ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 918/106/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Капіталінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП"

про стягнення заборгованості в сумі 388 858 грн. 47 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №2-16 від 26.02.2016р.;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №6 від 11.03.2016р..

Відповідно до ч.7 ст.811 ГПК України при розгляді судової справи здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер d8074-677с2.

У судовому засіданні 04 квітня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Капіталінвест" (далі ТзОВ "Будівельна компанія "Капіталінвест", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" (далі ТзОВ "ЛЮКС-ХАУС ГРУП", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 388 858 грн. 47 коп..

Ухвалою суду від 16 лютого 2016 року позовну заяву №1-16 від 15.02.2016р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/106/16, розгляд якої призначено на 29 лютого 2016 року.

26 лютого 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору, з додатками. (а.с. 41-49)

Крім того, 26 лютого 2016 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. (а.с. 50)

Ухвалою суду від 29 лютого 2016 року розгляд справи відкладено на 14 березня 2016 року.

14 березня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. (а.с. 57-58) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

Крім того, 14 березня 2016 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про виклик осіб для дачі пояснень, клопотання про призначення судової технічної експертизи документів та клопотання про здійснення фіксування судового процесу. (а.с.60-62, 77, 81-82, 84)

Розглянувши у судовому засіданні 04.04.2016р. клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи документів, яке було прийнято судом до розгляду, суд відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як зазначено у пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, необхідність призначення судової експертизи пов'язана саме з наявністю при розгляді господарського спору певних питань щодо обставин, які не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань експерта та можуть бути вирішені шляхом призначення судової експертизи. Зі змісту ст. 41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов'язок.

З огляду на все вищенаведене, беручи до уваги те, що предметом позову є стягнення заборгованості за виконані роботи за договором генерального підряду №19-02-13 від 19 лютого 2013 року, крім того акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані відповідачем та засвідчені відтиском печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП", суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи. Крім того, зміст запропонованих відповідачем питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом, суд вважає, що визначені відповідачем питання не спрямовані на з'ясування обставин, які входять до предмету доказування по даній справі.

У судовому засіданні 14 березня 2016 року оголошено перерву до 21 березня 2016 року.

18 березня 2016 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. (а.с. 91-95)

21 березня 2016 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. (а.с. 96) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

У судовому засіданні 21 березня 2016 року оголошено перерву до 04 квітня 2016 року.

31 березня 2016 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с. 100-123) Також надійшла заява, а саме уточнення позовних вимог (а.с. 124-126) ), в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" заборгованість за договором генерального підряду в сумі 174 139 грн., інфляційні втрати в сумі 116 425 грн. 66 коп., 3% річних в сумі 6 676 грн. 85 коп. та пеню в сумі 73 038 грн. 09 коп., заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 9 878 грн. 01 коп.. Заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 04.04.2016р. представник відповідача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із поданою 31.03.2016р. представником позивача заявою.

Представник позивача заперечила проти заявленого клопотання представника відповідача та вважає, що представник відповідача затягує розгляд справи. Крім того вказала на те, що подана заява 31.01.2016р. є заявою про уточнення позовних вимог і не має ніяких нових розрахунків.

Суд відхилив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 04.04.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви, яка подана 31.03.2016р..

У судовому засіданні 04.04.2016р. представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2013 року між ТзОВ "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" (далі Замовник) та ТзОВ "Будівельна компанія "Капіталінвест" (далі Генпідрядник) було укладено договір генерального підряду №19-02-13. (далі Договір) (а.с. 10-12)

Відповідно до п.1.1. Договору Генеральний підрядник зобовязується виконати будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 5 згідно наданої проектної документації, а Замовник зобовязується прийняти результати виконаних Генпідрядником робіт і оплатити їх на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.1.3. Договору Генпідрядник зобовязується приступити до роботи після реєстрації Замовником декларації на початок виконання будівельно-монтажних робіт.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що роботи повинні бути виконані протягом 30 місяців з моменту виконання Замовником передбачених цим Договором обовязків із забезпеченням необхідних умов для початку будівництва, передачі будівельної готовності по акту.

