ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 рокуСправа № 912/239/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор", м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн", м. Кіровоград

про стягнення 115 643,40 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 10.03.2016 року;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 16.11.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" (надалі - ТОВ "ІВЦ "Вектор" ) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн" (надалі - ТОВ "Протеїн-Продакшн") з вимогою (з врахуванням прийнятої до розгляду господарським судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача заборгованості за контрактом № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року в сумі 61 883,89 грн., 5 233,85 грн. 3% річних, 48 525,66 грн. інфляційних втрат, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати відповідачем поставленого позивачем товару за контрактом № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2016 року порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду та від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи.

Ухвалами суду від 16.02.2016 року, 22.03.2016 року та 31.03.2016 року розгляд справи відкладався.

Позивач неодноразово звертався до суду з клопотаннями про зобовязання відповідача надати суду довідку про банківські реквізити останнього (клопотання від 09.02.2016 року, 25.03.2016 року), з метою можливості виконання рішення господарського суду в майбутньому та належного забезпечення правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд відмовив в задоволенні вказаних клопотань, у звязку з їх безпідставністю та відсутністю необхідності надання відповідачем запитуваної позивачем інформації для подальшого виконання рішення суду.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 08.04.2016 року позов (з врахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог) підтримав в повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому ТОВ "Протеїн-Продакшн" зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем не виконано належним чином зобов'язань щодо поставки товару з відповідними технічними характеристиками, а саме поставлені вентилятори та циклони не відповідали погодженим сторонами умовам в специфікації та паспорту заводу виробника для такого виду обладнання. Також відповідач стверджує, що видаткові накладні на поставку відповідачеві товару складені з порушенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, відповідач просив застосувати до вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 3 094,19 грн. позовну давність, проте господарський суд не розглядає таку заяву, оскільки позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача лише суму основного боргу, 3 % річних та інфляційні втрати.

Також відповідачем в судовому засіданні 08.04.2016 року заявлено усне клопотання про застосування позовної давності безпосередньо до правовідносин, які склались між сторонами.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання, в звязку з його необґрунтованістю, в тому числі враховуючи той факт, що представник відповідача відмовився викласти таке клопотання в письмовому вигляді з наданням відповідного нормативно-правового обґрунтування останнього.

Інших заяв чи клопотань від сторін на час проведення судового засідання сторонами до господарського суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

06.05.2011 року між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Протеїн-Продакшн" (правонаступник - товариство з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" укладено контракт № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання (надалі - контракт), за умовами п. 1.1. якого продавець (ТОВ "ІВЦ "Вектор") зобов'язався виготовити, поставити, здійснити монтаж, здійснити пуско-наладку, ввести в експлуатацію комплект обладнання для автоматизованої дільниці приймання та зберігання насіння сої підготовчого відділення № 2 по переробці сої виробничою потужністю 500 т/доба, дільниці грануляції, шроту соєвого, провести навчання персоналу покупця (ТОВ "Протеїн-Продакшн") по роботі на поставленому обладнанні.

Відповідно до положень п. 1.2. контракту сторони погодили, що загальний перелік (номенклатура) товару, який поставляється зазначається сторонами в додатку № 2 до договору "Межі поставки".

Детальний перелік (номенклатура) обладнання, що постачається продавцем зазначається в специфікаціях з зазначенням основних характеристик.

Пунктом 1.4. контракту визначено, що загальна його сума визначається відповідно до підписаних сторонами специфікацій, які є невідємними частинами даного контракту.

Згідно до п. 2.1. контракту оплата вартості обладнання здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок продавця вказаний в даному контракті після отримання рахунку-фактури продавця наступним чином: 50% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на умовах попередньої оплати не пізніше 5 банківських днів після підписання сторонами специфікації № 1 до контракту; 30% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця через 30 банківських днів після здійснення першої передоплати; 20% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця протягом 3 банківських днів по факту 100% готовності обладнання. Оплата здійснюється після отримання письмово підтвердження продавця про 100% готовність обладнання до відвантаження на підставі специфікації та рахунку-фактури продавця.

