу до НАК «Нафтогаз України» для погодження передачі (реалізації) природного газу. Також, позивач зазначає, що погоджувальні функції НАК «Нафтогаз України» в частині руху природного газу в/із підземних сховищ газу позивача були надані положеннями постанови КМУ №1729 від 27.12.2001 «Про забезпечення споживачів природним газом», яка визначала, що саме НАК «Нафтогаз України» формує щомісячно планові баланси надходження та розподілу природного газу по Україні і які містять, в т.ч., обсяги природного газу, що закачуються та відбираються з підземних сховищ газу позивача. Положення аналогічного характеру також містять і норми Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою НКРЕ від 19.04.2012 №420, який діяв до 01.10.2015 і яким було визначено порядок надання послуг з доступу до ПСГ.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.03.2016 надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заяву від 24.03.2016 про продовження розгляду справи на 15 днів у звязку з укладанням мирової угоди.

Ухвалою від 24.03.2016 суд продовжив строк вирішення спору на 15 днів до 27.04.2016р. включно.

Представники позивача, відповідача та третьої особи на стороні відповідача в судовому засіданні 31.03.2016 надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом та долучені до матеріалів справи.

Представниками сторін не подано доказів укладення мирової угоди та врегулювання спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.03.2016 надав клопотання №122-03/16 від 30.03.2016 про зупинення провадження по справі №927/678/15 до остаточного вирішення повязаної справи №927/677/15, зазначивши, що у разі набрання рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.02.2016 по справі №927/677/15 законної сили, встановлені у вказаному рішенні факти можуть вплинути на розгляд справи №927/678/15 (предметом якої є стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 62046,17грн. за зберігання 5745,016тис.куб.м природного газу на кінець сезону зберігання 2013-2014р.р.), оскільки рішенням господарського суду Чернігівської області встановлено перехід права власності природного газу в обсязі 5745,016тис.куб.м та протиправність вписання позивачем кульковою ручкою залишку природного газу з минулого сезону (сезон зберігання 2013-2014р.р.) зберігання під час укладання договору № в п.2.1 в обсязі 5745,016тис.куб.м.

Представник третьої особи на стороні відповідача в судовому засіданні надав клопотання №128-03/16-юр від 30.03.2016 про зупинення провадження по справі №927/678/15 до остаточного вирішення повязаної справи №927/677/15 з аналогічних з відповідачем підстав.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотань про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що справа №927/677/15 не повязана з даною справою, а тому відсутні підстави для зупинення розгляду справи, що рішення по справі №927/677/15 не набрало законної сили у звязку з його оскарженням позивачем.

Суд не задовольнив клопотання відповідача та третьої особи на стороні відповідача про зупинення провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідач та третя особа на стороні відповідача просили зупинити розгляд даної справи до остаточного вирішення повязаної справи №927/677/15.

Згідно ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016р. у справі №927/677/15, яка внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.11, т.6), за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галс-К», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Галс-К ЛТД» про стягнення 418886,34грн. апеляційна скарга ПАТ «Укртрансгаз» на рішення господарського суду Чернігівської області від 29.02.2016 у справі №927/677/15 повернута скаржнику без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.97 ГПК України у звязку із неподанням документів, що підтверджують оплату судового збору у встановленому розмірі.

Оскільки ухвала Київського апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення 23.03.2016, то рішення господарського суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року у справі № 927/677/15 набрало законної сили, а отже підстави для зупинення розгляду справи №927/678/15 відсутні.

01.04.2016 року на електронну адресу господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання №5064/6 від 01.04.2016 року публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про проведення судового засідання 06.04.2016 року у справі №927/678/15 в режимі відеоконференції в Київському апеляційному господарському суді.

Ухвалою від 04.04.2016 суд відмовив у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про проведення судового засідання 06.04.2016р. в режимі відеоконференції у справі №927/678/15. Копія вказаної ухвали направлена сторонам, про що свідчать відповідна відмітка (вчинена згідно п.2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 року № 28 (з подальшими змінами)) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа.

У судовому засіданні 31.03.2016 оголошена перерва до 06.04.2016, про що сторони повідомлені під розписки, на адресу третьої особи на стороні позивача направлене письмове повідомлення про оголошення перерви у судовому засіданні та про час, дату і місце наступного судового засідання. Вказане повідомлення отримане третьою особою 04.04.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №247.

Суд зазначає, що від третьої особи на стороні позивача заяв та клопотань, а також витребуваних судом пояснень, документів до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у судові засідання призначені на 15.03.2016, 24.03.2016, 31.03.2016, 06.04.2016 не зявилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце судового засідання була неодноразово належним чином повідомлена, що підтверджується матеріалами справи.

Так, ухвала про відкладення розгляду справи від 25.02.2016 направлена на адресу третьої особи, отримана нею згідно поштового повідомлення №940. Ухвали про відкладення розгляду справи від 15.03.2016 та від 24.03.2016 отримані третьою особою на стороні позивача згідно поштових повідомлень №324 та №355 відповідно.

Про причини неявки та невиконання вимог ухвал суду ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не повідомив.

Третя особа на стороні позивача не скористалася своїм правом на подання суду письмового пояснення по суті спору та документів на підтвердження своєї позиції з питань, що виникли під час розгляду справи.

Від позивача до початку судового засідання на електронну адресу суду надійшло клопотання №5272/6 від 06.04.2016 про відкладення розгляду справи, оскільки ПАТ «Укртрансгаз» не має можливості направити представника для участі в даному судовому засіданні, у звязку із значним завантаженням судовими справами, зокрема, необхідністю прийняття ОСОБА_3 участі в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду по справі №910/10186/15, що відбудеться 06.04.2016 о 16:00.

Представник третьої особи на стороні відповідача заперечувала проти відкладення розгляду справи.

Суд не задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки під час оголошення перерви у судовому засіданні 31.03.2016 до 06.04.2016 року об 14год.30х. судом не була визнана обовязкова явка сторін в судове засідання. Крім того, відповідно до положення ст.28 Господарського процесуального кодексу України надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України).