Генпідрядник вправі виконати роботи достроково. (п. 3.2. Договору)

Відповідно до п.3.3. Договору після закінчення виконання робіт Генпідрядник зобовязаний письмово повідомити Замовника про готовність обєкта для передачі приймальній робочій комісії.

Згідно п.5.1. Договору орієнтовна загальна вартість робіт визначається кошторисом, що є невідємним додатком до даного Договору. В дану вартість входять роботи згідно наданої проектної документації. Остаточна вартість робіт за цим Договором розраховується виходячи з вказаних в Договірній ціні тарифів (розцінок), нарахувань на тарифи, рівня рентабельності, фактичних обсягів виконаних робіт, вартості використаних матеріалів та обладнання, придбаних за кошти Генпідрядника. Обсяги та вартість виконаних робіт фіксуються в Акті здачі-приймання результатів робіт.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата виконаних Генпідрядником робіт здійснюється Замовником щомісяця, виходячи з обсягу фактично виконаних Генпідрядником робіт та вказаної в п.5.1. Договору ціни робіт, протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання проміжного (місячного) акту здачі-приймання результатів робіт. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3-х банківських днів після підписання Акту здачі-приймання повного комплексу робіт за цим Договором.

Проміжні акти здачі-приймання результатів виконаних робіт (Форми КБ2в, КБЗ) готуються Генпідрядником та подаються на підпис Замовнику протягом 3-х робочих днів після завершення кожного місяця виконаних робіт. (п. 6.1. Договору)

Відповідно до п.8.2. Договору, у випадку порушення Замовником строків оплати робіт, він повинен сплатити Генпідряднику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми.

Договір набуває чинності з дати підписання і діє до повного виконання сторонами договірних зобовязань або до моменту припинення Договору з інших підстав та в порядку, передбачених законодавством.

Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивачем у січні та лютому 2015 року були виконані будівельні роботи на суму 740 139 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт. (а.с.18-20, 22-25, 27-30)

В порушення прийнятих на себе зобов'язань, в передбаченому обсязі відповідач належним чином не оплатив виконані позивачем роботи в сумі 174 139 грн..

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору 19-02-13 від 19.02.2013 року, який за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань по договору підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін на загальну суму 740 139 грн. (а.с 17-30).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Судом відхиляються твердження представника відповідача про те, що будівельні роботи були виконані з недоліками та з порушенням встановленого договором строку, оскільки відповідно до пункту 3.1. Договору встановлено, що роботи повинні бути виконані протягом 30 місяців з моменту виконання Замовником передбачених цим Договором обовязків із забезпеченням необхідних умов для початку будівництва, передачі будівельної готовності по акту. Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в актах приймання виконаних будівельних робіт не зазначено. Відтак, відповідач підписуючи акти приймання виконаних робіт погодився зі строком, об'ємом та вартістю робіт виконаних позивачем.

Крім того, не приймаються судом до уваги і посилання відповідача на те, що позивачем були завдані відповідачу збитки в розмірі 174 139 грн. та те, що між ТзОВ "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" та ТзОВ "Будівельна компанія "Капіталінвест" було досягнуто домовленості про зменшення вартості виконаних будівельних робіт на зазначену суму. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо досягнутої домовленості та відповідачем у судовому засіданні було вказано про те, що з письмовим зверненням ТзОВ "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" не зверталося до ТзОВ "Будівельна компанія "Капіталінвест".

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що оплата виконаних Генпідрядником робіт здійснюється Замовником щомісяця, виходячи з обсягу фактично виконаних Генпідрядником робіт та вказаної в п.5.1. Договору ціни робіт, протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання проміжного (місячного) акту здачі-приймання результатів робіт. Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3-х банківських днів після підписання Акту здачі-приймання повного комплексу робіт за цим Договором.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо оплати виконаних позивачем робіт, а позивачем роботи виконані, що підтверджується підписаними сторонами довідками про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) та актами приймання виконаних будівельних робіт, то позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 174 139 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 73 038 грн. 09 коп..