Приймання-передача обладнання в місті його відвантаження здійснюється по кількості упаковочних місць та одиниць обладнання та оформлюється шляхом підписання накладної.

Відповідно до п. 12.1. контракту останній набирає законної сили з моменту підписання та здійснення передоплати, відповідно до умов п. 2.1.1. даного контракту. Специфікація обладнання та його вартість може бути змінена в процесі проектування, що буде відображено в додатковій угоді до даного контракту. Даний контракт діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, що передбачені даний контрактом, враховуючи гарантійні зобовязання.

Сторонами до контракту № 06/05-11 також підписано специфікації № 1 від 24.10.2011 року, № 2 від 19.09.2011 року, № 3 від 06.12.2011 року, № 7 від 03.10.2012 року, якими передбачено асортимент, найменування, кількість та ціну відповідного обладнання, що постачалось позивачем.

Крім того до контракту сторонами укладено доповнення № 1 (Графік проплат) від 06.12.2011 року, а також додатки № 1 (Гарантійні показники та технічні характеристики), №2 (Межі поставки), № 3 (Проведення монтажних, пусконалагоджувальних робіт та робіт по введенню обладнання в експлуатацію), № 4 (Технічне завдання).

Контракт, специфікації, доповнення та додатки до нього підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

На виконання умов контракту та специфікацій до нього позивач поставив на користь відповідача протягом травня 2011 року - березня 2013 обладнання на загальну суму 15 933 272,26 грн. та надав послуги протягом 2011-2012 років на загальну суму 792 183,86 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними та актами приймання передачі робіт (а.с.47-81).

Пороте відповідач розрахувався за поставлений товар та надані послуги з позивачем не в повному обсязі на суму 16 663 572,23 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками з поточного рахунку позивача (а.с.82-102).

Непогашеною залишилась заборгованість відповідача перед позивачем, як зазначає у своїх поясненнях останній, за поставлений товар частково за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року в сумі 27 466,89 грн. та частково за видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року в сумі 34 417 грн., всього за відповідачем рахується заборгованість за поставлений товар в розмірі 61 883,89 грн.

Враховуючи, що відповідач не сплатив суму заборгованості за поставлений товар позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи даний спір, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що укладений між сторонами контракт № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року містить ознаки договору поставки та підряду, а спірні правовідносини виникли в частині оплати поставленого товару.

Згідно положень до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічні положення містяться у ст. 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарський суд враховує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечено позовні вимоги у повному обсязі з тих підстав, що накладні на поставку товару не оформлені належним чином відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містять всіх необхідних реквізитів, в тому числі печатки покупця та посилання на контракт.

Господарський суд не може погодитись з позицією відповідача про те, що вказана вище обставина є підставою для відмови у позові.

Накладні на поставку товару є первинним, проте не єдиним документом, який підтверджує факт господарської операції і передачі товару.

Як встановлено господарським судом при розгляді даної справи, відповідач не заперечує сам факт поставки товару продавцем за контрактом, як і період, у який у поставлявся товар, його кількість, а також не оспорює підпис уповноваженої довіреностями (а.с.161-183) особи ОСОБА_3, яким отримано товар.

Пунктом 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних доручень на отримання цінностей, затвердженої Наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.1996 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувача, а отже довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення керівника підприємства про надання повноважень конкретній фізичній особі одержати для підприємства цінності, згідно визначених у ній переліку та кількості.

Частинами 2, 3 п. 10 відповідної Інструкції встановлено, що невикористані довіреності повинні бути повернуті працівнику підприємства, який здійснює виписування і реєстрацію довіреностей, не пізніше наступного дня після закінчення строку дії довіреності. Про використання довіреності або повернення невикористаної довіреності у журналі реєстрації довіреностей робиться відмітка про номери документів (накладних, актів тощо) на одержані цінності або про дату повернення довіреності. Повернуті невикористані довіреності гасяться надписом "невикористана" і зберігаються протягом строку, встановленого для зберігання первинних документів.

Із матеріалів справи убачається, що надані позивачем довіреності були дійсними на момент передачі товару. Докази на підтвердження того, що зазначені довіреності не були використані чи анульовані в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подавались.