Від відповідача до початку судового засідання надійшли додаткові пояснення №124-04/16 від 05.04.2016, в яких зазначив, що оскільки КАГС було повернуто апеляційну скаргу позивача по справі №927/677/15, рішення господарського суду Чернігівської області від 29.02.2016 по справі №927/677/15 набрало законної сили і обставини встановлені вказаним рішенням можуть суттєво вплинути на результат розгляд даної справи.

Від відповідача до початку судового засідання надійшло клопотання №125-04/16 від 05.04.2016 про розгляд справи буз участі його представника.

Представник третьої особи на стороні відповідача не заперечувала проти розгляду справи без участі представника відповідача. Суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без його участі, оскільки це є правом сторони, та під час оголошення перерви у судовому засіданні 31.03.2016 до 06.04.2016 року об 14год.30х. судом не була визнана обовязкова явка сторін в судове засідання.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи на стороні відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

У постанові Вищого господарського суду України від 03.02.2016р. у справі №927/678/15 зазначено, що суд господарський суд Чернігівської області залишив поза своєю увагою та належною правовою оцінкою той факт, що 16.04.2014 між сторонами було укладено договір № НОМЕР_1 (підписаний відповідачем) на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу, в п.2.1 якого вказано про залишок природного газу відповідача з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року) у обсязі 5 745,016 тис. м3 (а.с.164,т.2), і при цьому не зясував причини непідписання відповідного акту обома сторонами договору. У постанові Вищого господарського суду України від 03.02.2016р. у справі №927/678/15 вказано на те, що при новому розгляді справи суду слід більш ретельно зясувати права і обовязки сторін у спірних правовідносинах, а також правові наслідки непогодження відповідно до п.2.13 договору позивачем акту приймання-передачі газу між відповідачем та 3-ю особою за договором купівлі-продажу природного газу у ПГС ПАТ «Укртрансгаз» від 03.01.2014 №32-У/Г .

Відповідно до ст.11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

15.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (виконавець), що здійснює діяльність на підставі ліцензії НКРЕ на зберігання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ, серія АЕ №194512 від 28.02.2013 та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Галс-К» (замовник) укладено договір № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу (далі договір № від 15.04.2013).

Відповідно до частини 1 договору № від 15.04.2013, виконавець зобовязується протягом строку, визначеного договором, зберігати в підземному сховищі (ПГС) природний газ (далі - газ), у тому числі страхований запас газу, переданий йому замовником, та повернути замовнику газ у кількості, визначеній у договорі, а замовник зобовязується внести плату за послуги із зберігання (закачування, зберігання, відбору) у встановлені договором строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (чинного на момент укладення договору № від 15.04.2013) зберігання (закачування, відбір) природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким газозберігаюче підприємство зобов'язується зберігати у сховищах природний газ, переданий йому власником такого газу або іншою особою, яка має право на передачу газу для зберігання, і повернути його особі, яка має право на отримання зазначеного газу, у схоронності та у строк, зазначений у договорі, а особа, яка передала газ на зберігання, зобов'язується оплатити вартість послуги із зберігання газу в розмірі та порядку, визначених у договорі. Частиною 2 ст. 15 вказаного Закону передбачено, що обов'язкові умови для газозберігаючих підприємств та споживачів послуг, що надаються такими підприємствами, встановлюються в типовому договорі про зберігання природного газу.

Типовий договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 01.11.2012 № 1398 (чинної на момент укладення договору № від 15.04.20139).

Відповідно до п.2.1. договору № від 15.04.2013 замовник передає виконавцю газ на зберігання, у т.ч. страховий запас газу, у таких обсягах: 6000,0тим.куб.м обсяг газу замовника, що закачується в ПСГ у поточному сезоні зберігання (період з 16.04.2013 по 15.04.2014); 3000,0тис.куб.м обсяг газу в ПСГ, на який замовник набуває право власності в ПСГ; 1164,270тис.куб.м. обсяг газу замовника, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2012 по 15.04.2013). У випадку наявності в ПСГ невикористаної частини (залишку) обсягу газу замовника на кінець минулого сезону зберігання, останній залишає його в ПСГ виконавця на зберігання в поточному сезоні зберігання, що оформлюється сторонами відповідно до п.2.15 договору.

Згідно п.2.5. договору № від 15.04.2013 закачування газу до ПСГ, у т.ч. страхового запасу газу, здійснюється в період закачування газу в ПСГ, як правило, з 16.04.2013 по 15.10.2013.

За умовами п.2.6. договору № від 15.04.2013 строк зберігання газу замовника в поточному сезоні зберігання газу за договором визначається з дати початку закачування газу в ПСГ або передачі газу на зберігання газу виконавцю до закінчення періоду відбору, але не пізніше 15 квітня 2014 року.

Обсяг газу, що передається сторонами при його закачуванні або відборі в/із ПСГ у відповідному місяці оформлюється актом приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу підписуються сторонами та скріплюються печатками сторін до 15 числа місяця, наступного за звітним. В актах приймання-передачі газу вказується обсяг газу, у тому числі страхового запасу газу, закачаний або відібраний в/із ПСГ Акти приймання-передачі газу є підставою для проведення розрахунків замовника з виконавцем (п.2.12. договору № від 15.04.2013).

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем підписано та завірено печатками обох сторін акт №36/05-13 від 30.04.2013 про обсяг залишку природного газу в ПСГ на початок сезону зберігання 2013/2014р.р. за договором від 15.04.2013 №0, згідно якого обсяг газу становить 1164,270тис.куб.м, вартість послуг на суму 12574,12грн. (а.с.13,т.1).

31.07.2013 року позивачем та відповідачем підписано та завірено печатками обох сторін акт №216/05-13 про обсяг залишку природного газу в ПСГ на початок сезону зберігання 2013/2014р.р. за договором від 15.04.2013 №0, згідно якого обсяг газу становить 1616,915тис.куб.м, вартість послуг на суму 17462,69грн. (а.с.14,т.1). У п.3 акту №216/05-13 від 31.07.2013 сторонами встановлено, що з підписанням цього акту Акт від 30.04.13р. №36/05-13 вважати анульованим.

