РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016Справа №904/521/16
За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (Концерн РРТ)

до Приватного акціонерного товариства "Сі-Ес-Ті Інвест"

про стягнення 99472,95 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Гамрецький Є.О. (за дов)

Від відповідача: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.04.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до приватного акціонерного товариства "Сі-Ес-Ті Інвест" про стягнення 99472,95 грн. за договором № 5/15 від 01.12.2014, з яких: 86665,95 грн. основний борг, 12807,00 грн. пеня, передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.12.2014 року між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством " Сі-Ес-Ті Інвест " (Замовник) було укладено Договір № 5/15, предметом якого є надання виконавцем телекомунікаційних послуг замовнику з експлуатаційно - технічного обслуговування обладнання. Як зазначає позивач, на виконання умов договору він надав послуги на суму 86665,95 грн., які відповідач не оплатив. Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства " Сі-Ес-Ті Інвест " пеню в розмірі 12807,00 грн.

Ухвалою суду від 15.02.2016 порушено провадження у справі № 904/521/16, розгляд останньої призначено на 29.02.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва відповідач 29.02.2016 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив позовну заяву залишити без розгляду. Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що позовна заява від імені позивача підписана з використанням факсимільного підпису, в зв'язку з чим, вона є не підписаною повноважною особою. Крім того, відповідач надав розрахунок пені, відповідно до якого сума пені становить 7356,34 грн.

Відповідач в судове засідання 29.02.2016 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 29.02.2016 розгляд справи відкладено на 21.03.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва позивач 18.03.2016 подав письмові пояснення.

Відповідач в судове засідання 21.03.2016 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 21.03.2016 розгляд справи відкладено на 06.04.2016.

Судом розглянуто та відхилено клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви, обґрунтованої тим, що на позовній заяві міститься факсимільний підпис, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Наявність на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню. Такі ж наслідки настають, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя-шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві. (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення підписана директором Даниловим К.Ф., що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і скріплена печаткою підприємства-позивача, а тому при вирішенні питання про порушення провадження у справі у суду були відсутні підстави для повернення вказаної позовної заяви на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, до матеріалів справи надано довідку від 01.03.2016 № 785/07, якою Данилов К.Ф. підтвердив, що саме він підписав позовну заяву. Позивач надав копію наказу від 05.08.2014 № 367, яким призначено на посаду директора Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення Данилова К.Ф.

В судове засідання 06.04.2016 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні надав засвідчену банком банківську виписку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.12.2014 року між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством " Сі-Ес-Ті Інвест " (Замовник) було укладено Договір № 5/15, предметом якого є надання Виконавцем телекомунікаційних послуг Замовнику з експлуатаційно - технічного обслуговування обладнання.

Виконавець прийняв на себе наступні зобов»язання: розмістити обладнання замовника на об»єкті виконавця, перелік обладнання, яке передається на обслуговуваня, вказується в акті прийому-передачі (додаток №2 до цього договору); забезпечити належне обслуговування встановленого обладнання відповідно до вимог ПТЕ та технічної документації на обладнання, вимог протипожежної безпеки та санітарно-технічних норм, запобігати його пошкодженню та псуванню; забезпечити безперешкодний доступ замовника до встановленого обладнання для його перевірки та контролю згідно вимог пропускного режиму та діючих у виконавця «Правил технічної експлуатації» (п.2.2. договору).

Замовник прийняв на себе зобов»язання своєчасно розраховуватись за надані виконавцем послуги (підп.. «е» п.2.4. договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору, вартість послуг встановлюється за домовленістю сторін і визначається в додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору та може бути переглянута сторонами за взаємною згодою. Вартість послуг коригується щомісяця відповідно до офіційно встановленого індексу інфляції, шляхом коригування вартості послуг за попередній місяць. У випадках, коли офіційний індекс інфляції становить менше 100%, вартість послуг встановлюється на рівні попереднього місяця.

Відповідно до п.5.1 Договору, розгляд підсумків виконання наданих телекомунікаційних послуг проводиться щомісячно.

