ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 5027/1297-б/2011

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Желіка М.Б.

суддів Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Чернівці, м. Чернівці, вул. Головна, 183 (вих. № 071-23/270 від 01.03.16)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області

від 25.02.16 у справі № 5027/1297-б/2011

за заявою ОСОБА_2, м. Чернівці

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань", м. Чернівці ,вул. Героїв Майдану, 56 ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від скаржника - Барчук Л.В. - представник за довіреністю; Бурлака В.С. - представник за довіреністю;

від заявника - не з'явився;

від боржника - Бурма С.В. - представник за довіреністю;

арбітражний керуючий - не з'явився.

Сторонам роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. 22, 27 ГПК України. За клопотанням скаржника (вих. № 01-04/2441/16 від 30.03.16) фіксація судового процесу здійснювалася за допомогою звукотехнічного засобу.

Заяв про відвід складу колегії суддів не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 25.02.16 року у справі № 5027/1297-б/2011 (суддя Дутка В.В.) за заявою ОСОБА_2 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" про визнання банкрутом затверджено мирову угоду у справі про банкрутство ТОВ "Будинок торгівлі "Рязань", укладену між боржником та кредиторами 08.02.16., зобов'язано керуючого санацією протягом п'яти днів з дня затвердження мирової повідомити орган або посадову особу органу, до компетенції якого належить призначення керівника (органів управління) боржника про затвердження судом мирової угоди, у разі необхідності забезпечити проведення зборів чи засідання відповідного органу, керуючий санацією продовжує виконувати повноваження керівника (органів управління) боржника до призначення в установленому порядку керівника (органів управління) боржника, провадження у справі про банкрутство Tовариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" припинено, зобов'язано державного реєстратора за місцезнаходженням боржника внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення провадження у справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції скаржник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до свого провадження, скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 25.02.15, прийняти нове рішення, яким відмовити в затвердженні судом мирової угоди від 08.02.16 укладеної між кредиторами та боржником у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надано оцінки тому, що станом на 01.03.16 заборгованість боржника перед кредитором скаржником становить 45 634 999,13 грн., яка є непогашеною, що в свою чергу свідчить про порушення прав ПАТ "Укрексімбанк" при затвердженні мирової угоди.

В підтвердження наявності непогашених кредиторських вимог до боржника скаржник зазначає, що фінансова операція з перерахунку боржником коштів в якості погашення кредиторської заборгованості банку у розмірі 19 642 186, 57 грн. була зупинена Державною службою фінансового моніторингу на підставі Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення". Зазначені кошти на рахунок банку не зараховані.

Зазначає скаржник і те, що постановою ВГС України від 02.02.16. у даній справі встановлено, що при подальшому розгляді до уваги слід брати приписи частини першої ст. 16 Закону щодо права вирішального голосу кредиторів, слід врахувати наведені обставини щодо повернення ПАТ "Укрексімбанк" на рахунок боржника коштів з урахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму", Закону України "Про банки і банківську діяльність" що регулюють відносини банку з клієнтом та Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління НБУ від 17.06.2004 № 280.

Окрім того, судом першої інстанції порушено право скаржника щодо знайомлення з матеріалами справи та участі у судовому засіданні при розгляді питання щодо затвердження мирової угоди.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 14.03.16 року справу за № 5027/1297-б/2011 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., членам колегії суддям Костів Т.С., Марку Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.16 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження, розгляд справи призначено на 30.03.16.

Представником боржника 30.03.16 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що вимоги кредиторів боржника першої, другої та третьої черг повністю погашені боржником згідно затвердженого реєстру вимог кредиторів, що підтверджується, зокрема, постановою Вищого господарського суду України від 02.02.16. у даній справі, про що зазначає скаржник, а відтак зазначені кредитори згідно положень Закону про банкрутство не є сторонами мирової угоди, що в свою чергу виключає необхідність їх повідомлення про розгляд питання про її укладення та затвердження судом. Окрім того, інтереси кредиторів представляє комітет кредиторів, який у відповідності до протоколу комітету кредиторів боржника від 14.09.15 обраний у складі одного учасника - ініціюючого кредитора. Правомірність рішень комітету кредиторів викладених у зазначеному протоколі підтверджена висновками ВГС України у даній справі.