З матеріалів справи вбачається, що в поточному сезоні зберігання (у період з 16.04.2013 - 15.04.2014 р.), згідно актів, підписаних та завірених печатками обох сторін, позивач прийняв та здійснив закачування до ПСГ природний газ відповідача обсягом 4628,101тис.куб.м., вартість послуг на суму 134558,86грн., що підтверджується актом №82/03-13 від 31.07.2013 приймання-передачі природного газу при закачування в ПСГ (згідно якого за травень 2013 року закачано 534,205тис.куб.м, вартість послуг на суму на суму 10577,26грн.), актом №41/01-13 від 31.07.2013 (згідно якого за липень 2013 року закачано 398,026тис.куб.м, вартість послуг на суму 26747,35грн.), актом №83/03-13 від 31.08.2013 (згідно якого в червні 2013 року закачано шляхом заміщення 390,173тис.куб.м, вартість послуг на суму 7725,42грн.), актом №60/01-13 від 31.08.2013 (згідно якого в серпні 2013 року закачано 492,585тис.куб.м, вартість послуг на суму 33101,71грн.), актом №123/03-13 від 30.09.2013 (згідно якого за 1 вересня 2013 року закачано шляхом заміщення 14,926тис.куб.м, вартість послуг на суму 1003,03грн), актом №124/03-13 від 30.09.2013 (згідно якого з 02 по 30 вересня 2013 року закачано шляхом заміщення 432,844тис.куб.м, вартість послуг на суму 8570,32грн.), актом №159/03-13 від 31.10.2013 (згідно якого в жовтні 2013 року закачано шляхом заміщення 460,102тис.куб.м, вартість послуг на суму 9110,02грн.), актом №87/01-13 від 30.11.2013 (згідно якого в листопаді 2013 року 372,561тис.куб.м, вартість послуг на суму 7376,71грн.), актом №99/01-13 від 31.12.2013 (згідно якого в грудні 2013 року закачано 405,368тис.куб.м, вартість послуг на суму 8026,28грн.), актом №6/03-14 від 31.01.2014 (згідно якого в січні 2014 року закачано шляхом заміщення 388,335тис.куб.м, вартість послуг на суму 7689,04грн.), актом №28/03-14 від 28.02.2014 (згідно якого в лютому 2014 року закачано шляхом заміщення 350,117тис.куб.м, вартість послуг на суму 6932,32грн.), актом №14/01-14 від 31.03.2014 (згідно якого закачано в березні 2014 року 388,859тис.куб.м, вартість послуг на суму 7699,40грн.) (а.с.15-26, т.1).

На оплату вартості наданих послуг по закачці природного газу в поточному періоді зберігання (2013/2014) позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату: №03-14--з від 31.03.2014 на суму 7699,40грн. за закачування в ПСГ в березні 2014 (а.с.19, т.2), №02-14--ззм від 28.02.2014 на суму 6932,32грн. за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в лютому 2014 (а.с.21, т.2), №01-14--ззм від 31.01.2014 на суму 7689,04грн. за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в січні 2014 (а.с.23, т.2), №12-13--з від 31.12.2013 на суму 8026,28грн. за закачування газу в ПСГ в грудні 2013 (а.с.25,т.2), №11-13--з від 30.11.2013 за закачування газу в ПСГ в листопаді 2013 на суму 7376,71грн (а.с.27,т.2), №10-13--ззм від 31.10.2013 за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в жовтні 2013 на суму 9110,02грн. (а.с.29,т.2), №09-13--ззм від 30.09.2013 за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в вересні 2013 на суму 1003,03грн. (а.с.33,т.2), №09-13--ззм від 30.09.2013 за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в вересні 2013 на суму 8570,32грн. (а.с.34,т.2), №08-13--з від 31.08.2013 за закачування газу в ПСГ в серпні 2013 на суму 33101,71грн. (а.с.36,т.2), №06-13--ззм/кор від 31.08.2013 за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в червні 2013 на суму 7725,42грн. (а.с.38,т.2), №07-13--з від 31.07.2013 за закачування газу в ПСГ в липні 2013 на суму 26747,35грн (а.с.40,т.2), №05-13--ззм/кор від 31.07.2013 за закачування газу шляхом заміщення в ПСГ в травні 2013 на суму 10577,26грн. (а.с.41,т.2).

Відповідач за послуги по закачці природного газу у поточному періоді зберігання (2013/2014) розрахувався в повному обсязі на суму 134558грн.86коп., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку відповідача (а.с. 18, 20, 22, 24, 26, 28, 32, 31, 35, 37, 39 т.2), а саме: 18.04.2014р. на суму 7699,40грн., 18.03.2014 на суму 6932,32грн., 04.03.2014 на суму 7689,04грн., 17.01.2014 на суму 8026,28грн., 17.12.2013 на суму 7376,71грн., 19.11.2013 на суму 9109,72грн., 17.10.2013 на суму 1003,03грн. та на суму 8570,32грн., 17.09.2013 на суму 33101,71грн., 16.09.2013 на суму 7725,42грн., 19.08.2013 на суму 26747,35грн. та на суму 10577,56грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №04-13--поч/кор. від 31.07.2013 на оплату залишку газу на початок сезону 2013-2014 на суму 4888,57грн. (а.с.44, т.2), який оплачений 19.08.2013 (а.с.39,т.2).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №04-13--поч від 30.04.2013 на оплату залишку газу на початок сезону 2013-2014 на суму 12574,12грн. (а.с.29, т.4), який відповідачем оплачений, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами.

У розділі III договору № від 15.04.2013 року сторони визначили, що тарифи на дату укладання договору становлять:

Тариф на закачування 1000 куб.м газу в ПСГ становить 7,50грн., крім того ПДВ 1,50грн., разом з ПДВ 9,00грн. (п.3.1 договору від 15.04.2013).

Тариф на зберігання 1000куб.м. газу в ПСГ на один сезон зберігання газу становить 18,00грн., крім того ПДВ 3,60грн, разом з ПДВ 21,60грн. (п.3.2 договору від 15.04.2013)

Тариф на відбір 1000куб.м. газу з ПСГ становить 7,50грн., крім того ПДВ 1,50грн., разом з ПДВ 9,00грн.

Пунктом 3.4 договору № від 15.04.2013 визначено, що тарифи, зазначені в п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору, встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. У випадку зміни тарифів нові тарифи є обовязковими для сторін за договором з дати набрання чинності і додаткового письмового погодження сторін не потребують.

