РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016Справа №910/4626/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "НЕЗАБУДКА"

до публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

про скасування рішення

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Шоха С.І.(дов. від 08.06.2015)

Від відповідача: Кудаліна І.М.(дов. від 02.10.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "НЕЗАБУДКА" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про скасування рішення відповідача, що викладене в протоколі № 388 від 25.02.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 910/4626/16 порушено провадження та призначено до розгляду на 07.04.2016 .

В судове засідання 07.04.2016 прибули представники позивача та відповідача, дали пояснення по справі.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, оскільки вважає, що позивач допустив порушення, а отже акт про порушення є правомірним.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (частина 1 статті 11 Цивільного кодексу України).

Як встановлено частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

07.04.2006 між публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - постачальник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "НЕЗАБУДКА" (далі - споживач, позивач) укладено договір про постачання електричної енергії № 40483(далі договір), умовами якого передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до розділу 2 договору, під час виконання умов даного договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені даним договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п. 4.2.4 договору, позивач сплачує відповідачу вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656, за тарифами, у разі таких дій позивача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов.

Під час розпломбування приладів обліку позивача інспекторами РЕМ «Центральний» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 26.09.2014 за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 68 було виявлено порушення ПКЕЕ та складено акт про порушення № 39509 від 26.09.2014 (копія в матеріалах справи).

Порушення полягало у самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електроенергії та прихованим способом, а саме: в ході огляду лічильників та місця розташування кабелів у спеціальній коробці, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку однієї зі стаціонарних плит. При цьому дане підключення було здійснено кабелем від проколюючих зажимів у спеціальному отворі (коробці), де розміщувались у вільному доступі всі кабелі.

На підставі указаного акту комісією відповідача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ було прийнято рішення у формі протоколу № 1079 від 23.10.2014, яким встановлено вартість не облікованої електричної енергії, котра підлягає сплаті позивачем. Сума нарахувань за актом про порушення склала 467 731,13 грн. (копія в матеріалах справи).

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.01.2015 у справі № 910/24034/14 відмовлено у задоволенні позову позивача щодо скасування рішення за актом про порушення. В даному рішенні, зокрема, встановлено наступне:

07.04.2006р. між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «НЕЗАБУДКА» (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 40483, умовами якого передбачено, що постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема . Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

За умовами договору, постачальник електричної енергії зобов'язується виконувати умови договору, постачати споживачу електроенергію як різновид товару та повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію через засоби масової інформації за п'ять днів до введення їх в дію.

Відповідно до п. 2.2. договору споживач зобов'язується виконувати умови цього Договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору, Оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами Додатків "Порядок розрахунків за електроенергію, та зняття показань електролічильників споживачів", забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю за показниками якості електроенергії та ін.

Згідно з п. 7.1. договору, облік електроенергії, спожитої Споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж Споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх показання не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником електричної енергії розрахунковим шляхом згідно з вимогами Додатків "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів ".

Пунктом 7.2. договору встановлено, що, у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж Електропередавальної організації та Споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показань розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та оформляються додатком «розрахунок втрат електричної енергії в мережі споживача».

Відповідно до п. 7.3. договору, якщо середньомісячне споживання електроенергії Споживачем за будь-якою точкою обліку протягом 2 послідовних місяців є нижчим від визначеного пунктом 1.5.17 ПУЕ, Споживач протягом 10 днів наступного розрахункового місяця звертається до Постачальника електричної енергії щодо приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ.

Згідно з п. 7.5. договору, на підставі показань засобів обліку електричної енергії та умов Додатка "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів" оформляються такі документи:

- акт про використану електричну енергію;

- акт про результати замірів електричної потужності.

За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку показання надаються окремо за кожною точкою обліку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що протягом 2006-2014 років відповідач здійснив ряд перевірок, зокрема - Акт від 16.03.2011 , Акт від 31.07.2014, крім того, позивач систематично перевірявся Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в місті Києві, що підтверджується відповідними актами (зокрема у 2013 р. у період з 08.01.2013 року по 14.01.2013 року було проведено планову перевірку даним органом, 28.05.2013 р. було проведено позапланову перевірку даним органом, та не виявлено будь-яких порушень - докази цього містяться в матеріалах справи).

29.05.2013 на вимогу позивача спеціальною організацією - ТОВ «СМ ЕЛЕКТРО» - було складено технічний звіт №112/13 про проведення електровимірювальних та випробувальних робіт електроустаткування та електропристроїв відповідно до вимог ПТЕ та ПТБ.

