ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"30" березня 2016 р. Справа № 911/3055/14

за заявою публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», м. Київ

про відстрочення виконання рішення

у справі за позовом державного геологічного підприємства «Державна комісія з

експертизи геологічних проектів та кошторисів

«Геолекспертиза», м. Київ

до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне

товариство «Чорноморнафтогаз», м. Київ

про стягнення 287767,77 грн.

Суддя Христенко О.О.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 09-07 від 25.03.2016;

від відповідача (заявник): ОСОБА_2 - довіреність № 3 від 05.01.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Київської області від 07.10.2014 у справі № 911/3055/14 задоволено частково позовні вимоги державного геологічного підприємства «Державна комісія з експертизи геологічних проектів та кошторисів «Геолекспертиза», стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» 250179,20 грн. заборгованості та 5003,58 грн. судового збору.

28.10.2014 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 07.10.2014 видано відповідний наказ.

На підставі ухвали господарського суду від 06.07.2015 видано дублікат наказу від 28.10.2014.

Ухвалою суду від 26.08.2015 задоволено заяву публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та відстрочено виконання рішення суду від 07.10.2014, до 01.01.2016.

15.03.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» надійшла заява № 154/16 від 11.03.2016 (вх. № 5496/16 від 15.03.2016) про відстрочку виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи свою заяву, боржником зазначено, що через націоналізацію нелегітимною владою Республіки Крим майна підприємства, він не мав змоги здійснювати господарську діяльність, що потягло за собою відповідні фінансові складнощі. Станом на теперішній час боржником здійснюються всі можливі дії для відновлення своєї господарської діяльності, що надасть суб'єкту господарювання можливість розрахуватись за своїми грошовими зобов'язаннями.

Крім того, боржником до поданої заяви надано докази вчинення дій, спрямованих на забезпечення можливості експлуатації Стрілкового газородовища для постачання споживачам Генічеського району залишків природного газу. Відповідач стверджував, що отримання коштів від реалізації природного газу, видобутого на газовому родовищі «Стрілкове», на сьогодні є єдиним джерелом отримання не тільки прибутку, а й взагалі доходів для нього. На зазначеному газовому родовищі розміщена газоносна станція та цілий технічно-майновий комплекс, який забезпечує видобування природного газу для надання житлово-комунальних послуг, зокрема опалення житла та підприємств комунальної та державної форми власності Генічеського району Херсонської області. Після відходу окупаційних російських військ з території Арабатської стрілки виявилось, що газоносна станція була в критичному стані, моніторинг щодо недопущення появи аварій, екологічних катастроф не проводився, втрачено контроль над підрахунком видобутого природного газу, тощо.

Боржник наголошував, що відстрочка виконання судового рішення по даній справі до 01.01.2016, надана судом вперше за ухвалою від 26.08.2015, використана для відновлення експлуатації газового родовища для постачання газу споживачам на території Генічеського району Херсонської області, відновлення контролю над підрахунком видобутого природного газу, запущено моніторинг щодо недопущення появи аварій, екологічних катастроф. Для безпосереднього забезпечення контролю за безаварійною експлуатацією об'єктів газового родовища, боржником прийнято на роботу працівників оперативно-виробничого відділу, які слідкують за тим аби не допустить виникнення аварій, катастроф та дозволить безперебійне постачання природного газу споживачам. Окрім цього, на газоносній станції працює штат працівників, які забезпечують відновлення господарської діяльності товариства, зокрема механізмом переміщення природного газу, що за технологією побудови газотранспортної системи потрапив на газове родовище «Глібовське», яке на сьогодні знаходиться на окупованій території Криму і, що у разі застосування до боржника заходів примусу з боку органів державної виконавчої влади, зокрема накладення арешту на кошти, призведе до скорочення/звільнення штату працівників, які задіяні в робочому процесі на газовому родовищі та в механізмі повернення природного газу з окупованої території. Для споживачів у цьому районі видобутий природний газ в родовищі «Стрілкове» є єдиним джерелом для забезпечення їх потреб в опалювальний сезон, тощо.

Дане родовище експлуатується боржником спільно з ПАТ «Пласт», про що між компаніями укладено Договір про спільну діяльність від 05.03.2014 № 272-14.

ПАТ «Пласт» згідно до умов названого Договору має право на реалізацію природного газу, за що отримує відповідні прибутки і, що лише після сплати останнім податків і зборів, публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» зможе отримати належну йому частку від спільної діяльності.

Також, відповідач звертає увагу суду на те, що ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» внесено до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою КМУ від 04.03.2015 № 83 «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави».

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та ухвали суду від 18.03.2016, заяву публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» прийнято до розгляду суддею Христенко О.О. та призначено її розгляд в судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні 30.03.2016 представник заявника підтримав викладені у заяві мотиви і доводи та просив суд відстрочити виконання рішення суду від 26.08.2015, до 10.01.2017.

28.03.2016 через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду, в якому стягувач заперечує проти надання відстрочки та просить суд відмовити в її задоволенні.