Порядок та вартість розрахунків встановлений положеннями п.п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. договору № від 15.04.2013.

Згідно п.2.16. договору № від 15.04.2013 у випадку, якщо на дату закінчення відбору газу (15 квітня 2014 року), у ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, сторони зобовязуються до 15 травня 2014 року скласти акт про обсяг залишку природного газу в ПГС. Замовник зобовязується оплатити частину вартості послуг із зберігання залишку газу в наступному сезоні зберігання згідно з пунктом 4.4 договору № від 15.04.2013 та у строк до 15 липня 2014 року укласти з виконавцем договір на зберігання цього залишку газу в наступному сезоні зберігання (період з 16 квітня 2014 по 15 квітня 2015 року).

Пунктом 4.4 договору № від 15.04.2013 передбачено, що замовник зобовязується до 20 травня 2014 року сплатити виконавцю частину вартості послуг із зберігання газу, що залишився в ПСГ на дату закінчення періоду відбору газу - 15 квітня 2014 року шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Виходячи з викладеного, підставою для оплати другої частини вартості послуг із зберігання залишку газу в сезоні 2013-2014 років є наявність природного газу відповідача в ПГС позивача на кінець періоду, а саме на дату закінчення відбору газу (15 квітня 2014 року) та підписаний обома сторонами акт про обсяг залишку природного газу в ПГС позивача, що підтверджує зазначений факт.

Позивач стверджує, що на дату закінчення відбору газу (15 квітня 2014 року) зберігав природний газ відповідача в обсязі 5745,016 тис. м3, який залишився в ПСГ. Даний факт на думку позивача підтверджується укладеним 16.04.2014 між сторонами договором № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу, в п.2.1 якого вказано про залишок природного газу відповідача з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року) у обсязі 5 745,016 тис. м3 (а.с.164, т.2).

За розрахунками позивача вартість послуг по зберіганню та закачуванню газу за сезон 2013-2014 становить 214067,72грн. Враховуючи сплату відповідачем 152021,55грн. вартості послуг, позивач просить стягнути 62046,17грн. боргу за зберігання залишку газу на кінець сезону зберігання газу.

Позивачем на оплату відповідачем залишку газу на кінець сезону 2013-2014 в обсязі 5745,016тис.куб.м. виставлено рахунок №04-14--кін від 30.04.2014 на суму 62046,17грн. (а.с.12,т.2), який відповідачем не оплачений.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що між сторонами не підписано акти про обсяг залишку природного газу в ПСГ позивача згідно договору № від 15.04.2013, і є хибним твердження позивача, що у договорі № від 16.04.2014 передбачено обсяг газу 5745,06тис.кубм., який залишився в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16.04.2013 по 15.04.2014), оскільки запропонований позивачем порядок укладання договору № порушує не тільки норми закону, але і права відповідача, так як виключає можливість остаточного погодження відповідачем його кінцевої редакції взагалі та п.2.1 договору. Крім того, відповідач вказав, що ним було продано природний газ в обсязі 5745,016тис.куб.м ТОВ «Галс-К ЛТД» згідно умов договору №32-У/Г від 03.01.2014 за видатковою накладною №1-Г від 14.04.2014.

Суд досліджуючи матеріали справи встановив наступне.

До матеріалів справи позивачем та відповідачем були додані копії примірників договору № від 16.04.2014 на зберігання (закачування, зберігання, відбір природного газу).

У примірнику вказаного договору № від 16.04.2014, який поданий позивачем у п.2.1 зазначено, що відповідач передає позивачу газ на зберігання у таких обсягах: - 6000 тис. куб. м обсяг газу відповідача, що планується закачати в ПСГ у поточному сезоні зберігання (2014/2015). Запис про 5745,016 тис. куб. м обсяг природного газу відповідача, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року) зроблений кульковою ручкою.

У примірнику договору № від 16.04.2014, який поданий відповідачем у п.2.1 зазначено, що відповідач передає позивачу газ на зберігання у таких обсягах: - 6000 тис. куб. м обсяг газу відповідача, що планується закачати в ПСГ у поточному сезоні зберігання (2014/2015). Запис зроблений кульковою ручкою - 5745,016 тис. куб. м обсяг природного газу відповідача, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року) закреслений.

Відповідач зазначив, що позивачем було самовільно, без його погодження, кульковою ручкою вписано в п. 2.1 договору залишок природного газу з минулого сезону зберігання в обсязі 5745,016тис.куб.м., який на момент укладення договору від 16.04.2014р. № НОМЕР_1 вже був ним відчужений третій особі ТОВ «Галс К ЛТД», згідно договору №32-У/Г від 03.01.2014 р. купівлі-продажу природного газу в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз», видаткової накладної № 1-Г від 14.04.2014 року.

Відповідно до п.2.16 договору № від 15.04.2013 у випадку, якщо на дату закінчення періоду відбору газу (15 квітня 2014 року), у ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу замовника, сторони зобовязані до 15 травня 2014 року скласти акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ. Замовник зобовязується оплатити частину вартості послуг із зберігання залишку газу в ПСГ у поточному сезоні зберігання згідно з п.4.4 договору та у строк до 15 липня 2014 року укласти з виконавцем договір на зберігання цього залишку газу в наступному сезоні зберігання (період з 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року).

Судом встановлено, що умови п.2.16. договору № від 15.04.2013 сторонами дотримані не були. Акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ на кінець сезону зберігання 2013/2014 позивачем та відповідачем не був складений.

Як свідчать матеріали справи, акт №197/05-14 про обсяги залишку природного газу в ПСГ на кінець сезону зберігання від 30.04.2014, в якому визначено, що на кінець сезону зберігання 2013/2014 обсяг залишку природного газу замовника в ПСГ виконавця за договором від 15.04.2013 № становить 5745,016тис.куб.м; вартість послуг зберігання газу в ПСГ на кінець сезону зберігання 2013/2014р.р. в обсязі - 5745,016тис.куб.м, тариф 9,00грн., сума 51705,14грн., кім того ПДВ (20%) 10341,03грн., становить 62046,17грн., складений позивачем в односторонньому порядку та направлений відповідачу тільки згідно супровідного листа 25.01.2016 за №715/64 (а.с.12-15, т.4).

