ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________УХВАЛА
про зупинення провадження у справі
07 квітня 2016 р. Справа № 907/24/16
За позовом Публічного акціонерного товариства Закарпатнафтопродукт - Мукачево, м. Мукачево
до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Оптсервісойл, м. Мукачево, (залучена до участі у справі відповідно до ухвали суду від 25.01.2016р. по справі №907/24/16)
про визнання недійсним Договору поруки №12/01-03-3/100-Р від 07.05.2015р.
Суддя В.І. Карпинець
За участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_3 - представник за дов. від 16.06.2014р.
від відповідача: ОСОБА_4 - представник за дов. від 01.09.2015р.
від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: явка на власний розсуд
СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Закарпатнафтопродукт - Мукачево, м. Мукачево (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль, м. Київ (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Оптсервісойл, м. Мукачево (далі - третя особа), про визнання недійсним Договору поруки №12/01-03-3/100 - Р від 07.05.2015р.
Представником позивача подано до матеріалів справи додаткові пояснення позивача від 06.04.2016р. з відміткою на даних поясненнях про їх отримання третьою особою. Примірник таких пояснень також отримано представником відповідача у даному судовому засіданні.
Представником відповідача також подано до матеріалів справи додаткові пояснення по справі від 06.04.2016р. з додатками. Примірник таких пояснень отримано представником позивача у даному судовому засіданні.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду даної справи відповідно до ухвали суду від 01.04.2016р. по справі №907/24/16, надісланої судом на адресу третьої особи та яка на адресу суду не поверталась, що свідчить про її отримання третьою особою.
За наявності бажання даною третьою особою не забезпечено участі у даному судовому засіданні свого уповноваженого представника.
Також представником позивача у дане судове засідання подано письмове клопотання від 06.04.2016р. про призначення судово - економічної експертизи з відміткою на даному клопотанні про його отримання третьою особою та примірник даного клопотання отримано представником відповідача у даному судовому засіданні.
Щодо необхідності призначення судово - економічної експертизи представником позивача наведено ту обставину, що відповідач у спростування позовних вимог посилається на те, що вартість активів позивача, станом на 31.12.2014р., яку вказує позивач у позовній заяві, становила суму 377 311 000,00грн., як уточнених даних вартості активів позивача на підставі поданих до органу статистики 02.11.2015р., зокрема, уточнюючих балансу (звіту про фінансовий стан) на 31.03.2015р., 30.06.2015р., 30.09.2015р., є невірною, оскільки згідно звіту про фінансовий стан на 31.12.2014р., наданого позивачем ОСОБА_5 перед укладенням Договору поруки, вартість активів станом 31.12.2014р. складала 664 145 000,00грн. У підтвердження зазначеного, відповідач посилається на дані звіту незалежного аудитора - ТОВ Аудиторська фірма ОСОБА_6 Груп від 24.04.2015р.
Однак, на думку позивача, дані, зазначені у звіті ТОВ Аудиторська фірма ОСОБА_6 Груп не можуть підтверджувати, як фактичну вартість активів товариства станом на 31.12.2014р. у сумі 664 145 000,00грн. , оскільки, як зазначено у даному висновку, у аудиторів не має достатніх аудиторських доказів, зокрема, про підтвердження дебіторської заборгованості, а тому в цій частині даний висновок є умовно - позитивним. Отже, на думку позивача, питання щодо визначення вартості активів позивача станом на 31.12.2014р. потребують наявності спеціальних знань з питань бухгалтерського обліку, а тому по даній справі необхідно призначити судово - економічну експертизу.
