ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2016 Справа № 907/720/13

за позовом Закарпатського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 національного природного парку, м. Великий Березний

про стягнення суми 825605,56 грн.

Колегія суддів у складі: головуючого судді Васьковського О.В., суддів

ОСОБА_2, ОСОБА_3

Представники:

прокурор Андрейчик А.М. - прокурор відділу представництва прокуратури Закарпатської

області

від позивача ОСОБА_4 завідувач юридичного сектору (дов. №68/11 від 12.01.16)

від відповідача не зявився ( у судовому засіданні 29.03.16 та 01.04.16 - ОСОБА_5 (дов.№771 від 19.11.15)

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 825605,56 грн. за порушення лісового законодавства.

Підставою для звернення прокурора з позовом стало наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними та державою, а також порушення інтересів держави, які полягають у несвоєчасній сплаті відповідачем коштів, що негативно впливає на реалізацію заходів щодо збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, охорони та відтворення лісів, посилення ї корисних властивостей, задоволення потреб суспільства у лісових ресурсах. Інтерес держави полягає у поповненні місцевих бюджетів, раціонального та законного його використання. Здійснення діяльності господарюючих субєктів, спрямованої на несвоєчасне повернення грошових коштів та призводить до неможливості державою достатнього фінансування пріоритетних напрямків економічного, соціального і культурного життя суспільства.

Прокурор просить позов задоволити та стягнути збитки з відповідача, мотивуючи тим, що за результатами перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду в ОСОБА_1 національному природному парку (далі ОСОБА_1 НПП), проведеної прокуратурою та державною екологічною інспекцією в Закарпатській області, виявлено ряд порушень вимог Закону України „Про природно-заповідний фонд», Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища», Лісового кодексу та Санітарних правил в лісах України. Так, в ОСОБА_1 НПП виявлено наступні порушення вимог природоохоронного законодавства: незаконне вирубування дерев, пошкодження до ступеня припинення росту, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту, не вивезена в установлений термін деревина з лісосіки, незадовільне очищення місць рубок від порубкового залишку, у зв'язку з чим, згідно акту за квітень 2013 нараховано шкоду в розмірі 825605,56 грн. Вказана заборгованість станом на день подання позовної заяви в повному обсязі не відшкодована.

Позивач позов прокурора підтримав та просить його задоволити з підстав, наведених прокурором у позовній заяві. У поданих 21.01.16 додаткових поясненнях позивач вказує, що згідно п.6 Акту перевірки від 29.04.13 рубка дерев здійснювалась у кварталі 9 виділ 11, а не у виділі 6, на який був виданий лісорубний квиток №340909 від 25.06.12, оскільки згідно таксаційного опису це сінокіс, отже рубка дерев працівниками ОСОБА_1 НПП проводилася не на тій площі, на яку видано лісорубний квиток, що відповідно до вимог природоохоронного законодавства трактується як незаконна рубка. Вважає, що твердження відповідача про те, що рубка незаконно зрубаних дерев здійснювалась невстановленими особами не відповідає дійсності, оскільки всі обліковані держінспекторами попенним переліком пні 258 шт. були відтавровані посадовими особами відповідача, що підтверджує безумовне здійснення незаконної рубки посадовими особами відповідача. Також, позивач доводить, що згідно п.7 Акту перевірки від 29.04.13 чітко зафіксовано, що квартал 15 виділ 6 Ужоцького ПНДВ, згідно таксаційного опису це є декоративна галявина, а рубка проведена у виділі 13, тобто не на тій площі; встановити час рубки не можливо, а директором ОСОБА_1 НПП не додано доказів для підтвердження свої доводів, що дана рубка проводилась у 2011 році, згідно лісорубного квитка №340851. У зв'язку з наведеними в поясненнях доводами позивач просить суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у поданих 07.08.13 поясненнях на позовну заяву прокурора проти позову заперечує, вказує, що рубки здійснювались на підставі видачі лісорубних квитків, за деревину внесено передоплату, складено акти на виконання лісосічних робіт, заповнені накладні на реалізацію деревини та наряд акти на виконані роботи. По суті заявлених вимог відповідачем додано пояснення до кожного розрахунку позивача з доказами в їх обґрунтування, заподіяної шкоди державі в кварталі 15 виділах 3 (4), в кварталі 9 виділі 11 (6) Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення ОСОБА_1 національного природного парку.