Позивач не навів суду обґрунтувань щодо підстав не складення позивачем акту про обсяг 5745,016тис.куб.м залишку природного газу в ПСГ на кінець сезону зберігання 2013/2014р.р., передбаченого п.2.16 договору № від 15.04.2013, та акту про обсяг 5745,016тис.куб.м залишку природного газу на початок поточного сезону зберігання 2014/2015р.р., передбаченого п.2.15 договору № від 16.04.2014, у встановлені строки та підстав їх не направлення відповідачу.

Під час розгляду даної справи позивач не заперечував та не спростував твердження відповідача, щодо самовільного внесення позивачем у п.2.1. договору № від 16.04.2014 запису кульковою ручкою щодо залишку природного газу в обсязі 5745,016тис.куб.м замовника, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року).

Договір від 15.04.2013 р. № НОМЕР_2 на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу є типовим договором, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 01.11.2012 р. № 1398. Частиною 3 ст. 184 Господарського кодексу України визначено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору. Абзацом 3 ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони, визначаючи зміст договору на основі типового договору, затвердженого КМУ, чи у випадках передбачених законом, іншим органом державної влади, не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що фактичний обсяг залишку природного газу в ПСГ, визначається саме в підписаному сторонами акті, складеному у відповідності до вимог п.2.16 договору № НОМЕР_2 від 15.04.2013, а тому вписування позивачем кульковою ручкою обсягу залишку газу в ПСГ в п.2.1 договору 16.04.2014, в будь-якому випадку не є належним доказом наявності залишку газу в ПСГ.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обов'язковість рішення суду, що набрало законної сили, встановлено ст.124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

У рішенні господарського суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року у справі № 927/677/15, яке набрало законної сили, за позовом ПАТ Укртрансгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», до відповідача ОСОБА_7 «Галс-К», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ «Галс-К ЛТД», про стягнення 418886,34грн. судом дано правову оцінку укладеному між позивачем та відповідачем договору № від 16.04.2014 на зберігання (закачування, зберігання, відбір природного газу), зокрема, інформації щодо обсягу природного газу відповідача, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (2013/2014), яка зроблена кульковою ручкою. Так, у вказаному рішенні встановлено, що на електронну адресу відповідача 06.05.2015р. надійшов примірник спірного договору та лист позивача з проханням заповнити, підписати, скріпити печаткою та направити обидва примірники на адресу позивача для подальшого оформлення, що і було зроблено відповідачем (роздруковано, підписано, скріплено печаткою та відправлено позивачу обидва примірника). Зі змісту електронної переписки між ОСОБА_7 «Галс-К» та ПАТ «Укртрансгаз» в особі начальника відділу реалізації послуг (primak - ) вбачається, що при укладенні договорів на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу, позивач порушив приписи ст. 181 Господарського кодексу України відносно порядку укладення правочинів. Так, однією з вимог позивача при узгоджені умов договору на зберігання природного газу є направлення відповідачем на електронну адресу позивача обох примірників договору, за підписом відповідача, завірених печаткою останнього, з метою його подальшого оформлення позивачем, що є прямим порушенням позивачем ч.3 ст.181 ГК України. Згідно вимог ч.3 ст. 181 Господарського кодексу України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму, тощо, у двадцятиденний строк після одержання договору. Запропонований позивачем порядок укладення договору порушує не тільки норми закону, але і права відповідача, оскільки виключає можливість остаточного погодження відповідачем його кінцевої редакції взагалі, та п. 2.1 договору зокрема, що і призвело в подальшому к виникненню спору, що розглядається.

Також у рішенні господарського суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року у справі № 927/677/15 встановлено, що пунктом 2.15 договору № від 16.04.2014 визначено, що у випадку, якщо на кінець минулого сезону зберігання (15 квітня 2014 року) в ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу відповідача, останній залишає його в ПСГ позивача на зберігання в поточному сезоні (16.04.2014-15.04.2015). Сторони протягом 10-ти днів з дати укладення договору оформлюють акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ, що повністю відповідає вимогам п.2.15 договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 01.11.2012 р. № 1398 та, в такому випадку, не суперечить п.2.1 договору, який визначає лише планові показники, а щодо оформлення фактично наявного в ПСГ залишку газу з минулого сезону, пункт 2.1 відсилає сторони до п.2.15 договору, відповідно до якого вже після укладення договору, сторони складають акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ, зберігання якого оплачується відповідачем у частині, визначеній п.4.3 договору. Судом встановлено, що умови п. 2.15 договору № від 16.04.2014 сторонами дотримані не були. Акт про обсяг залишку природного газу на початок поточного сезону зберігання (станом на 16.04.2014р.) сторонами складено не було, акт № 198/05-14 від 30.04.2014 р. про обсяг залишку природного газу в ПСГ на початок сезону зберігання (16.04.2014) складений позивачем в односторонньому порядку, та направлений відповідачу лише 27.01.2016р. разом із супровідним листом № 715/64 від 25.01.2016 р.

З огляду на вище наведене суд приходить до висновку, що п.2.1 договору № від 16.04.2014, в якому позивачем кульковою ручкою внесено запис про обсяг залишку природного газу в обсязі 5745,016тис.куб.м замовника, який залишається в ПСГ з минулого сезону зберігання (період з 16 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року), не є належним та допустимим доказом наявності відповідного залишку газу по договору № від 15.04.2013 року.

Як свідчать матеріали справи, 03 січня 2014 року між ОСОБА_7 «Галс-К» Угода про спільну діяльність (продавець) в особі виконавчого директора ОСОБА_8, який діє від імені учасників договору про спільну діяльність від 07.09.2001р. ПАТ «Укрнафта», ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» та ОСОБА_7 «Галс-К» Угода про спільну діяльність згідно з довіреністю № юр-981/д від 27.12.2013р., № 23-СД від 27.12.2013 р. та ТОВ «Галс-К ЛТД» (покупець) в особі в.о. генерального директора ОСОБА_9, що діє на підставі статуту, укладено договір №32-У/Г на купівлю-продаж природного газу у ПСГ ПАТ «Укртрансгаз», згідно якого ОСОБА_7 «Галс-К» зобовязалося передати в період до 15.04.2014р. в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз», а ТОВ «Галс-К ЛТД» прийняти та оплатити природний газ з ресурсів ОСОБА_7 «Галс-К» Угода про спільну діяльність на умовах даного договору.

