РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"14" квітня 2016 р. Справа № 924/1894/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу вх. № 1164/16 Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт Імені Шевченка"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.02.2016 р.

у справі № 924/1894/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністью "Агрохімічна компанія "Вітагро"

до відповідачів:1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт Імені Шевченка"

2) Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці"

про стягнення з відповідачів солідарно 133293,12 грн. основного боргу, 6652,24 грн. пені, 33323,28 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.02.2016 р. у справі № 924/1894/15 було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "Вітагро" до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт Імені Шевченка"; Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" про стягнення з відповідачів солідарно 133293,12 грн. основного боргу, 6652,24 грн. пені, 33323,28 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці.

26 лютого 2016 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальність "Біріт імені Шевченка".

Як вбачається із змісту апеляційної скарги апелянт просив відстрочити сплату судового збору посилаючись на той факт, що станом на дату звернення до апеляційного суду зі скаргою у апелянта на розрахунковому рахунку значиться сума в розмірі більш ніж 75 000 грн., однак у зв'язку із веденням НБУ ліквідації ПАТ КБ "Преміум", скаржник не мав змоги в строки сплатити суму судового збору, окрім того скаржник звернув увагу суду на те, що інші кошти на рахунках у апелянта відсутні.

Колегією суддів було встановлено, що як доказ вищевикладеного скаржник надав довідку вих. № 01311/0225-21/69 від 18.02.2016 р., яка була видана Вінницькою Регіональною Дирекцією ПАТ "КБ"Преміум" про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ"Преміум".

Колегія суддів звернула увагу апелянта на те, що належним доказом на підтвердження відсутності у скаржника інших рахунків та відсутності коштів на цих рахунках, може бути довідка з Державної фіскальної служби України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29 лютого 2016 року апеляційну скаргу було повернено в порядку п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, оскільки обставина на яку апелянт посилався не можу бути підставою для звільнення його від сплати судового збору.

21 березня 2016 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повторно надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальність "Біріт імені Шевченка".

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року апеляційну скаргу було повернено в порядку п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, оскільки апелянт не надав суду належних доказів відсутності у нього інших рахунків, а також коштів на них, а також у зв'язку із тим, що скаржник не надав суду доказів, можливості сплати судового збору у разі відстрочення сплати судового збору.

12 квітня 2016 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повторно надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальність "Біріт імені Шевченка".

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору та надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Проте, як вбачається із апеляційної скарги та доданих до неї документів, скаржником не надано доказів сплати судового збору та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що в апелянта на розрахунковому рахунку в ПАТ КБ "Преміум", значиться сума в розмірі більш ніж 75 000 грн., однак у зв'язку із веденням НБУ ліквідації ПАТ КБ "Преміум", скаржник не має змоги в строки сплатити суму судового збору.

Також скаржник надав довідку з Баранівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ № 478/10/0602 від 31.03.2016 р. про наявні в скаржника рахунки, а також довідки про залишки на рахунках № НОМЕР_1, № 4 та № НОМЕР_2 відкритих в АТ "ОСОБА_1 АВАЛЬ", з яких вбачається, що в скаржника не має достатньої суми для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що скаржником не наведено та не надано доказів на підтвердження того, що на дату відстрочення сплати судового збору у нього буде можливість сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У cправі "Креуз проти Польщі" (п.53, «Case of Kreuz v. Poland», рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р., надалі - Рішення) суд постановив, що "Право на суд", закріплене п.1 ст.6 Конвенції, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

У пункті 60 Рішення Європейський суд з прав людини постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також колегія суддів звертає увагу апелянта, на те, що скаржник може сплатити судовий збір готівкою, а також шляхом залученням додаткових коштів, як надання йому кредиту або отриманням позики.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт Імені Шевченка" про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом якщо до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.86, п.3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути апеляційну скаргу на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.02.2016 р. у справі 924/1894/15 Товариству з обмеженою відповідальністю "Біріт Імені Шевченка".

2. Матеріали справи № 924/1894/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.