При цьому, представник зазначає, що здійснення банком 15.09.15 переказу на рахунок боржника коштів в сумі 19 642 186, 57 грн. з посиланням на виникнення підозри у законності такої фінансової операції не змінює статусу погашених відповідно до реєстру вимог кредиторів вимог заставного кредитора, такий переказ не засвідчує виникнення конкурсних чи заставних вимог до боржника чи виникнення права голосу у комітеті кредиторів.

Вказує представник боржника і на те, що у відповідності до положень ст. 38 Закону про банкрутство, що підлягає до застосування у даній справі у господарського суду не виникало обов'язку щодо повідомлення кредитора скаржника про дату розгляду мирової угоди судом, оскільки він не є її стороною в силу погашення вимог в межах процедури санації боржника. Окрім цього, скаржник забезпечив свого представника у судовому засіданні у даній справі від 25.02.16., що забезпечило його право надати заперечення щодо умов, порядку укладення та затвердження мирової угоди, які враховані судом при винесенні оскаржуваної ухвали. З врахуванням зазначеного, представник просить залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду без змін, як таку що прийнята у відповідності до вимог Закону про банкрутство.

Через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду 30.03.16 від представника скаржника надійшло клопотання про подання додаткових доказів, а саме довідки банку про наявність заборгованості боржника, інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постанови про арешт коштів, що знаходяться на рахунках боржника та повідомлення про кримінальне провадження, які на думку заявника підтверджують виведення активів з власності боржника та нівелюють мету укладення мирової угоди у справі про банкрутство.

Колегія суддів порадившись та заслухавши думку присутніх учасників судового процесу задоволила подане клопотання.

30.03.16 представником скаржника подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної із нею іншої справи № 725/66/16-ц за позовом скаржника до ОСОБА_2 та ТОВ "БТ "Рязань" про визнання недійсними правочинів, що знаходиться на розгляді Першотравневого районного суду м. Чернівці.

30.03.16 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду у задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Чернівці про зупинення розгляду справи № 5027/1297-б/2011 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №725/66/16-ц - відмовлено з підстав зазначених у ній.

30.03.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" надійшло клопотання в кому просить змінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Буковина", що є кредитором по справі 5027/1297-б/2011 на його правонаступника Приватне акціонерне товариство "Українська гірничо-металургійна компанія", посилаючись на те, що 28 грудня 2015 року було завершено припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Буковина" шляхом приєднання до Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" у зв'язку з проведенням державної реєстрації змін до установчих документів.

30.03.16 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо-металургійна компанія - Буковина" (ідентифікаційний код юридичної особи 33627994, місцезнаходження 58009, м.Чернівці, вул.Миколаївська, 34Д), що є кредитором по справі 5027/1297-б/2011 на його правонаступника Приватне акціонерне товариство "Українська гірничо-металургійна компанія" (ідентифікаційний код юридичної особи 25412086, місцезнаходження 01013, м. Київ, вул. Баренбойма,1).

30.03.16 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній.

04.04.16 через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від представника боржника надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи копію ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 року по справі № 5027/1297-б/2011 з відмітками про її вручення іншим сторонам та учасникам в цій справі, які не брали участь в судовому засіданні 30.03.2016 року.

У судовому засіданні 04.04.16 скаржник та боржник участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови, натомість інші сторони та учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обов'язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, та керуючись вимогами ст. 102 ГПК України, яка встановлює строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відтак, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, у зв'язку з чим ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 25.05.16 у справі № 5027/1297-б/2011 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч. 1, 2 ст. 101 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", при цьому норми вказаного закону мають пріоритет перед іншими законодавчими актами.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Із врахуванням того, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будинок торгівлі "Рязань" порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 16.11.11 року і станом на час винесення оскаржуваної ухвали не було прийнято постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, а справа перебуває на стадії санації боржника, до вказаних правовідносин підлягають до застосування положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" від 08.02.16 керуючим санацією божника 17.02.16 подано до господарського суду заяву про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство боржника до якої долучено протокол засідання комітету кредиторів від 08.02.16., список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру та коду, що ідентифікує платника податків та суми заборгованості, а також мирову угоду з додатками.

Мирова угода - домовленість між боржником та кредитором (групою кредиторів) про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов'язання за угодою сторін (ст. 1 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Колегія суддів зазначає, що мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

При цьому, мирова угода має містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини. Мирова угода може містити умови про виконання зобов'язань боржника третіми особами; обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права; задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону (ч. 4 ст. 37 ЗУ про банкрутство).

Із тексту мирової угоди поданої на затвердження вбачається, що вона є новацією зобов'язань між боржником та кредиторами і з моменту її затвердження господарським судом виконання зобов'язань боржника перед кредиторами відбувається в порядку та спосіб, що визначені нею.

Предметом даної угоди є правовідносини, що виникають між кредиторами та боржником щодо погашення грошових зобов'язань боржника перед кредиторами четвертої черги, згідно затвердженого реєстру вимог кредиторів у сумі 9 902 712, 86 грн. інвестором, який виявив таке бажання та кандидатура якого погоджена комітетом кредиторів - ТОВ "Рязань-Інвест", а також відстрочки та прощення боргу, що включений до четвертої та наступних черг реєстру вимог кредиторів, з метою відновлення платоспроможності боржника.

Джерелами погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" перед кредиторами є прибуток за результатами господарської діяльності та кошти третьої особи (Інвестора), яка бере на себе зобов'язання з погашення заборгованості боржника перед кредиторами в обмін на активи боржника, що не суперечить п. 4 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що застосовується до даних правовідносин.

Мировою угодою встановлюється порядок та умови погашення вимог четвертої та наступних черг. Вимоги кредиторів першої, другої та третьої черг погашені боржником 11.09.15. в безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів з санаційного рахунку в ЧФ ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" відповідно до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду Чернівецької області від 23.02.12 у даній справі.

Подана на затвердження мирова угода містить положення про розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника перед усіма кредиторами, вимоги яких визнано господарським судом згідно черговості.

Щодо погашення кредиторських вимог першої, другої та третьої черг колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 08.10.15, що залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.11.15 та постановою Вищого господарського суду України від 02.02.16 у даній справі, встановлено, що ухвалою господарського суду Чернівецької області від 23.02.2012 до реєстру вимог кредиторів боржника включені кредиторські вимоги на загальну суму 34 657 870,52 грн.

11.09.2015 боржник в безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів з санаційного рахунку в ЧФ ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" погасив вимоги першої, другої, третьої черг кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, а саме:

- вимоги з виплати заборгованості по заробітній платі - 155 350,00 грн;

- вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі - 19 642 186,57 грн. - як вимоги 1-ої черги;

- вимоги Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернівці в розмірі - 80 501,34 грн. як вимоги 2-ої черги;

- вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в розмірі - 1 692,93 грн. - як вимоги 2-ої черги;

- вимоги Виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі - 6 030,86 грн. - як вимоги 2-ої черги;

- вимоги Чернівецького міського центру зайнятості в розмірі - 5 209,39 грн. - як вимоги 2-ої черги;

- вимоги Державної податкової інспекції в м. Чернівці в розмірі - 210 118,66 грн. - як вимоги 3-ої черги;

- судовий збір - 3 219 грн.

У підтвердження погашення кредиторських вимог 1, 2, 3 черг до матеріалів справи додана виписка ПАТ "Укрексімбанк", в особі філії в м. Чернівці по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.09.15 по 13.09.15.

При цьому, грошові кошти в сумі 19 950 000,00 грн., які направлені на погашення вищезгаданих кредиторських вимог 1,2,3 черг, були перераховані боржнику фізичною особою ОСОБА_2 (ініціюючий кредитор у справі про банкрутство) на підставі Договору позики від 22.12.14, із змінами внесеними Угодою № 1 від 23.12.14.