В зазначеному договорі від 03 січня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Галс-К» діє від імені учасників Угоди про спільну діяльність щодо ведення робіт на родовищах ПАТ «Укрнафта», включаючи умови повного фінансового ризику окремих учасників від 07.09.2001р. (надалі угода про спільну діяльність), предметом якої є спільна діяльність учасників (ВАТ «Укрнафта», ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна ЛТД», ОСОБА_7 «Галс-К») виключно на умовах повного фінансового ризику учасників 2 та 3 (ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна ЛТД» та ОСОБА_7 «Галс-К»), яка включає, зокрема, ведення виробничо-господарської діяльності з видобутку і реалізації вуглеводнів в процесі експлуатації обєктів робіт для отримання прибутку учасниками; здійснення інших господарських операцій, які не суперечать чинному законодавству (п. 1.2 Угоди про спільну діяльність).

У п. 4.1 Угоди про спільну діяльність передбачено, що введення спільних справ щодо виконання умов цієї Угоди і представництво перед третіми особами здійснюється від імені Учасника 3 - ОСОБА_7 «Галс-К». Організаційна, фінансова і виробничо-комерційна діяльність з виконання Угоди здійснюється виконавчою дирекцією спільної діяльності, що створена у складі Учасника 3- ОСОБА_7 «Галс-К».

Пунктами 3, 4 статті 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (чинного на момент існування спірних правовідносин) визначено, що власник природного газу це особа незалежно від форми власності і сфери управління, якій належить природний газ на праві власності, у тому числі на праві, що виникає на підставі договорів про спільну діяльність.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Галс-К», діючи від імені учасників договору про спільну діяльність від 07.09.2001р., було повноважне на укладення договору купівлі-продажі природного газу в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» та відчуження спірного обсягу природного газу, належного їм на праві власності.

Статтею 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (чинного на момент існування спірних правовідносин), встановлений обовязок перелічених у статті субєктів господарювання щодо продажу усього видобутого природного газу для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу. Однак, згідно частини 3 ст.10 Закону, дія цієї статті поширюється виключно на тих учасників договорів про спільну діяльність, відповідно до яких вартість вкладу підприємств, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарських товариств, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутному фонді інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірніх підприємств, представництв та філій таких підприємств і товариств становить 50 відсотків та більше загальної вартості вкладів учасників договорів про спільну діяльність.

Статтею 2 «Внески та частки учасників» Угоди про спільну діяльність визначено, що для досягнення мети спільної діяльності, учасники роблять внески у формі інвестицій та у формі нематеріальних активів (п. 2.1). Домовлено, що інвестування на обєктах робіт групи А здійснюються учасниками 2 та 3 у наступних пропорціях (частках): ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» (учасник 2) 4%; ОСОБА_7 «Галс-К» (учасник 3) 96%. Інвестування спільної діяльності на обєктах робіт груп Б і В здійснюється у наступних пропорціях (частках): ВАТ «Укрнафта» (учасник 1) 49,9 %, ТОВ «Карлтон Трейдінг Україна» (учасник 2) 2,01 %, ОСОБА_7 «Галс-К» (учасник 3) 48,09 %.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 2 Угоди про спільну діяльність (в редакції додатка № 1 від 27.11.2003р.), суд доходить висновку, що ВАТ «Укрнафта» не володіє 50 відсотками та більше загальної вартості вкладів учасників Угоди про спільну діяльність, а тому обмеження щодо передачі права власності на видобутий природний газ обумовлені приписами ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» не поширюють свою дію на правовідносини, що склались між ОСОБА_7 «Галс-К» та ТОВ «Галс-К ЛДТ» на підставі договору від 03.01.2014 р. № 32-У/Г купівлі-продажу природного газу ПСГ ПАТ «Укртрансгаз».

ТОВ «Галс-К ЛТД» є постачальником природного газу за нерегульованим тарифом, має ліцензію НКРЕ серія АЕ № 179853, строк дії якої становить 23.11.2012 р. по 22.11.2017 р., а тому, вимоги до договору купівлі-продажу природного газу, встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 05.07.2012 р. № 849 «Про затвердження типового договору на купівлю-продаж природного газу» (чинної на момент укладення договору № 32-У/Г) - не поширюють свою дію на спірний правочин, оскільки, згідно п. 2 даної постанови, дія даного нормативно-правового акту поширюється виключно на власників природного газу та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на підставі ліцензії на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п. 2.1 договору від 03.01.2014р. № 32-У/Г кількість газу, що підлягає передачі в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» продавцем покупцю за даним договором складає обсяг 6000,000тис. куб м. орієнтовно. Остаточний обєм передаваємого газу визначатиметься згідно місячних актів приймання-передачі газу, погоджених з ПАТ «Укртрансгаз». Ціна за 1000 кубічних метрів газу, що передається за договором, без урахування ПДВ, складає 2767,50грн., крім того ПДВ 20%-553,50грн. Всього за 1000,0куб.м. разом з ПДВ - 3321,00грн. (п. 4.1 договору № 32-У/Г).

За умовами п. 5.1 договору № 32-У/Г оплата за газ здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця в два етапи, а саме: - передоплати у розмірі 9000000,00 грн.; - суми, що дорівнює вартості обсягу газу, який фактично переданий покупцю, зменшеної на суму передоплати, протягом 45 днів з дня передачі газу за накладною покупцю.

Згідно п. 3.1 договору № 32-У/Г відповідач передає газ в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» в період до 15.04.2014р., що належить йому на правах власності, а третя особа на стороні відповідача приймає газ на умовах договору. Датою переходу права власності на газ є дата підписання накладної на передачу газу від продавця покупцю.

Як свідчать матеріали справи, 27.03.2014 ТОВ «Галс-К ЛТД» на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано 9000000,00грн. за газ природний згідно договору №32-У/Г від 03.01.2014.

На виконання п. 3.1 договору № 32-У/Г, ОСОБА_7 «Галс-К» передало, а ТОВ «Галс-К ЛТД» прийняло природний газ обсягом 5745,016 тис. куб.м. вартістю 19079198,14грн., що підтверджується видатковою накладною № 1-Г від 14.04.2014 р. на суму 19079198,14 грн.