26.09.2014 представники відповідача прибули для розпломбування старих засобів обліку.

В ході огляду лічильників та місця розташування кабелів у спеціальній коробці, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку однієї зі стаціонарних плит. При цьому дане підключення було здійснено кабелем від проколюючих зажимів у спеціальному отворі (коробці), де розміщувались у вільному доступі всі кабелі.

У зв'язку з виявленням такого самовільного підключення до електромережі представниками відповідача було складено Акт про порушення №39509 від 26.09.2014 р., в якому описувалось виявлене порушення, однак, як нібито виконане «приховано...за декоративною панеллю (яка при здійсненні відключення не демонтувалась та жодним чином не впливає на виявлення порушення) і сховане за морозильною камерою (яка стояла поруч, є нижчою від отвору та не перешкоджає вільному доступу до отвору, де було виконано самовільне підключення)», і яке нібито «при контрольному огляді виявити порушення можливості не було».

При цьому вже при складенні Акту №39509 представники відповідача допустили грубе порушення вимог Національної комісія з питань регулювання електроенергетики України, яка у своїй Постанові №28 від 31.07.96 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» дає чітке визначення поняттю «прихована електропроводка» - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити».

У зв'язку з тим, що позивач від самого початку не погодився і з тим, що самовільне підключення виконано приховано, представники позивача відмовились від підписання Акту та надали відповідачу свої зауваження (лист № 7 від 16.10.2014 р.).

Зокрема, в зауваженнях з посиланням на відповідні пункти ПКЕЕ було обґрунтовано, що виявлене самовільне підключення не може бути визнано здійсненим приховано, з огляду на наявність чіткого визначення у ПКЕЕ щодо того, що таке є «прихована електропроводка» та період нарахування має бути здійснений відповідно до Методики - від останньої планової перевірки, що мала місце у позивача 31.07.2014 року до дати виявлення порушення - 26.06.2014 року, коли було здійснено відключення (з вилученням частини кабелю) самовільного підключення.

В подальшому дані зауваження позивача при прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення про проведення нарахування за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (затверджено Постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006 р. (зі змінами і доповненнями) (в подальшому - Методика) враховано не було, що і призвело до прийняття незаконного рішення.

Відповідне оскаржуване Рішення відповідача, оформлене Протоколом №1079 від 23.10.2014 року, в якому, з посиланням на п.2.9. зазначеної вище Методики, відповідач здійснив нарахування позивачу суми в розмірі 467731,13 грн. та виставив рахунок №40483015/акт 39509 від 23.10.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 у справі 910/24034/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2015, скасовано рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення № 39509 від 26.09.2014 ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», що оформлене протоколом № 1079 від 23.10.2014.

Скасовуючи вказане рішення, Київський апеляційний господарський суд зазначив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи протягом всього часу дії договору відповідачем неодноразово проводились перевірки позивача, які не виявляли жодних самовільних підключень. Зокрема, щодо графіка проведення таких перевірок матеріали справи містять наданий відповідачем додаток 12 до договору. (а.с. 133 т.1).

Відповідно до п. 3.33 ПКЕЕ (в редакції, що діяла на час укладення договору) технічні огляди мають здійснюватись відповідачем не рідше одного разу на три роки.

Остання дата повірки лічильників була зафіксована у 2011 році.

31.07.2014 відповідачем було проведено перевірку позивача та встановлено необхідність, зокрема, провести повірку лічильників, заміну їх та трансформатора (акт №2712 про невідповідність розрахункового засобу обліку метрологічним характеристикам, вимогам ПУЕ та ПКЕЕ (а.с.29,30 т.1). При цьому, в акті дана перевірка значиться як планова.

Строк для виконання вимог, викладених в акті від 31.07.2014 визначено до 31.08.2014. У вказаний строк позивач звернувся до відповідача з заявою, що підтверджується актами про розпломбування (а.с.31,32 т.1).

Крім того, технічний звіт від 29.05.2013 №112/13 вказує, що у 2013 році відповідачем проводилась повна перевірка всіх електроустановок і кабелів позивача.

Враховуючи п.1.2 ПКЕЕ, в якому надається визначення поняттю «прихована електропроводка» та те, що огляд 26.09.2014 проводився візуально, немає доказів, що при огляді використовувались технічні чи спеціальні засоби, суд апеляційної інстанції вважає твердження відповідача, що електропроводка була прихована, необґрунтованим.