Крім того, перелік обладнання, що поставлялось позивачем відповідачу в тому числі за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року та видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року відповідають переліку обладнання, що міститься в укладених до контракту сторонами специфікацій.

Також матеріали справи містять акт здачі-приймання послуг з доставки обладнання №2612 від 26.12.2011 року, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року, акт здачі-приймання робіт по договору №06/05-11 від 25.06.2011 року, вказані документи підписані представниками сторін без зауважень (а.с.74-81).

Таким чином, відсутність всіх передбачених законодавством реквізитів видаткових накладних у даному випадку не є підставою вважати факт здійснення поставки таким, що не відбувся.

Окрім того, додані позивачем до позовної заяви виписки з поточного рахунку останнього, що підтверджують часткову оплату відповідачем поставленого позивачем товару відповідно до контракту № 06/05-11, що також не заперечується ТОВ "Протеїн-Продакшн".

Відтак, часткове виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем свідчить про визнання ТОВ "Протеїн-Продакшн" зобов'язань за контрактом № 06/05-11 щодо оплати поставленого товару.

Щодо заперечення відповідача про поставку обладнання належної комплектації у відповідності до вимог встановлених договором, то суд зазначає наступне.

Листом від 18.12.2012 року № 249 відповідач повідомив позивача про поставку циклонів (п/п 94 Специфікації №3) і вентиляторів (п/п 95 Специфікації №3), які не відповідають вимогам (технічним характеристикам) обумовленим Специфікацією №3, а отже не досягнуть необхідної виробничої потужності 12000 куб. м/год., тому покупець відмовляється від прийняття товару та оплати вказаного обладнання.

Жодних доказів того, що поставлене обладнання не досягнуло необхідної виробничої потужності 12 000 куб. м/год. суду надано не було.

Господарський суд також враховує, що сторонами не було складено акта про введення в експлуатацію поставленого обладнання.

Згідно з матеріалами справи, спірне обладнання було поставлене відповідачу 11.01.2013 року відповідно до видаткової накладної № 2 (а.с.66) та отримане представником відповідача ОСОБА_3 згідно довіреності №ПП-Д0000020 від 11.01.2013 року (а.с.178), тобто після направлення листа № 249.

Крім того, позивач, враховуючи здійснену відповідачем передоплату, просить стягнути заборгованість за поставлений товар частково за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року в сумі 27 466,89 грн. та частково за видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року в сумі 34 417 грн. Отже, товар за видатковою накладною № 2 від 11.01.2013 року відповідач оплатив повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 270 Господарського кодексу України якщо комплектність товару не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором. У разі поставки некомплектних виробів постачальник (виробник) зобов'язаний на вимогу покупця (одержувача) доукомплектувати їх у двадцятиденний строк після одержання вимоги або замінити комплектними виробами у той же самий строк, якщо сторонами не погоджено інший строк.

Доказів звернення відповідача з вимогою до позивача про повернення сплаченої суми за товар поставлений згідно видаткової накладної № 2 або про доукомплектацію поставленого обладнання суду надано не було.

За викладених обставин, оскільки відповідач не надав суду доказів на підтвердження оплати суми основного боргу за поставлений позивачем товар по контракту № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року в сумі 61 883,89 грн., господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги в цій частині є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що відповідачем порушено умови контракту щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, позивач просить також стягнути з ТОВ "Протеїн-Продакшн" 5233,85 грн. 3% річних та 48 525,66 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача (а.с.120-121), господарський суд дійшов висновку про його відповідність умовам контракту, фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

В судовому засіданні 08.04.2016 року господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 77, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн" (адреса: 25491, м. Кіровоград, смт. Нове, вул. Ливарна, 10; ідентифікаційний код: 34448613) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" (адреса: 61044, м. Харків, просп. Московський, 257; ідентифікаційний код: 34629751) заборгованість в розмірі 61 883,89 грн., 5 233,85 грн. 3% річних, 48 525,66 грн. інфляційних втрат, а також 1 734,65 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.04.2016 року.

Суддя М.С. Глушков