Згідно з п. 5.2 Договору Виконавець щомісячно складає Акт прийому - передачі наданих послуг і направляє рахунок і Акт Замовнику факсимільним зв'язком (на телефон №) або електронною поштою (на адресу ) з подальшим відправленням рахунку і Акту рекомендованим листом з повідомленням поштою. Сторони дійшли згоди, що дата відправлення рахунку і акту факсимільним зв'язком або електронною поштою є датою їх отримання.

Замовник у триденний строк після отримання рахунку і Акту факсимільним зв'язком або електронною поштою, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень, сплачує рахунок. За наявністю зауважень або заперечень до рахунку або Акту Замовник протягом 3 днів після їх отримання, складає протокол зауважень та/або заперечень і направляє його Виконавцю для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі не досягнення згоди сторонами, спір ні питання вирішуються в судовому порядку. (п.5.3 Договору)

Відповідно до п.5.4 Договору у разі неотримання Виконавцем протоколу зауважень та/або заперечень від замовника в зазначений п.5.3 строк - сума, зазначена в Акті прийняття наданих послуг, вважається узгодженою Сторонами.

Згідно з п.5.6 Договору після отримання Замовником оригіналу Акту прийому - передачі наданих послуг, Замовник у триденний термін підписує його, скріплює печаткою і один екземпляр повертає Виконавцю.

У п.5.9, 5.10 Договору визначено, що оплата перераховується Замовником Виконавцю щомісячно не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним. У разі припинення дії договору, замовник зобов'язаний розрахуватись за фактично надані виконавцем послуги у термін 30 календарних днів згідно отриманого від виконавця рахунку.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату рахунку Виконавця, у строки, передбачені п.5.9 Договору, Замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення.

Цей Договір діє 01.01.2015 року до 31.12.2015 року включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору - до їх повного виконання. (п.10.1 Договору)

Додатком №1 до Договору №5/15 від 01.12.2014 року Сторони узгодили договірну ціну за січень 2015 р. в розмірі 12450,00 грн. Вартість послуг коригується щомісячно відповідно до офіційно встановленого індексу інфляції, шляхом коригування вартості послуг за попередній місяць на офіційний індекс інфляцій попереднього місяця.

Крім того, на виконання умов Договору №6/15 від 01.12.2014 року Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки на оплату наданих послуг: за липень 2015 року № 666 від 05.08.2015 на суму 17518,04 грн., за серпень 2015 року № 771 від 10.08.2015 на суму 17518,04 грн., за вересень 2015 року № 849 від 09.09.2015 на суму 17518,04 грн., за жовтень 2015 року № 956 від 09.10.2015 на суму 17920,96 грн.,за листопад 2015 року № 1062 від 10.11.2015 на суму 17920,96 грн., які були направлені на адресу Відповідача, що підтверджується поверненням на адресу Позивача рекомендованих повідомлень про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №5/15 від 01.12.2014 року позивачем були надані телекомунікаційні послуги з експлуатаційно-технічного обслуговування обладнання, а відповідачем в свою чергу прийняті надані послуги, що підтверджується Актами виконання робіт (надання послуг): № 529 від 31.07.2015 на суму 17518,04 грн. за липень 2015; № 608 від 31.08.2015 на суму 17518,04 грн. за серпень 2015; № 687 від 30.09.2015 на суму 17518,04 грн. за вересень 2015; № 767 від 31.10.2015 на суму 17920,96 грн. за жовтень 2015; № 850 від 30.11.2015 на суму 17920,96 грн. за листопад 2015 . Загальна вартість наданих та прийнятих телекомунікаційних послуг за вказаними актами становить 88396,04 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками обох контрагентів.