14.04.2014 ОСОБА_7 «Галс-К» та ТОВ «Галс-К ЛТД» склали акт приймання-передачі природного газу в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз», в тому, що згідно договору купівлі-продажу природного газу у ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» від 03.01.2014 №32-У/Г ОСОБА_7 «Галс-К» передало природний газ в обсязі 5745,016тис.куб.м., а ТОВ «Галс-К ЛТД» прийняло вказаний обсяг газу.

Матеріалами справи підтверджується перерахування ТОВ «Галс-К ЛТД» на розрахунковий рахунок відповідача 23.10.2014р. 100000,00грн. та 20.11.2014р. 9979198,14грн. за газ природний згідно договору №32-У/Г від 03.01.2014.

Згідно податкових накладних від 27.03.2014 р. (реєстраційний номер НОМЕР_3) та від 14.04.2014 р. (реєстраційний номер НОМЕР_4) (а.с.190, 191, т. 4) платниками податку ПАТ «Галс-К» угода про спільну діяльність та ТОВ «Галс-К ЛТД» задекларована господарська операція з купівлі-продажу природного газу в обсязі 5745,016 тис. куб.м. вартістю 19079198,14грн.

Згідно п. 2.13 договору від 15.04.2013р. № у випадку купівлі/продажу відповідачем газу в ПСГ, останній зобовязується скласти акт приймання-передачі природного газу з продавцем/покупцем та протягом 10 днів з дати складання погодити цей акт з позивачем.

23.04.2014 відповідачем було надіслано до позивача лист №19 від 23.04.2014 (а.с.192 т.4), згідно якого відповідач просить позивача узгодити передачу природного газу у квітні 2014 в обсязі 5745,016тис.куб.м. (з ресурсів НГВУ «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором №35/4 та ОСОБА_7 «Галс-К» Угода про спільну діяльність) до ТОВ «Галс-К ЛТД», якому належить право власності на вказаний газ.

Позивачем було виставлено рахунок №04-14--кін від 30.04.2014, згідно якого відповідача зобовязано сплатити 62046,17грн. за зберігання позивачем залишків природного газу в ПСГ в обсязі 5745,016тис.куб.м за 2013-2014р.р.

Листом №20 від 20.05.2014 відповідач звертався до позивача з проханням відредагувати рахунок №04-14--кін.

Виходячи із змісту листів-відповідей позивача №3221/64/-064 від 18.04.2014, №3434/64-064 від 28.04.2014, №5221/64-064 від 19.06.2014 останній відмовився погодити акт прийому-передачі природного газу за квітень 2014 р. в обсязі 5745,016тис.куб.м., що складений ОСОБА_7 «Галс-К» та ТОВ «Галс-К ЛТД» станом на 14.04.2014 р., мотивуючи свою відмову тим, що природний газ закачаний в ПСГ ПАТ «Укртрансгаз» у період з січня 2013 року по лютий 2014 року не включався в розрахункові баланси надходження та розподілу природного газу в Україні оператором Єдиної газотранспортної системи України, функції якого в зазначений період, на думку позивача, відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 05.11.2010 № 463, були покладені на Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України».

Згідно з наказом Міністерства палива та енергетики від 05.11.2010 р. № 463, функції оператора Єдиної газотранспортної системи було покладено на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Однак, Указом Президента України від 09.12.2010 р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Міністерство палива та енергетики було реорганізовано в Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Діючим у спірному періоді Міністерством енергетики та вугільної промисловості України був виданий Наказ від 02.12.2013 р. № 882, що набув чинності 18.03.2014 р., в якому функції оператора Єдиної газотранспортної системи України вже були покладені на Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Наказ Міністерства палива та енергетики від 05.11.2010 № 463 втратив чинність на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 466 від 20.06.2014 Однак, розясненнями Міністерства юстиції України в листі від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» зазначено, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Отже, суд, в даному випадку, при вирішенні спору, керується загальними правилами вирішення колізій правових норм, а також вищезазначеними Розясненнями Міністерства юстиції України та, відповідно, доходить висновку, що починаючи з 18 березня 2014 р. оператором Єдиної газотранспортної системи України (ЄГТСУ) був позивач.

З огляду вище наведене, суд доходить висновку, що на момент відчуження ОСОБА_7 «Галс-К» спірного обсягу природного газу оператором ЄГТСУ був позивач ПАТ «Укртрансгаз», а тому доводи позивача про обовязковість погодження спірних актів приймання-передачі природного газу з ПАТ НАК «Нафтогаз України», як з оператором ЄГТСУ, судом не приймаються до уваги.

Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом», на яку посилається позивач обґрунтовуючи свої доводи, також не передбачає обовязок субєктів господарювання погоджувати з ПАТ НАК «Нафтогаз України» акти приймання-передачі природного газу, а лише визначає, що НАК «Нафтогаз України» розробляє розрахунковий (плановий) баланс надходження та розподілу природного газу в Україні.

Міністерством енергетики та вугільної промисловості був виданий наказ №920 від 26.11.2012 р., яким затверджено порядок розроблення та погодження прогнозного річного балансу надходження та розподілу природного газу в Україні, планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу та формування і затвердження планового розподілу постачання природного газу споживачам (далі Порядок).

Розділом 3 Порядку визначено, що на підставі прогнозного річного балансу, Оператор розробляє місячний плановий (розрахунковий) баланс надходження та розподілу природного газу в Україні. Пункт 3.2 Порядку визначає, що для розроблення та затвердження місячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу в Україні, газопостачальні підприємства надають Оператору інформацію про наявні в них обсяги природного газу та обсяги його реалізації споживачам, а також копію погодженої із газозберігаючим підприємством заяви щодо здійснення відбору/закачування газу з/до ПСГ за формами, наведеними у додатках 4, 5 до цього Порядку, та акти відбору/закачування газу з/до ПСГ за формами, наведеними у додатках 6, 7 до цього Порядку.

Додатками № 4, 5, 6, 7 до Порядку передбачено інформування оператора ЄГТСУ виключно щодо погодження із газозберігаючим підприємством заяв про здійснення відбору/закачування газу з/до ПСГ та актів відбору/закачування газу з/до ПСГ.