Як зазначено вище, п.2.9 Методики чітко визначає механізм та формулу нарахування коштів за недораховану електроенергію.

Відповідач наводить розрахунок за період з 27.09.2011 по 29.09.2014 (понад три роки).

Проте, відповідач порушив вимоги п.2.9 Методики в частині періоду нарахування.

В даному випадку, період нарахування суми коштів, що підлягають сплаті не може перевищувати термін від останньої планової перевірки, що мала місце 31.07.2014, до дати виявлення порушення - 26.09.2014, коли було здійснено відключення (з вилученням частини кабелю) самовільного підключення та не було відімкнено жодну з електроустановок, про що прямо зазначено у акті №39509.

Матеріали справи (а.с.42-44, 81 т.1) містять дані про використану позивачем електричну енергію до «самовільного» підключення та «після усунення самовільного підключення», з яких вбачається, що споживання електроенергії «після усунення самовільного підключення» скоротилось, що свідчить про безпідставність здійснення нарахувань, оскільки позивачем не заподіяно збитків відповідачу.

Пункт 6.41 ПКЕЕ визначає вимоги до акта, який складається представниками відповідача при порушенні ПКЕЕ, зокрема, в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти ПКЕЕ, та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Всупереч зазначеним вказівкам акт не містить: даних про використання спецзасобів або здійснення демонтажних робіт для визнання підключення «прихованим», належних даних (схеми) про розташування засобів обліку; переліку струмоприймачів, приєднаних до електричної мережі та режиму їх роботи (п.5 акта, в якому замість найменування струмоприймача, їх кількості, потужності та режиму роботи зазначено, що «технічні паспорти струмоприймачів не надані» без визначення назви цих струмоприймачів та їх кількості), часу роботи струмоприймачів протягом доби, переліку об'єктів, відключених від електропостачання.

В акті зазначено п.3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ , які не містять опису порушення, а є загальними пунктами щодо обов'язків позивача та порядку проведення перевірок.

Отже, акт про порушення від 26.09.2014 №29509 є неналежним доказом порушення позивачем ПКЕЕ, в розумінні ст. 33 ГПК України, оскільки складений з порушенням вимог ПКЕЕ та Методики.

Судом першої інстанції не було надано оцінки акту від 31.07.2014 №2712, технічному звіту від 29.05.2013 №112/13 про проведенню електровимірювальних та випробувальних робіт електроустаткування та електропристроїв відповідно до вимог ПТЕ та ПТБ та не досліджено правильність оформлення акта від 26.09.2014 №39509, що призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції також необґрунтовано залишив поза увагою той факт, що Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в місті Києві при проведенні планових перевірок у 2013 у період з 08.01.2013 по 14.01.2013 не виявлено будь-яких порушень зі сторони позивача.

Таким чином, КАГС зазначив, що позовні вимоги ТОВ ТВФ «Незабудка» підлягають задоволенню - рішення комісії по розгляду акта про порушення від 26.09.2014 №39509, оформлене протоколом від 23.10.2014 №1079, підлягає скасуванню.

Як зазначив позивач, відповідач систематично направляв на його адресу вимоги щодо «погашення заборгованості» в сумі «донарахування» за скасованим судом рішенням відповідача та погрожував відключенням електричної енергії.

Оскільки рішення судів відповідачем ігнорувались, на звернення позивача належні відповіді не давались, для припинення незаконної діяльності відповідача, позивач звернувся, зокрема, до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з запитом, щодо правомірності діяльності відповідача, та отримав на своє звернення лист №14114/20-15 від 31.12.2015 щодо незаконності дій відповідача, та з прямою вказівкою на необхідність приведення взаємовідносин між позивачем і відповідачем у відповідність ддо вимог чинного законодавства та для відповідача обов2язок скасувати Акт №39509 від 26.09.2014 як незаконний.

Отримавши відповідь НКРЕКП, позивач листом №37 від 12.02.2016 направив його на адреси відповідача, особам, які підписували вимоги «погасити заборгованість» та «здійснювали донарахування недорахованої електричної енергії», з вимогою прийняти дану інформацію до відома, та припинити незаконну діяльність щодо позивача з «донарахування» йому «недорахованої електричної енергії» за незаконним Актом.

У відповідь 02.03.2016 на адресу позивача надійшов лист від відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО», щодо прийняття чергового рішення про «донарахування недорахованої електричної енергії» та прийняття комісією відповідача такого рішення на підставі все того ж незаконного Акту №39509 від 26.09.2014, але вже новим Протоколом №388 від 25.02.2016. Представники позивача на засіданні були відсутні, протокол та долучені до нього документи отримали поштою.

Згідно з документами, що долучались до листа, таке рішення про «донарахування» прийнято на підставі Протоколу №388 від 25.02.2016. До листа ще було долучено Розрахунок та Рахунок №40483015/акт39509 від 25.02.2016 на суму 31531,44 грн., що складався на підставі все того ж Акту, який на вимогу НКРЕКП мав бути скасований, однак знову був використаний відповідачем для прийняття рішення, що оскаржується позивачем.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 40483 від 07.04.2006, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 277 Господарського кодексу України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (надалі - ПКЕЕ), ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Засоби обліку - засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності.

У п.п.15, 16 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, із змінами, (далі - Правила) зазначено, що постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Як зазначено судом вище, 26.09.2014 представниками публічного акціонерного товариства "Київенерго" складено акт про порушення № 39509, яким встановлено, що позивач при користуванні електричною енергією за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 68, самовільно підключив електропроводку до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електроенергії та прихованим способом, а саме: в ході огляду лічильників та місця розташування кабелів у спеціальній коробці, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку однієї зі стаціонарних плит. При цьому дане підключення було здійснено кабелем від проколюючих зажимів у спеціальному отворі (коробці), де розміщувались у вільному доступі всі кабелі.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Згідно п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Відповідно до правил користування електричною енергією, контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства электроустановок" (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам.

Таким чином, з наведеного вище випливає, що метою контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки є візуальне обстеження цілісності засобу обліку для виявлення без використання спеціальних технічних засобів та часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

За змістом ст.ст. 216,217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недорахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Таким чином, очевидним є те, що «донарахування» електричної енергії є одним з видів відповідальності, і очевидним є те, що позивача відповідач намагається повторно притягнути до відповідальності.

Проте суд наголошує, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг визнала Акт №№39509 від 26.09.2014 таким, що має бути скасований, а відтак, в основу рішення відповідача, що оскаржується позивачем, покладено незаконний документ, і даний документ не може бути підставою для законного і обґрунтованого рішення.

Вказівки НКРЕКП для відповідача є обов'язковими, оскільки даний орган встановлює порядок діяльності відповідача на відповідному ринку, де відповідач займає монопольне становище.

Відповідно до Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» (надалі - Постанова НКРЕ), (п.5.) основним документом, що регулює взаємовідносини між споживачем та постачальником електричної енергії є Договір.

Крім Договору, дана Постанова НКРЕ визначає як обов'язкові до виконання споживачами затверджені нею Правила користування електроенергією та Методики НКРЕ, це саме закріплено і в Договорі.

У п.6. даної Постанови НКРЕ описується порядок дій при виявленні порушень та способи оскаржень незаконних дій відповідача, зокрема:

6.42. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі Звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов'язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.

У разі звернення споживача до суду щодо оскарження рішення комісії споживач впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу повідомляє про це постачальника електричної енергії (до прийняття постачальником електричної енергії рішення про обмеження або відключення електропостачання) та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. У разі неотримання постачальником електричної енергії ухвали про відкриття провадження у справі впродовж 20 робочих днів з дня реєстрації позовної заяви канцелярією суду постачальник електричної енергії може звернутись до суду щодо встановлення факту порушення провадження у справі.

На період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил обмеження та відключення електропостачання такого споживача, пов'язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч. 1 ст. 217 ГК України).

Згідно частини 5 ст. 277 ГК України, відповідальність за порушення Правил користування енергією встановлюється законом.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці у тому числі є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Правилами користування електричною енергією визначено, що збитки (з вини споживача) це витрати, недоотримана вигода (за винятком доходу від реалізації недоврахованої електричної енергії) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження електроустановок через зловмисну чи недбалу діяльність споживача (субспоживача) або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення електроустановок та електропостачання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання недійсним рішення публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформленого протоколом № 388 від 25.02.2016 по розгляду акта про порушення № 39509 від 26.09.2014.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "НЕЗАБУДКА" задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код - 00131305), оформленого протоколом № 388 від 25.02.2016 по розгляду акта про порушення № 39509 від 26.09.2014.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код - 00131305) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "НЕЗАБУДКА" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 68, ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 13.04.2016