ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.16р. Справа № 904/860/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Премекс» (м. Суми)

до публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості

Суддя Татарчук В.О.

Секретар судового засідання Білан О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №14 від 02.03.16, ОСОБА_2, дов. №15 від 02.03.16

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Премекс» звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення з відповідача 22205,33грн основного боргу, 1101,38грн - пені, 510,72грн - інфляційних втрат, 226,31грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 1056-08 від 16.03.2015 щодо оплати поставленого обладнання.

Відповідач відзив по суті позову не надав та звернувся з клопотанням про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України з посиланням на наявність в договорі № 1056-08 від 16.03.2015 положення щодо вирішення спорів між сторонами третейським судом. Наведене підтверджується судовою практикою Вищого господарського суду України.

Позивач заперечує проти припинення провадження у справі та зазначає, що третейська угода не позбавляє права на звернення до господарського суду. ТОВ «Інвест Премекс» також послалося на відповідну практику Вищого господарського суду України.

Відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 05.04.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

16.03.2015 між ТОВ «Інвест Премекс» (постачальник) та ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) укладений договір № 1056-08.

Постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити обладнання відповідно до специфікації на умовах, передбаченими даним договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1 специфікації №2 від 28.05.2015 до договору, постачальник передає, а покупець приймає і оплачує наступне обладнання: лічильник води WP-Dynamic 300/50 вартістю 44398,66грн, в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п. 4 вказаної специфікації, строк поставки на протязі 60 календарних днів від дати 50% передоплати.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами по справі було укладено договір № 1056-08 від 16.03.2015.

Платіжним дорученням № від 07.07.2015 ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» перерахував позивачу передоплату у розмірі 22193,33грн.

Для отримання товару відповідачем було видано довіреність № 01222 від 20.08.2015.

Позивач належним чином виконав свої обов'язки за договором та поставив відповідачу лічильник, що підтверджується копією підписаною відповідачем експрес-накладної № 8892 від 27.08.2015.

Відповідно до п. 5 специфікації № 2 строк оплати обладнання: 50% попередня оплата / 50% на протязі 10 календарних днів з моменту поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» не здійснило оплату 50% на протязі 10 календарних днів з моменту поставки. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 22205,33грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, сума інфляційних втрат за період з листопада 2015 року по січень 2016 року складає 510,72грн, 3% річних за період з 11.10.2015 по 11.02.2016 - 226,31грн.

За умовами п. 7.2 договору в разі порушення більше ніж на 30 календарних днів строку оплати обладнання, покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла у відповідний період.

На підставі вказаного пункту договору, позивач нарахував пеню за період з 11.10.2015 по 11.02.2016 у розмірі 1101,38грн.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з наявністю третейського застереження задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Право на звернення до суду передбачено Конституцією України і не може бути скасовано угодою сторін, а розгляд спору в третейському суді є правом сторін, яке реалізується шляхом взаємного погодження вказаного питання між сторонами.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

При цьому, одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 № 3-рп/2004). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м'якого покарання від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Тому в контексті ст. 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому ст. 2, ст. 3 Закону України «Про третейські суди», є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного ч. 5 ст. 55 Конституції України.

Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції (ст. 125 Конституції України). Отже, з аналізу положень Закону України «Про третейські суди» випливає, що третейські суди є недержавними незалежними органами захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та/або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Отже, у сторін існує правова можливість, а не обов'язок на звернення до третейського суду. Для такого звернення, необхідна наявність волі обох сторін (тобто наявність угоди про передачу даного (саме цього) спору на розгляд третейського суду. Лише за наявності волі обох сторін про розгляд спору третейським судом, оформленої відповідним зверненням до суду, господарський суд зобов'язаний припинити провадження у справі. Проте, таке клопотання заявив лише відповідач, а позивач в свою чергу проти припинення провадження у справі заперечує. За відсутності волі на звернення до третейського суду у позивача чинне законодавство України не позбавляє його права на вирішення спору господарським судом. Згідно зі ст. 1 ГПК України юридичним та фізичним особам гарантовано право на звернення до господарського суду, згідно із встановленою підвідомчістю справ.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій України» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Угоди про відмову у зверненні за захистом до суду є недійсними.

Відтак клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі того, що даний спір повинен розглядатись тільки третейським судом, прямо порушує норми Конституції України.

З урахуванням викладеного, за наявності спірних правовідносин сторін, господарський суд не вправі відмовити особі в розгляді позовної заяви, якщо з матеріалів справи вбачається, що даний спір підвідомчий господарському суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про припинення провадження у справі.

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50064, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47, ідентифікаційний код 00190905) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Премекс» (40021, м. Суми, вул. Івана Багряного, буд. 5, ідентифікаційний код 23299378) 22205,33грн основного боргу, 1101,38грн - пені, 510,72грн - інфляційних втрат, 226,31грн - 3% річних, 1378грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.04.2015.

Суддя В.О. Татарчук