Ухвалою господарського суду від 15.08.14 призначено судову земельно-технічну експертизу для встановлення та оцінки наявності чи відсутності повного складу господарського правопорушення: протиправність дій (бездіяльності) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вину особи, яка заподіяла шкоду, та розмір заподіяної шкоди, з метою встановлення обставин, що характеризують склад правопорушення. Спеціальні знання потрібні були для чіткого встановлення меж земельної ділянки у кварталі 9 виділі 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення (відповідача), на якій позивачем зафіксовано порушення лісового законодавств.

У судовому засіданні 29.03.16 та 01.04.16 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, розглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила:

Закарпатською міжрайонною природоохоронною прокуратурою вивчено матеріали перевірок додержання вимог природоохоронного законодавства державної екологічної інспекції в Закарпатській області щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду в ОСОБА_1 НПП.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду за квітень 2013 року, зафіксовано наступні правопорушення: незаконне вирубування дерев, пошкодження до ступеня припинення росту, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту, не вивезена в установлений термін деревина з лісосіки, незадовільне очищення місць рубок від порубкового залишку.

Вказаними порушеннями нанесено шкоду у сумі 825605,56 грн.

Вказана сума обрахована на основі акту перевірки від 29.04.13, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року 3665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року №555 «Про затвердження санітарних правил в лісах України» та ст. 20 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища», постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.1998 року №521 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду України».

Позивач звертався до відповідача з претензією №50/14/13 від 19.06.13 (№2414/05 від 20.06.13) з вимогою відшкодувати збитки, заподіяні ОСОБА_1 НПП внаслідок порушення природоохоронного законодавства у сумі 825605,56 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок Загорбської сільської ради, Забрідської сільської ради, Ужоцької сільської ради, Костринської сільської ради, Стужицької сільської ради та Лубнянської сільської ради.

Однак, відшкодування шкоди відповідач не здійснив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були частково погашені суми позовних вимог, зокрема щодо заборгованості у сумі 510,00 грн. до Загорбської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №422 від 17.08.13; суми 579,84 грн. до Забрідьської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №424 від 17.07.13; суми 8,88 грн. до Костринської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №425 від 17.07.13 та суми 135,80 грн. до Лубнянської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №423 від 17.07.13.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив часткову сплату заборгованості на вказані суми згідно вищенаведених платіжних доручень.

Таким чином, невідшкодованою є заборгованість у сумі 823824,04 грн. до Ужоцької сільської ради та 547,00 грн. до Стужицької сільської ради.

У ході судового розгляду на вирішення судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду 15.08.14, поставлено наступні питання: встановити межі кварталу 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення; чи є порушення меж та накладення земельних ділянок кварталу 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного виділення та інших землекористувачів, відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки?; чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку у кварталі 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою і землекористування? Проведення експертизи доручено товариству з обмеженою відповідальністю „Судова незалежна експертиза України»