Присутня представник відповідача усно заперечила вищезазначене клопотання мотивуючи, зокрема тим, що перевірка звітних даних позивача - ТОВ Аудиторська фірма ОСОБА_6 Груп, проведена у відповідності до вимог ст. 75 Закону України Про акціонерні товариства, а тому дані, зазначені у п.2.3 аудиторського висновку ТОВ Аудиторська фірма ОСОБА_6 Груп щодо вартості активів позивача у сумі 664 145 000,00грн., станом на 31.12.2014р., не можуть ставитися під сумнів. Разом з тим зазначила, що питання про призначення по даній справі судово - економічної експертизи, віднести на розгляд суду.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання недійсним Договору поруки №12/01-03-3/100-Р від 07.05.2015р., який є предметом розгляду у даній справі, позивачем зазначено, зокрема, що вказаний правочин у відповідності до вимог Закону України Про акціонерні товариства та Статуту позивача міг вчинятись виключно за рішенням загальних зборів акціонерів, оскільки сума правочину перевищувала 25 відсотків вартості активів за даними річної фінансової звітності станом на 31.12.2014р., яка, з урахуванням поданих до органу статистики 02.11.2015р. - уточнюючих балансів (звітів про фінансовий стан) позивача, складала суму 377 311 000,00грн. Отже, 25 відсотків від вартості активів позивача складає суму 94 327 750грн., в межах якої позивач міг укладати правочини без рішення загальних зборів акціонерів. Оскільки предмет оспорюваного договору поруки перевищує 25 відсотків вартості активів, вказане, на думку позивача є підставою для визнання такого правочину недійсним.
Разом з тим, відповідач в спростування позовних вимог зазначає те, що на момент укладення оспорюваного правочину вартість активів позивача, станом на 31.12.2014р., складала 664 145 000,00грн. та що підтверджено аудиторським висновком ТОВ Аудиторська фірма ОСОБА_6 Груп, тобто, 25 відсотків з яких складає суму 166 036 250грн., в межах якої позивач міг укладати правочини без рішення загальних зборів акціонерів. За вищезазначеного відповідач вважає, що оскільки предмет оспорюваного Договору поруки не перевищує 25 відсотків вартості активів позивача, а тому відсутні підстави для визнання такого правочину недійсним.
Отже, як вбачається з матеріалів справи та з урахуванням вищезазначених позицій сторін, розбіжним є питання щодо фактичної вартості активів позивача за даними останньої річної фінансової звітності, перед укладенням оспорюваного Договору поруки , в даному випадку, станом на 31.12.2014р., та встановлення даної обставини по справі є необхідним для правильного вирішення спору по суті, з урахуванням всіх фактичних обставин справи та таке встановлення вищезазначеної обставини потребує наявності спеціальних знань з питань бухгалтерського обліку.

Частиною 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. Про деякі питання практики призначення судової експертизи визначено, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Пунктом 23 даної Постанови встановлено, що витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.
З огляду на викладене, для обєктивності вирішення спору та з урахуванням специфіки спірних питань, що потребують спеціальних знань, слід призначити судово економічну експертизу.
Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає зупиненню на підставі п.1 ст.79 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 41, 79 п.1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Призначити судово - економічну експертизу по справі.
2.1 На вирішення експертизи поставити наступні питання:
3. Зобовязати ПАТ Закарпатнафтопродукт - Мукачево надати експерту (експертам) для проведення судово - економічної експертизи, з питань поставлених на вирішення експертизи - документи первинного бухгалтерського обліку та інші наявні документи, необхідні для проведення такої експертизи та на підставі яких підлягала визначенню вартість активів станом на 31.12.2014р. та яка (вартість таких активів) підлягала відображенню у балансі (звіті про фінансовий стан) станом на 31.03.2015р., як на початок звітного періоду.
4. Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за ухилення від проведення експертизи та за подання завідомо неправдивого висновку, передбачену ст.ст. 384,385 Кримінального кодексу України.
Питання розподілу витрат на експертизу між сторонами буде вирішено в порядку ст.ст. 48,49 ГПК України.
6. Провадження у справі зупинити до закінчення судової експертизи та подання суду висновку судово економічної експертизи, разом з матеріалами справи.
7. Матеріали справи надіслати Львівському науково - дослідному інституту судових експертиз.
Суддя В.І. Карпинець