На підтвердження факту часткової оплати отриманих послуг відповідач надав копії платіжних доручень: № XLF5500120 від 22.06.2015 на суму 3000,00 грн. (оплата за квітень 2015); № XLF5500120 від 24.06.2015 на суму 3000,00 грн. (оплата за квітень 2015); № XLF6400031від 10.08.2015 на суму 1500,00 грн. (оплата за травень 2015); № XLF6400031від 18.08.2015 на суму 17072,65 грн. (оплата за травень 2015); № XLF300093 від 28.09.2015 на суму 4000,00 грн. (оплата за червень 2015); № XLF7300094 від 28.10.2015 на суму 4000,00 грн. (оплата за червень 2015); № XLF7300094 від 10.11.2015 на суму 1800,00 грн. (оплата за червень 2015); № XLF7300094від 17.11.2015 на суму 7406,10 грн. (оплата боргу за 2015); № XLF7300094від 30.11.2015 на суму 5000,00 грн. (оплата боргу за 2015); № XLF7300094від 01.12.2015 на суму 4448,25 грн. (оплата боргу за 2015). Вказані суми, сплачені відповідачем також підтверджуються наданою до матеріалів справи банківською випискою.

До матеріалів справи відповідач надав лист від 26.02.2016 № 16/177, в якому зазначається ряд здійснених відповідачем платежів та вказується за оплату послуг якого періоду дані платежі були здійснені: XLF6400031від 10.08.2015 на суму 1500,00 грн. вважати оплатою за квітень 2015 року № XLF7300094від 17.11.2015 на суму 7406,10 грн. вважати оплатою за квітень 2015; № XLF7300094від 30.11.2015 на суму 5000,00 грн. вважати оплатою за червень 2015; № XLF7300094 від 01.12.2015 на суму 2718,16 грн. вважати оплатою за червень2015 та 1730,09 грн. за липень 2015.

Судом встановлено, за період з липня по листопад 2015 року, заборгованість за який є предметом розгляду даної справи, відповідач сплатив лише 1730,09 грн. Позивач при зверненні з позовом врахував дану суму оплати та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 86665,95 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за вказаним Договором у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства "Сі-Ес-Ті Інвест" перед Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення складає 86665,95. Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов Договору, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сі-Ес-Ті Інвест" пеню в розмірі 12807,00 грн.

25.12.2015 року позивачем за вих. №628/07 була надіслана претензія відповідачу з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 86665,95, що підтверджується реєстром №189 на відправлення, яка залишена без відповіді і виконання.

Суд вважає, що позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №5/15 від 01.12.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

До матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення за Договором №5/15 від 01.12.2014 року за надані й прийняті послуги в розмірі 86665,95 грн.

Судом встановлено факт існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 86665,95 грн. за договором №5/15 від 01.12.2014, яка є доведеною та обґрунтованою і підлягає стягненню у повному обсязі на користь позивача.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 05.09.2015 до 01.02.2016 у розмірі 12807,00 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У випадку несвоєчасної оплати послуг перевізника замовник зобов'язується сплатити експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу (п. 12).

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату рахунку Виконавця, у строки, передбачені п.5.9 Договору, Замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення.

При здійсненні розрахунку пені позивач не врахував, що нарахування штрафних санкцій починається з наступного за останнім днем строку сплати зобов'язань. Однак, при здійсненні розрахунку припустився арифметичних помилок. Згідно перерахунку суду за період з 06.09.2015 до 01.02.2016 сума пені є більшою, ніж та, що заявлена позивачем до стягнення. Суд наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, якщо про це є клопотання заінтересованої сторони. Позивач з відповідним клопотанням до суду не звертався. Сума пені підлягає стягненню у розмірі, визначеному позивачем - 12807,00 грн.

Контррозрахунок відповідача судом до уваги не приймається, оскільки, ним оспорюється правильність нарахування пені на суму заборгованості, що не входить до предмету розгляду у даній справі. А сума пені розрахована на суму боргу за липень 2015 року більша від суми, розрахованої позивачем.

Таким чином, з Приватного акціонерного товариства " Сі-Ес-Ті Інвест " на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення підлягає стягненню заборгованість у розмірі 86665,95 грн.. та пеня в розмірі 12807,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства " Сі-Ес-Ті Інвест " (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 7, ) на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 10, ) в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (49010, м. Дніпропетровськ, вул. Телевізійна, 3, ) заборгованість у розмірі 86665 (вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн. 95 коп., пеню у розмірі 12807 (дванадцять тисяч вісімсот сім) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1492 (одна тисяча чотириста дев'яносто дві) грн. 09 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.04.2016

Суддя І.В.Усатенко