Зазначена інформація надається Оператору для включення ним закачаних в ПСГ чи відібраних із ПСГ обсягів газу, - в баланс надходження та розподілу природного газу в Україні.

Як пояснює відповідач, третя особа на стороні відповідача та не спростовується позивачем, 14.04.2014 передача 5745,016тис.куб.м. природного газу ОСОБА_7 «Галс-К» (продавцем) ТОВ «Галс-К ЛТД» (покупцю) була здійснена в підземному сховищі газу позивача без фактичного відбору спірного обсягу газу з ПСГ, що також підтверджується матеріалами справи.

У пункті 8.6.3 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №420 від 19.04.2012 (яка була чинна час спірних правовідносин) встановлено, що у випадку передачі замовником газу в ПСГ третій особі або приймання газу до ПСГ від третьої особи замовник зобов'язаний скласти акт приймання-передачі газу з третьою особою та протягом 10 днів з дати складання акта погодити його із ГЗП (тобто з позивачем).

Аналогічні за змістом вимоги містить п. 2.13 договору від 15.04.2013р. №.

Слід зазначити, що умовами договору від 15.04.2013р. № НОМЕР_2 та чинним законодавством на момент складання відповідачем та третьою особою на стороні відповідача видаткової накладної №1-Г від 14.04.2014 не визначено форму такого погодження.

Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом», Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 19.04.2012 р. № 420 та наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 920 від 26.11.2012 р. на які посилається позивач, також не встановлюють будь-яких обмежень щодо здійснення відповідачем як власником газу своїх законних прав, а погодження актів не є дозволом на продаж газу третім особам, а, за відсутності обмежень, встановлених Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу», як в даному випадку, є лише «інформування» оператора про обсяги закачаного чи відібраного обсягу газу для включення його в баланс надходження та розподілу.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.02.2016 по справі №927/677/15 встановлено, що на початок поточного періоду зберігання природного газу (станом на 16 квітня 2014р.) у відповідача був відсутній залишок природного газу обсягом 5745,016 тис. куб м. з минулого сезону зберігання (2013/2014), оскільки виходячи з умов договору № 32-У/Г від 03.01.2014 р. (п. 3.1) та видаткової накладної від 14.04.2014 р. № 1-Г, новим власником природного газу обсягом 5745,016 тис. куб. м. станом на 14.04.2014 р. стало ТОВ «Галс-К ЛТД», яким було оплачено в повному обсязі 62046,17 грн. вартість послуг по зберіганню природного газу в зазначеному обсязі на кінець минулого сезону зберігання природного газу (2013/2014 р.) (підстава платежу: за залишки газу на кін. сезону 2013-2014 р. в обсязі 5745,016 тис. куб. м. згідно договору № НОМЕР_5 від 15.04.2013 р. у т.ч. ПДВ 20%) та на початок поточного сезону зберігання природного газу (2014/2015) (підстава платежу: за залишки газу на поч. сезону 2014-2015 р. обсяг газу 5745,016 тис. куб. м. згідно договору № НОМЕР_6 від 16.04.2014 р. у т.ч. 20% ПДВ), що підтверджується платіжними дорученнями від 02.07.2014 р. №№ 26056, 26057 та банківськими виписками по особовому рахунку станом на 02.07.2014 р.

Не потребують доказуванню преюдиційні обставини, тобто встановлені рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Факт переходу права власності на природний газ в обсязі 5 745,016 тис.куб.м. до ОСОБА_7 «Галс-К ЛТД» за видатковою накладною № 1-Г від 14.04.2014р., згідно умов Договору № 32-У/Г від 03.01.2014р. підтверджено також рішенням господарського суду м. Києва від 20.01.2016 у справі №910/29246/14, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «ГАЛС-К» до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» та Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ГАЛС-К ЛТД» про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, враховуючи вищевикладене, доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 62046,17грн. - вартість послуг по зберіганню природного газу обсягом 5745,016тис.куб.м. задоволенню не підлягають.

Відповідно, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення 7259,06грн. пені за період з 21.05.2014 по 20.11.2014, 4343,23грн. штрафу, 1922,41грн. 3%річних з 21.05.2014 по 02.06.2015 та 34125,39 грн. інфляційних з червня 2014 року по квітень 2015 року, які нараховані позивачем за неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань по оплаті вартості послуг по зберіганню природного газу на кінець сезону 2013/2014 у сумі 62046,17грн.

Крім іншого, позивачем заявлено до стягнення 43,91грн. пені за період з 21.02.2014р. по 03.03.2014р., а також 6,93грн. 3% річних за період з 21.02.2014р. по 03.03.2014р., що нараховані останнім за прострочення оплати відповідачем вартості послуг з закачування природного газу за січень 2014р. у сумі 7689,04грн.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору від 15.04.2013р. № на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу передбачено, що відповідач сплачує послуги із закачування газу в ПСГ та його зберігання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закачування газу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 договору від 15.04.2013р. № передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 договору, із відповідача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем були порушенні строки розрахунків за послуги із закачування природного газу в січні 2014р., встановлені п.4.1 договору, оскільки оплата відповідачем була проведене 04.03.2014р., а тому, перевіривши розрахунок наданий позивачем (а.с.130, т.2), суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 06грн.93коп.

Позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 39,12грн. за період з 21.02.2014 р. по 03.03.2014р., з огляду на те, що позивачем при здійсненні розрахунку не вірно зазначено ставку НБУ 9,50% річних за період з 21.02.2014р. по 03.03.2014р., в якій ще діяла ставка НБУ 6,5% річних. Згідно Постанови Правління НБУ №212 від 14.04.2014р. облікова ставка в розмірі 9,5% річних встановлюється тільки з 15.04.2014р. та не має зворотної дії у часі.

В решті стягнення суми пені позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю нарахування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на корись позивача 00,74грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 32, 33, 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галс-К» (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 31566427) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (м.Київ, Кловський узвіз, буд.9/1, ідентифікаційний код 30019801) 30грн.12коп. пені, 06грн.93коп. три відсотки річних та 00грн. 74коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 08.04.2016р.

Суддя Н.Ю.Книш