Отже, станом на 14.09.15 кредиторські вимоги 1, 2, 3 черг повністю погашені.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство, погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

У пункті 58 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.09.09. №15 роз'яснено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 16 Закону учасниками зборів кредиторів з правом вирішального голосу є кредитори, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів. Кредитори, вимоги яких погашені відповідно до Закону, у подальшому не беруть участі в справі про банкрутство.

При цьому, судом касаційної інстанції також зазначено, що судам попередніх інстанцій при подальшому розгляді справи, приймаючи до уваги приписи частини першої ст. 16 Закону щодо права вирішального голосу кредиторів, слід врахувати наведені обставини щодо повернення ПАТ "Укрексімбанк" на рахунок боржника коштів з урахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму", Закону України "Про банки і банківську діяльність", що регулюють відносини банку з клієнтом та Інструкції про застосування Плану розрахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління НБУ від 17.06.04 № 280.

Так, згідно положення ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які здійснюються суб'єктами фінансового моніторингу у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, що включають проведення державного фінансового моніторингу та первинного фінансового моніторингу.

Первинний фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які здійснюються суб'єктами первинного фінансового моніторингу і спрямовані на виконання вимог цього Закону, нормативно-правових актів суб'єктів державного фінансового моніторингу, що включають, зокрема, проведення обов'язкового та внутрішнього фінансового моніторингу.

Підозра - припущення, що ґрунтується на результатах аналізу наявної інформації та може свідчити про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи джерела походження активів пов'язані із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи пов'язані із вчиненням іншого суспільно небезпечного діяння, яке визначене Кримінальним кодексом України як злочин або за яке передбачені міжнародні санкції.

Як зазначає скаржник, 11.09.15 боржником шляхом надання до банку засобами програмно-технічного комплексу "Клієнт-Банк" платіжного доручення № 14 ініційовано переказ грошових коштів у сумі 19 642 186, 57 грн із поточного рахунку № НОМЕР_1 із призначенням платежу «Погашення вимог кредитора першої черги по справі № 5027/1297-б/2011 господарського суду Чернівецької області згідно затвердженого реєстру кредиторів", які були зарахованими банком на транзитний рахунок з метою подальшого зарахування на відповідні рахунки банку за призначенням.

Однак, з транзитного рахунку кошти не перераховані на рахунки банку у зв'язку з зупиненням фінансово операції для проведення фінансового моніторингу у відповідності до положень Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Частиною 4 статті 35 ГПК України визначено, що лише вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Із врахуванням зазначеного зупинення видаткової фінансової операції за поточним рахунком боржника на строк до п'яти банківських днів (від 15.09.15 № 2245-РЗ/2015), а в подальшому на строк 25 робочих днів (від 21.09.15 № 2262-РЗ/2015) до 26.10.15 не є доказом походження активів боржника пов'язаних із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, про що зазначає скаржник, та не змінює цільове призначення коштів перерахованих боржником в якості погашення заборгованості кредиторських вимог банку, а також не є підставою для виникнення кредиторської заборгованості, однак може бути підставою для виникнення нових правовідносин між сторонами, про що вірно зазначено господарським судом.

Колегія суддів також зазначає, що порушення кримінальної справи № 1-кс/761/14768/2015 та накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках боржника у сумі 20 180 000,00 грн. на виконання виконавчого листа № 727/8432/15-ц виданого 15.12.15 Шевченківським районним судом м. Чернівці у цивільній справі про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 22.12.14 з врахуванням положення ст. 35 ГПК України не є обов'язковими для господарського суду при встановлені фактів отримання коштів злочинним шляхом, натомість у випадку винесення вироку у даній кримінальній справі скаржник не позбавлений права на звернення до суду, зокрема, щодо перегляду оскаржуваної ухвали за нововиявленими обставинами.