Стягувач заперечуючи проти відстрочення виконання судового рішення, зазначав, що боржник володіє як грошовими коштами, так і майном, що вказує на значне фінансове становище боржника, який повністю може контролювати свою господарську діяльність та отримувати прибуток, у зв'язку з чим стверджував про відсутність обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Крім того, позивач просив суд врахувати й те, що останній також є державним підприємством та через невиконання боржником своєчасного обовязку щодо погашення заборгованості, Державний бюджет України недоотримує кошти в сумі 287767,77 грн., а стягувач продовжує нести збитки.

Розглянувши заяву № 154/16 від 11.03.2016 публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, обєктивно оцінивши докази, господарським суд Київської області приходить до висновку про часткове задоволення заяви публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право відстрочити виконання рішення (ухвали, постанови).

По суті, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Стаття 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Однак, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З викладеного у заяві боржника вбачається, що він намагається поновити та стабілізувати свою господарську діяльність, за результатами якої буде розраховуватись з боргами, здійснює всі дії щоб запобігти настанню економічних та екологічних збитків державі та навколишньому середовищу, повернути активи під свій контроль, забезпечити природнім газом фізичних та юридичних осіб Генічеського району Херсонської області.

Згідно зі ст.ст.1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. ОСОБА_3 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією, зокрема, визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення господарським судом Київської області від 07.10.2014 у справі № 911/3055/14 та набрання ним законної сили, юридичною адресою відповідача була - Автономна Республіка Крим, м.Сімферополь, пр. Кірова/пров. Совнаркомовський, 52/1

Станом на теперішній час відповідач є діючим суб'єктом господарювання, не визнаний банкрутом, не знаходиться в процесі ліквідації або іншого способу припинення та провадить свою діяльність у м. Києві по вул. Богдана Хмельницького, 26, оф. 505.

В матеріалах справи наявний лист № 5668/05-5 від 04.12.2014 та Сертифікат № 5592/05-4 від 03.12.2014 Торгово-промислової палати України, в якому зазначено, що обставини, які мали місце на території Автономної Республіки Крим, в тому числі, прийняття нелегітимною владою Автономної Республіки Крим постанови про визнання власністю республіки рухомого та нерухомого майна ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», унеможливили діяльність вказаного підприємства та виконання ним статутних завдань. Вказані обставини визнані Торгово-промисловою палатою України обставинами непереборної сили.

Таким чином, неможливість відповідача розпоряджатися належним йому нерухомим майном, внаслідок вищевказаних подій, відноситься до обставин, що у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України ускладнюють виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція, щодо неможливості ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» розпоряджатися належним йому нерухомим майном, викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 10.06.2015 у справі № 910/24836/14, від 22.12.2015 у справі № 910/8753/14.

Станом на теперішній час ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» здійснюються всі можливі дії для відновлення своєї господарської діяльності, що надасть суб'єкту господарювання в подальшому розрахуватись за своїми грошовими зобов'язаннями.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити і про те, що за період відстрочки виконання судового рішення, наданої згідно з ухвалою суду від 26.08.2015, заявником були вчинені дії, спрямовані на стабілізацію роботи державного підприємства з метою отримання доходу, оскільки тільки в разі отримання прибутку, відповідач зможе розрахуватись з боржником.

Крім того, слід зазначити, що 03.11.2010 Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 999 «Про визначення критеріїв віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», відповідно до п. 1 якої до об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, належать, в тому числі, підприємства паливно-енергетичного комплексу, які забезпечують цілісність об'єднаної енергетичної системи України, зокрема, диспетчерське (оперативно-технологічне) управління зазначеною системою, експлуатують магістральні та міждержавні електричні мережі; атомні електростанції; гідроелектростанції з греблями, що забезпечують водопостачання споживачам; гідроакумулюючі електростанції та гідроелектростанції (крім малих гідроелектростанцій); підприємства, що провадять діяльність з транспортування магістральними газо- та нафтопроводами і зберігання у підземних нафто- та газосховищах.

Відповідно до Постанови № 83 від 03.03.2015 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» відповідача - ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» віднесено до категорії стратегічних підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Державою застосовуються всі можливі заходи для забезпечення діяльності підприємств паливно-енергетичного комплексу на належному рівні, що фактично обумовлено забезпеченням підприємствами паливно-енергетичного комплексу життєво важливих суспільних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІД Конс» щодо офіційного тлумачення положень п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв'язку з положеннями ч.1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.115 ГПК України, п.п. 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Таким чином, за результатами розгляду заяви, суд дійшов висновку про те, що обставини, наведені відповідачем в заяві є достатніми для відстрочення виконання вказаного рішення, проте враховуючи інтереси обох сторін, а також те, що позивач також є державним підприємством, беручи до уваги його майнові інтереси та інфляційні процеси в державі, а також те, що ухвалою суду від 26.08.2015, боржнику вже надавалась відстрочка виконання рішення суду від 07.10.2014 до 01.01.2016, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та вважає можливим відстрочити виконання рішення суду від 07.10.2014 на шість місяців, до 30.09.2016.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення суду від 07.10.2014 у справі № 911/3055/14 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення суду від 07.10.2014 у справі № 911/3055/14 на 6 (шість) місяців, від дати винесення ухвали - до 30.09.2016.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя О.О. Христенко