Згідно наданого експертною установою висновку №СЕ-1-1-332/15 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 19.10.15 за результатами оброблення даних геодезичних вишукувань, отриманих під час проведення натурного обстеження з виїздом на місце, встановлено, що ділянки незаконного вирубування дерев, що були виявлені 29.04.2013 року працівниками державної екологічної інспекції в Закарпатській області при проведенні перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства в ОСОБА_1 НПП, не знаходяться на території виділу 6 кварталу 9 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення, положення якого було визначено відповідно до координат, наданих судом як додаткові матеріали, та графічних матеріалів Планшету №3, що наявні в матеріалах справи.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду 29.04.2013 року встановлено порушення вимог ст.ст. 9-1, 21, 60, 64 Закону України „Про природно-заповідний фонд», а саме: квартал 9 виділ 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення освітлення сінокосу на площі 0,3 га згідно лісорубного квитка №340909 від 25.06.2012 року виписаного на підставі дозволу Управління охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області 6 від 25.06.2012 року. Однак, встановлено, що згідно таксаційного опису виділ 6 це сінокіс. Рубка дерев проводилася у виділі 11, тобто не на тій площі. Згідно матеріалів відведення у рубку відведено 69 дерев породи бук. Попенним переліком обліковано 258 шт. пнів (відтаврованих) від зрубаних дерев породи бук, 2 пні (відтавровано) від зрубаних дерев породи явір та 8 шт.пнів без тавра. Крім цього, у кварталі 9/11 (за межою лісосіки) виявлено 12 пнів (без відтиску тавра) від незаконно зрубаних дерев.

Висновком судової земельно-технічної експертизи встановлено, що рубка дерев проведена не на тій площі, тобто здійснювалась поза межами кварталу 9 виділ 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення, як і було встановлено актом перевірки від 29.04.2013 року. Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду 29.04.2013 року зафіксовано порушення в межах кварталу 9 виділ 11.

Крім того, по першому питанню-судовим експертом зроблено висновок про технічну неможливість встановлення межі кварталу 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення, виявлення порушень меж та накладення земельних ділянок кварталу 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення та інших землекористувачів відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та встановлення відповідності фактичного порядку користування земельною ділянкою правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку у кварталі 9 виділу 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення.

Відповідно до ст.19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, тощо.

Згідно приписів ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані: забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров'я людей; забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції; здійснювати відтворення лісів; забезпечувати підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів і збереження біотичного та іншого природного різноманіття в лісах; здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень; раціонально використовувати лісові ділянки.

Відповідно до ст. ст. 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку визначених законодавством України.

Згідно припису ч.4 ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно положення ст. 89 Лісового кодексу України, охорону і захист лісів на території України здійснюють: державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України „Про природно-заповідний фонд» охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Охорона територій та об'єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог прокурора та позивача щодо відповідальності за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, а саме за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території, оскільки лісопорушення, яке є предметом даного спору, виявлено в природно-заповідному фонді ОСОБА_1 національного природного парку, а також беручи до уваги вищеприведенні положення Лісового кодексу України, висновки експерта та пояснення прокурора, позивача.

Щодо заяв відповідача про призначення судової економіко-технічної експертизи, призначення судової земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі судова колегія констатує наступне.

Відповідно до п.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідач просить суд провести судову економіко-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: встановити межі кварталу 15 виділу 13 (6) Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення; чи є порушення меж та накладення земельних ділянок кварталу 15 виділу 13 (6) Ужоцького природоохоронного науково-дослідного виділення та інших землекористувачів, відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки?; чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку у кварталі 15 виділу 13 (6) Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою і землекористування? встановити час рубки дерев в кварталі 15 виділу 13 (6) Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення, що вказані в акті державної екологічної інспекції в Закарпатській області.

Заява про призначення судової земельно-технічної експертизи мотивована тим, що з метою перевірки обставин, встановлених в акті перевірки від 29.04.2013 року відповідачем проведено службове розслідування щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, результати якої викладені в акті від 17.06.13, з якого вбачається, що за даними проведеними бусольним зніманням всього виділу та лісосіки встановлено, що рубка проведена в кварталі 9 виділ 6, а до лісосіки за межею території УНПП примикає самовільна рубка без клейма в кількості 189 шт. дерев на землях інших користувачів. У зв'язку з цим, відповідач просить суд призначити судову земельно-технічну експертизу з метою вирішення питань, які виникли під час розгляду справи щодо визначення незаконного вирубування дерев на території відповідача чи на іншій території, яка не перебуває в постійному користування відповідача.

