КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. cправа№ 16/3163

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Небилиця Р.В.

відповідача - Єрьоменко В.В.

ППВР ДВС- не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.12.2015 р.

за скаргою Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари» на дії підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області

у справі № 16/3163 (суддя - Грачов В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Черкаської філії

до Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари»

про звернення стягнення на предмет іпотеки та на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі Черкаської філії (далі - позивач) звернувся з позовом до Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари» про звернення стягнення на нерухоме майно, яке складається з нежитлових будівель: приміщення адміністративно-виробничої будівлі з прибудовами та підвалом (літ. А-2), а саме: приміщення І-го поверху №№ 7-20, № 22, №№ 27-58, № 60, № 61, приміщення підвалу №№ 8, 9, 10, 11, приміщення ІІ-го поверху №№ 20-31, №№ 41-47, загальною площею 2 343,1 кв.м, прохідна (літ З-І), площею 15,8 кв.м, склад (літ. Б-І), площею 33,7 кв.м, склад (літ.Д), холодильники (літ. В, Г, Е, Ж), та є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором № 7208Z17, а також на обладнання: рефрижератори №№ 1, 2, 3 з холодильно-нагрівальними установками ВР-1М, камера коптильна КК-4, закаточна машина КЗК79, та є предметом забезпечення згідно з договором застави № 7208Z18, яке розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Хоменка, 19 в сумі 3 313 645,71 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.02.2010 р. у справі № 16/3163, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.04.2010 р., позов задоволено повністю.

31.05.2010 р. на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 05.02.2010 р. суду було видано наказ.

18.07.2011 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управляння юстиції у Черкаській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 31.05.2010 р. у справі № 16/3163.

02.12.2015 р. ЗАТ «Підприємство «Культтовари» звернулося до Господарського суду Черкаської області зі скаргою на дії Підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, в якій просив визнати дії головного державного виконавця Горбатюк В.П. по складанню акта уцінки від 23.11.2015 р. арештованого майна, що належить боржнику на праві приватної власності, незаконним та скасувати вказаний акт.

В процесі розгляду справи місцевим судом, ЗАТ «Підприємство «Культтовари» подало заяву про зменшення заявлених вимог, в якій просило суд визнати результати торгів по лоту № 93006, № 93005, що відбулися 07.09.2015 р., щодо реалізації майна боржника недійсними.

Ухвалою Господарського суду від 28.12.2015 р. у справі № 16/3163 в задоволенні скарги ЗАТ «Підприємство «Культтовари» на дії Підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Закрите акціонерне товариство «Підприємство «Культтовари» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити скаргу про визнання незаконними дій підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що в порушення норм прикінцевих положень і ст. 49 Закону України «Про іпотеку», ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», а також законодавства про проведення електронних торгів державний виконавець провів треті торги і уцінку майна з метою виставлення його на торги з перевищенням повноважень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 16/3163 та призначено справу до розгляду на 10.03.2016 р.

10.03.2016 р. через відділ документального забезпечення від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Супой» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні цього клопотання, оскільки в суді не було обґрунтовано яким саме чином розгляд вказаної скарги у даній справі вплине на права або обов'язки ТОВ «Супой».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 р. розгляд справи було відкладено до 24.03.2016 р.

В засідання суду, призначене на 24.03.2016 р., представник ППВР ДВС не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення, наявними у матеріалах справи.

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду скарги та доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування розгляду скарги та порушення її строків розгляду, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Наведене також не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Обґрунтовуючи скаргу на дії підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, скаржник посилається на те, що згідно даних СЕТАМ, електронні торги не відбулись через відсутність зареєстрованих учасників торгів 25.08.2015 р. за лотом № 88797 та 07.10.2015 р. за лотом № 97233. На електронні торги виставлялось майно: приміщення адміністративно-виробничої будівлі з прибудовами та підвалом (літ. А-2) за стартовою ціною 4 329 600,00 грн станом на 25.08.2015 р. та 07.10.2015 р. за стартовою ціною 4 113 120,00 грн.

03.11.2015 р. Відділ ДВС звернувся до стягувача з листом № 4021/21-28/5 з пропозицію залишити за собою нереалізоване майно.

04.11.2015 р. Відділ ДВС звернувся з листом № 4030/21-28/5 до Головного територіального управління юстиції з питань виконавчої служби з проханням зняття з реалізації лота № 97233 через неможливість призначення третіх торгів відповідно до Закону України «Про іпотеку».

Листом № 072-19/1247 від 19.11.2015 р. стягувач не погодився з пропозицією Відділу ДВС залишити за собою нереалізоване майно і просив вжити заходів для проведення третіх прилюдних торгів.

23.11.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області складено акт уцінки арештованого майна, відповідно до якого вартість майна до уцінки складала 4 329 600,00 грн, а після уцінки складає 2 164 800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

В постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23.04.2014 р. у справі № 6-26цс14 зазначено, що оскільки в силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі порушення боржником своїх зобов'язань, то з урахуванням норм ст. 2 ЦПК України, ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» на правовідносини з реалізації заставленого майна з прилюдних торгів, які виникли після 16.10.2011 р., не поширюється норма п. 2 розд. II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», до них застосовуються положення ч. 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідних виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 62 вищевказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нереалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ст. 82 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі ст. 58 цього ж Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 р. № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Як передбачено п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», розглядаючи скарги на дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам. Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Разом з тим, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.08.2014 р. у справі № 914/2964/13.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що дії державного виконавця щодо складання акта уцінки майна та проведення третіх прилюдних електронних торгів не суперечать нормам законів України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», а тому відсутні правові підстави для визнання цих дій державного виконавця неправомірними.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Однак, відповідачем не наведено жодних переконливих доказів, які б призводили до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду, та не доведено порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладених обставин справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правильно застосовано норми процесуального права, повно та всебічно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.12.2015 р. у справі № 16/3163 відсутні, та апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Підприємство «Культтовари» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.12.2015 р. у справі № 16/3163 - без змін.

2. Матеріали справи № 16/3163 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та Підрозділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко