РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016Справа №910/2464/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/2464/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний

комбінат»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Норсвуд»;

про стягнення 20 160 000,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Омельченко О.О., довіреність № 52-16/47 від 29.02.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Норсвуд» про стягнення 20 160 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги № ФП 1/22-10 від 22.10.2015р. у визначений строк не повернув фінансову допомогу в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 20 160 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016р. порушено провадження у справі № 910/2464/16 та призначено її розгляд на 17.03.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2016р. розгляд справи було відкладено на 31.03.2016р., у зв'язку з неявкою представників сторін.

Присутній у судовому засіданні 31.03.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 16.02.2016р. та ухвали від 17.03.2016р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 16.02.2016р. та ухвалу від 17.03.2016р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2015р. між позивачем (за договором - позикодавець) та відповідачем (за договором - позичальник) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФП 1/22-10, у відповідності з п.п. 1.1., 1.3., 3.1. якого позивач передає у власність відповідачу грошові кошти в сумі 20 160 000,00 грн., а останній приймає її для поповнення обігових коштів на цілі, передбачені його статутом та зобов'язується повернути суму фінансової допомоги у визначений договором строк.

Відповідно до п.2.3 договору, датою надання фінансової допомоги відповідно до цього договору, сторони визначили дату валютування, зазначену в платіжному дорученні.

З матеріалів справи вбачається факт належного виконання позивачем зобов'язань за договором щодо надання фінансової допомоги загалом в сумі 20 160 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 122147 від 23.10.2015р.

За умовами п.3.2 договору, фінансова допомога надається на строк з моменту перерахування суми фінансової допомоги в повному обсязі на рахунок відповідача до 22.10.2016р.

В положеннях п.4.2 договору наведено запевнення та гарантії, надані відповідачем.

Умовами п.3.6 договору сторони визначили, що неправдивість або невірність запевнень та гарантій, коли будь-які запевнення, гарантії або заяви відповідача, надані ним в цьому договорі або у зв'язку з ним, є або стануть неправдивими, невірними або недійсними в будь-якому відношенні на момент, коли вони надаються або мають бути надані, або в будь-який час протягом строку дії договору (пп.3.6.3 договору) становить випадок невиконання, незалежно від того, чи відбулось його настання з вини відповідача або внаслідок обставин поза контролем відповідача.

Так, позивачем отримано лист головного слідчого управління СБУ вих. № 6/16588 від 09.12.2015р., копія якого міститься в матеріалах справи, з якого позивачу стало відомо про порушення 21.08.2015р. проти відповідача кримінального провадження.

Тобто, кримінальне провадження вже було порушено станом на момент укладення спірного договору, що свідчить про порушення відповідачем умов договору в частині гарантій повернення коштів.

Умовами п.3.7 договору передбачено, що у будь-який час після настання будь-якого з випадків невиконання, позивач має право вимагати від відповідача усунення випадку невиконання протягом 5-денного строку. Якщо випадок невиконання не буде усунений протягом встановленого строку, позивач має право:

3.7.1. розірвати цей договір та вимагати негайного повернення суми фінансової допомоги, а також сплати будь-яких інших сум, визначених у цьому договору; та/або

3.7.2. скористатися будь-якими засобами правового захисту, які позивач має згідно законодавства, що застосовується.

З огляду на лист головного слідчого управління СБУ вих. № 6/16588 від 09.12.2015р. та положення п.п. 3.6., 3.7. договору, позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 52-16/06 від 11.01.2016р. з вимогою про усунення випадку невиконання протягом 5-денного строку з моменту отримання даного листа.

В зв'язку з неотриманням відповіді на вищезазначений лист, позивач у відповідності до пп.3.7.1 договору надіслав відповідачу лист вих. № 52-16/45 від 21.01.2016р., в якому повідомляв відповідача про розірвання договору про надання поворотної фінансової допомоги № ФП 1/22-10 від 22.10.2015р. та вимагав повернення фінансової допомоги в сумі 20 160 000,00 грн. Однак відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що відповідач повну суму фінансової допомоги в розмірі 20 160 000,00 грн. позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача поворотну фінансову допомогу в сумі 20 160 000,00 грн. в судовому порядку.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором становить 20 160 000,00 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За своєю цивільно-правовою природою договір поворотної фінансової допомоги є договором позики.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття1046 Цивільного кодексу України).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, уклавши вказаний договір, позивач та відповідач реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини, вибір контрагента, визначення умов договору та встановлення його змісту, зокрема, погодили предмет договору, взаємні права і обов'язки, суму договору, строк повернення позичальником фінансової допомоги, строк дії договору, відповідальність сторін та інші умови.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу фінансову допомогу, обумовлену договором, на загальну суму 20 160 000,00 грн., а відповідачем не надано доказів повного повернення грошових коштів на суму 20 160 000,00 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача поворотної фінансової допомоги в сумі 20 160 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Норсвуд» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 28/2; ) на користь публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (50026, м. Кривий Ріг, Інгулецький район; ) 20 160 000 грн. заборгованості та 206 700 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.04.2016р.

Суддя А.І. Привалов