Прокурор у поданих 23.12.15 поясненнях заперечує проти проведення судової економіко-технічної експертизи, оскільки вважає, що наявний в матеріалах справи висновок експерта не спростовує позицію прокурора та позивача про те, що незаконні рубки дерев вчинені саме на території відповідача.

Позивач у додаткових поясненнях, поданих 21.01.16 проти заяви відповідача про призначення судової економіко-технічної експертизи заперечує. Вказує, що дана заява є необґрунтованою, без будь-яких підтверджуючих доказів, та такою, що потягне за собою наслідки затягування розгляду справи.

Прокурор та позивач також заперечують проти призначення судової земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справ з мотивів відсутності такої необхідності та наявністю висновку експерта щодо обставин справи.

Судовою колегією встановлено, що п.7 акту перевірки від 29.04.2013 року зафіксовано, що квартал 15 виділ 6 Ужоцького природоохоронного науково-дослідного відділення, згідно таксаційного опису виділ 6 це декоративна галявина, а рубка проведена у виділі 13, тобто не на тій площі. Встановити час рубки дерев не можливо.

Крім того, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.03.16 зобов'язано сторін за участю прокуратури провести спільно огляд місцевості кварталу 9 виділ 11, на якій виявлені правопорушення згідно акту перевірки дотримання ОСОБА_1 НПП вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду від 22.04.13 щодо виявлення ділянок лісопорушень, за результатами чого скласти спільний акт та подати його до господарського суду; подати додаткові пояснення щодо обставин, викладених в акті від 22.04.13. Вимоги даної ухвали суду сторонами не виконано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, висновки, за результатами проведеної судової економіко-технічної експертизи та судової земельно-технічної експертизи не можуть спростувати вищенаведених висновків судової колегії, ні вище встановленого факту наявності правопорушень у відповідача та призведе до затягування розгляду справи.

Розглянувши заяви відповідача про призначення судової економіко-технічної експертизи, призначення судової земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справ з огляду на відсутність підстав, визначених ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що такі задоволенню не підлягають, а тому у їх задоволенні належить відмовити повністю.

Позовні вимоги прокурором та позивачем належним чином обґрунтовані та доведені, відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

З огляду на часткову сплату заборгованості відповідачем у сумі 510,00 грн. до Загорбської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №422 від 17.08.13, сума 579,84 грн. до Забрідької сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №424 від 17.07.13, 8,88 грн. до Костринської сільської ради частково, згідно платіжного доручення №425 від 17.07.13 та 135,80 грн. до Лубнянської сільської ради в повному обсязі, згідно платіжного доручення №423 від 17.07.13.. судова колегія констатує відсутність предмету спору між позивачем та відповідачем в цій частині позовних вимог, відтак відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України провадження щодо відповідача у частині стягнення з відповідача суми 1234,52 грн. слід припинити.

Таким чином, вимога прокурора та позивача, з урахуванням часткової сплати позовних вимог, про стягнення суми 825605,56 грн. збитків за порушення лісового законодавства підлягає задоволенню частково в розмірі 824371,04 грн.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача в доход державного бюджету підлягають стягненню судові витрати у сумі 12365,57 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 1, 4-6, 15, 24, 29, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 національного природного парку (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Незалежності, 7, код 30104729) суму 824371,04 грн. збитків за порушення лісового законодавства до спеціального фонду місцевих бюджетів рад сільських рад Великоберезнянського району: суму 823824,04 грн. до Ужоцької сільської ради на р/р 0055 та суму 547,00 грн. до Стужицької сільської ради на р/р 0053, банк одержувача ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО банку одержувача - 812016, код платежу 24062100, .

Стягнути з ОСОБА_1 національного природного парку (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Незалежності, 7, код 30104729) в доход державного бюджету (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) 812016, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету 22030001, найменування суду господарський суд Закарпатської області) суму 12365,57 грн. судового збору.

Провадження в частині стягнення з відповідача суми 1234,52 грн. припинити.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.04.16.

Головуючий суддя Васьковський О.В.

Суддя Журавчак Л.С.

Суддя Ремецькі О.Ф.