ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.16р. Справа № 904/1686/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 22", м.Дніпропетровськ

про стягнення 2 688 338,35 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 05.04.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 06.04.16р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" (далі позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 22" про стягнення 2 337 685,52 грн. основного боргу, 350 652,83 грн. штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 р. по справі № 904/1686/16 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.04.2016 р.

В судове засідання зявилися представники позивача та відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні подав заяву про забезпечення позову, якою просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Аптека № 22" (, 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Чернишевського, будинок 11-А, п/р 4775, в ПАТ КБ Приватбанк МФО 305299), що перебувають на поточних рахунках відповідача в сумі 2 688 338,35 грн.;

- в разі відсутності грошових коштів у розмірі 2 688 338,35 грн. на поточних рахунках ТОВ "Аптека № 22", накласти арешт на майно, яке належить ТОВ "Аптека № 22" і знаходиться за адресами місць провадження діяльності ТОВ "Аптека № 22".

Заява обґрунтована тим, що майновий стан відповідача є фінансово нестабільним, тому невжиття заходів до забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши позовні матеріали в цілому суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, на думку суду, позивачем не було наведено обґрунтованих доводів, не надано належних доказів, які б могли бути підставою для накладення арешту на майно та забороною вчиняти певні дії, та не доведено наявність конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

З огляду на зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд не убачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову - відмовити.

Суддя ОСОБА_3