ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" квітня 2016 р.Справа № 922/432/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Укрсхідліфт", м. Харків
до Комунального підприємства "Жилсервіс" Первомайської міської ради Харківської області, м. Первомайський 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Первомайська міська рада Харківської області, м. Первомайський
про стягнення 270299,95 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № б/н від 08.01.2016 р.

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю № б/н від 25.02.2016 р.

3-ї особи на стороні відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Укрсхідліфт" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилсервіс" Первомайської міської ради Харківської області (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором підряду № 42/14 від 03.02.2014 р. за виконані роботи з технічного обслуговування та ремонту машин загальної призначеності у розмірі 270299,95 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2016 р. розгляд справи було відкладено на 05.04.2016 р. о 11:00.

Представники сторін надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 11181 від 05.04.2016 р.), яка судом була задоволена.

Сторони, через канцелярію господарського суду 30.03.2016 р. за вх. № 10564, надали заяву про затвердження мирової угоди по справі з мировою угодою по справі від 29.03.2016 р., яка судом долучена до матеріалів справи.

Господарський суд, дослідивши мирову угоду по справі № 922/432/16 від 29.03.2016 р., укладену між сторонами, встановив, що згідно умов даної мирової угоди відповідач зобовязувався протягом десяти банківських днів з дня набрання чинності мирової угоди у справі, сплатити на користь позивача заборгованість за договором № 42/14 на виконання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 03.02.2014 р., укладеного між сторонами, яка на день підписання цієї угоди становить 154627,19 грн., та судові витрати у розмірі 2027,50 грн. Позивач відмовлявся від права вимоги до відповідача щодо стягнення інфляційного збільшення суми заборгованості, трьох відсотків річних, а також неустойки та будь-яких інших штрафних санкцій, право вимагати сплату яких виникло на підставі договору № 42/14, та відповідно до закону, у звязку із виникненням заборгованості.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 78 ГПК України одним із способів вирішення господарського спору - є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв'язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов (п. 3.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Проте, суд зазначає, що предметом позову в даній справі є стягнення суми заборгованості за договором № 42/14 від 03.02.2014 р. за виконані роботи з технічного обслуговування та ремонту машин загальної призначеності у розмірі 270299,95 грн. Отже, положення п.2 мирової угоди по справі № 922/432/16 від 29.03.2016 р., про відмову позивача від права вимоги до відповідача щодо стягнення інфляційного збільшення суми заборгованості, трьох відсотків річних, а також неустойки та будь-яких інших штрафних санкцій, право вимагати сплату яких виникло на підставі договору № 42/14, та відповідно до закону, у звязку із виникненням заборгованості, виходить за межі предмета позову в даній справі та не може бути включено до умов мирової угоди по даній справі.

З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви сторін про затвердження мирової угоди по справі від 29.03.2016 р.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду надав клопотання (вх. 10584 від 30.03.2016 р.) згідно якого просив суд покласти судові витрати у розмірі 2027,50 грн. на позивача. Дане клопотання судом долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду надав клопотання (вх. 11180 від 05.04.2016 р.) про припинення провадження у справі з платіжним дорученням № 3646 від 01.04.2016 р., яке судом долучено до матеріалів справи. Згідно клопотання представник відповідача просив суд припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки відповідачем у повному обсязі виконані грошові зобов'язання перед позивачем, які є предметом спору, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи, а також платіжним дорученням № 3646 від 01.04.2016 р.

У судовому засіданні представники сторін підтримали клопотання про припинення провадження у справі та просили суд припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи те, що після порушення провадження у справі відповідачем була повністю сплачена заборгованість за договором № 42/14 від 03.02.2014 р. у розмірі 270299,95 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 3373 від 15.02.2016 р., № 3402 від 19.02.2016 р., № 3515 від 11.03.2016 р., № 3517 від 14.03.2016 р. та № 3646 від 01.04.2016 р., господарський суд прийшов до висновку, що клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1. ч.1. ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Приймаючи до уваги те, що у судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про покладення судових витрат у розмірі 2027,50 грн. на позивача, господарський суд вважав за необхідне його задовольнити та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2027,50 грн. покласти на позивача.

Щодо іншої частини суми витрат зі сплати судового збору у розмірі 2027,50 грн. суд зазначає, що дані витрати на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України, оскільки з вини відповідача спір було доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/432/16припинити .

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс" Первомайської міської ради Харківської області (64102, Харківська область, м. Первомайський, вул. Жовтнева, буд. 1, ідентифікаційний код 39045562) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Укрсхідліфт" (61168, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32335658) 2027,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Суддя ОСОБА_3