ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 911/447/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Нова Експедиція

про стягнення 5345,54грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №68 від 20.01.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка (далі ПАТ СК Уніка) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Нова Експедиція (далі ТОВ Нова Експедиція) про стягнення 5345,54грн в порядку регресу на підставі ст.1191 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 15.12.2012 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chery Elara, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу Камаз, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ТОВ Нова Експедиція ОСОБА_4, якого визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Як вказує позивач, ним на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7024067 від 11.04.2012, укладеного з ТОВ Нова Експедиція, виплачено страхове відшкодування, яке позивач просить суд стягнути з відповідача в поряку регресу, у звязку з неналежним виконанням умов договору, що виражається у неповідомленні протягом трьох діб з моменту дорожньо-транспортна пригоди.

Відповідач у справі ТОВ Нова Експедиція документально обґрунтованого відзиву не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.04.2012 №АВ/7024067 (а.с.17), застраховано відповідальність ТОВ Нова Експедиція - власника транспортного засобу «КАМАЗ» р.н. НОМЕР_3.

За умовами відповідного полісу:

- страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час дорожно-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу;

- франшиза 0,00грн;

- строк дії договору з 26.04.2012 по 25.04.2013.

Як встановлено постановами Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2013, що прийнята у справі 756/20/13-ц (а.с.25), та від 24.04.2013, що прийнята у справі №756/4981/13-ц (а.с.24) 15.12.2013 о 19 годині 30 хвилин на перехресті проспекту Московському та вулиці Богатирської в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3 При цьому, відповідно до постанови від 18.01.2013, що прийнята у справі 756/20/13-ц провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а відповідно до постанови від 24.04.2013, що прийнята у справі №756/4981/13-ц визнано винним ОСОБА_4 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вказаної постанови Оболонського районного суду м. Києва, що прийнята у справі №756/4981/13-ц., вона набрала законної сили 08.05.2013.

В силу ч. 4 ст. 35 ГПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як зазначено у вказаній постанові, внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується вказаною постановою та довідкою ДАІ (а.с.19).

Власник вказаного автомобіля НОМЕР_6, звернувся до позивача з заявою про виплату матеріального збитку (а.с.42)

Відповідно до звіту № 02В/03/13 від 19.03.2013 з оцінки транспортного засобу, власнику автомобіля НОМЕР_6 заподіяно збитків внаслідок зазначеної ДТП у розмірі 5345,54грн (а.с.27-30).

Відповідно до страхового акту №00106031 від 16.03.2013, позивачем затверджено виплатити власнику автомобіля НОМЕР_6, 5345,54грн (а.с.38).

Платіжним доручення №018409 від 29.05.2013 позивачем перераховано в рахунок відшкодування ремонту автомобіля НОМЕР_6 5345,54грн (а.с.39).

Позивач, як особа, що виплатила страхове відшкодування, звернувся до відповідача з претензією №012151818.01 від 15.08.2015 про відшкодування 5345,54грн (а.с.43), яка отримана відповідачем 23.09.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.44).

Предметом спору у даній справі є обовязок відповідача виплатити позивачу сплачене ним страхове відшкодування.

Заявлені вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування страховик набув права вимоги, яке належало особі, що одержала страхове відшкодування, до особи, що відповідальна за збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Оскільки на момент вчинення ДТП особа, винна у ній ОСОБА_4, перебував у трудових відносинах з відповідачем, що вбачається з наказу №302-к від 23.05.2012, згідно якого ОСОБА_4 з 02.07.2014 прийнято на посаду водія ТОВ Нова Експедиція (а.с.40), відповідач є особою, яка має відповідати за шкоду, заподіяну його працівником під час виконання ним трудових обовязків.

При цьому, як передбачено п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у випадках, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 вказаного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (п. 33.1.2 ст. 33), а відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. При цьому, якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як витікає з вхідних дат, зазначених на штампах, а саме довідки (а.с.22), повідомлення про настання страхового випадку надано відповідачем позивачу 20.02.2013.

Таким чином, враховуючи, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.04.2013 встановлено, вину ОСОБА_4 у спричиненні ДТП, а також те, що відповідачем не надано суду доказів повідомлення страховика про настання ДТП у встановлені законом терміни, вимоги позивача у даній справі, про стягнення з відповідача в порядку регресу 5345,54грн, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у сумі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Нова Експедиція на користь Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка 5345,54грн страхового відшкодування, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2016

Суддя С.І. Чонгова