Щодо дотримання порядку укладення мирової угоди слід зазначити, що рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів (ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Як вбачається із матеріалів справи, 14.09.15 на зборах кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок торгівлі "Рязань" були прийняті такі рішення: прийняття до відома звіту керуючого санацією, продовження процедури санації боржника на шість місяців, надання доручення голові комітету кредиторів звернутися до господарського суду з клопотанням про продовження процедури санації на 6 місяців та продовжити повноваження арбітражного керуючого Давидюка Р.М., внесення змін до Плану санації та зміни в Інвестиційного договору на завершення реконструкції об'єкту в порядку пайової участі від 18.07.12., переобранням комітету кредиторів у складі одного кредитора ОСОБА_2

Рішення зборів кредиторів оформлені відповідним протоколом від 14.09.15., який підписаний усіма присутніми кредиторами, при цьому представники ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ у м. Чернівцях проти підпису проставили напис "Заперечую".

Повноважність зборів кредиторів, що відбулися 14.09.15 та прийняття їх рішення в межах компетенції зборів кредиторів у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові Пленуму від 18.12.09 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" підтверджена ухвалою господарського суду Чернівецької області від 08.10.15, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.11.15, що залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.02.16 у даній справі.

08.02.16 відбулося засідання комітету кредиторів боржника у складі одного члена - ініціюючого кредитора, за участю керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Давидюка Р.М. з правом дорадчого голосу та представника інвестора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рязань-Інвест", на якому прийнято рішення щодо укладення мирової угоди між боржником та кредиторами у справі про банкрутство № 5027/1297-б/2011 порушеної господарським судом Чернівецької області; погодження кандидатури інвестора, а саме - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рязань-Інвест", та зобов'язання керуючого санацією боржника арбітражного керуючого Давидюка Р.М. звернутися у визначений законом терміни до господарського суду Чернівецької області з заявою про затвердження мирової угоди.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

За своєю суттю мирова угода фіксує умови врегулювання обов'язків неплатоспроможного боржника щодо погашення заборгованості його кредиторам будь-якими законними способами, наслідком чого має стати припинення провадження у справі про банкрутство.

Із врахуванням зазначеного, колегія суддів погоджуючись із висновками суду першої інстанції вважає, що умови поданої на затвердження мирової угоди відповідають вимогам чинного законодавства, вказана угода містить усі істотні умови, щодо розміру, порядку і строків виконання зобов'язань боржника, відстрочки, розстрочки та прощення боргів (їх частини), сторонами дотримано порядку укладення зазначеної угоди, а її укладення спрямоване на впровадження системи заходів по відновленню платоспроможності боржника, а відтак відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

В спростування доводів скаржника слід також зазначити, що положення Закону про банкрутство, в редакції, що підлягає до застосування в даній справі не встановлюють обов'язку господарського суду щодо повідомлення усіх кредиторів про дату розгляду мирової угоди, а лише її сторін, натомість господарський суд зобов'язаний заслухати кожного присутнього на засіданні кредитора, у якого виникли заперечення щодо укладення мирової угоди, навіть якщо на засіданні комітету кредиторів він голосував за укладення мирової угоди, що в даному випадку дотримано судом при винесені оскаржуваної ухвали.

Окрім того, скаржником забезпечено участь уповноваженого представника у судовому засіданні на якому розглядалося питання про затвердження мирової угоди, а відтак його право на участь у судовому засіданні та надання своїх заперечень по розгляду мирової угоди дотримано судом.

При цьому, повідомлення окремого кредитора про дату розгляду мирової угоди господарським судом не є обов'язковим і не може бути підставою для скасування ухвали про затвердження мирової угоди, оскільки інтереси кредиторів на цьому етапі представляє комітет кредиторів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції що підлягає до застосування до спірних правовідносин), господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено мирову угоду.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам відповідає.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням зазначеного, а також того, що доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються висновками суду апеляційної інстанції, колегія суддів діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що ухвалу Господарського суду Чернівецької області у справі № 5027/1297-б/2011 від 25.02.16 року слід залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Чернівці, м. Чернівці вул. Головна, 183 (вих. № 071-23/270 від 01.03.16) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області у справі № 5027/1297-б/2011 від 25.02.16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 08.04.16

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.