Відповідно до п.8.2. Договору, у випадку порушення Замовником строків оплати робіт, він повинен сплатити Генпідряднику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від простроченої суми.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відзиві на позовну заяву б/н від 14.03.2016р. відповідач зазначив про те, що нарахування пені за прострочення зобовязання, згідно із розрахунком, наданим позивачем, починається з 04.02.2015 року. Також зазначає, що строк позовної давності для стягнення пені закінчився 05.02.2016 року, тоді як позов подано 16.02.2016 року, тобто із порушенням строку позовної давності.

Посилання відповідача щодо строку позовної давності до нарахування пені судом спростовуються, оскільки 21.03.2016 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивачем здійснено нарахування пені з 17.02.2015 року. (а.с. 96)

Суд здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір пені становить 70 796 грн. 38 коп., при заявленому 73 038 грн. 09 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума пені, яка за розрахунком суду складає 70 796 грн. 38 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення пені в сумі 73 038 грн. 09 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 70 796 грн. 38 коп.. У решті позовних вимог у частині стягнення 2 241 грн. 71 коп. відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 116 425 грн. 66 коп., 3% річних в сумі 6 676 грн. 85 коп..

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останніх становить 132 975 грн. 55 коп., при заявленому 116 425 грн. 66 коп.. Оскільки суд не можу вийти за межі позовних вимог, у зв'язку з чим інфляційні підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі в сумі 116 425 грн. 66 коп..

Крім того, суд здійснивши власний розрахунок 3% річних за допомогою за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останніх становить 6 490 грн. 14 коп., при заявленому 6 676 грн. 85 коп. Відтак суд дійшов до висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних, яка за розрахунком суду складає 6 490 грн. 14 коп..

Також позивачем заявлено до стягнення заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 9 878 грн. 01 коп..

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №КІ-0000210, №КІ-0000208, №КІ-0000206 ТзОВ "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" зобовязалося відшкодувати вартість спожитої електроенергії ТзОВ "Будівельна компанія "Капіталінвест" на загальну суму 80 362 грн. 48 коп.. (а.с. 14-16) Судом встановлено, що дані акти підписані уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін. Відповідачем сплачено вартість спожитої електроенергії в сумі 70 484 грн 47 коп..

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Божник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19 січня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу, в якій вимагав погасити заборгованість та сплатити вартість спожитої електроенергії в сумі 9 878 грн. 01 коп.. (а.с.33) Вимога була отримана відповідачем 20 січня 2016 року (а.с. 35) та залишена без відповіді та задоволення.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" заборгованості за договором генерального підряду в сумі 174 139 грн., інфляційних втрат в сумі 116 425 грн. 66 коп., 3% річних в сумі 6 490 грн. 14 коп., пені в сумі 70 796 грн. 38 коп., заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 9 878 грн. 01 коп., що стверджуються матеріалами справи, є законними та обґрунтованими. У решті позовних вимог необхідно відмовити, а саме в стягненні 2 241 грн. 71 коп. пені, 186 грн. 71 коп. 3 % річних.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 5 665 грн. 93 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" (33023, м. Рівне, вул. Грушевського, 77, оф. 507, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Капіталінвест" (33023, АДРЕСА_1, ) 174 139 (сто сімдесят чотири тисячі сто тридцять девять) грн. основного боргу, 70 796 (сімдесят тисяч сімсот девяносто шість) грн. 38 коп., 6 490 (шість тисяч чотириста девяносто) грн. 14 коп. 3 % річних, 116 425 (сто шістнадцять тисяч чотириста двадцять пять) грн. 66 коп. інфляційних втрат, 9 878 (девять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 01 коп. заборгованість за спожиту електроенергію та 5 665 (пять тисяч шістсот шістдесят пять) грн. 93 коп. судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення 2 241 грн. 71 коп. пені, 186 грн. 71 коп. 3% річних відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10 квітня 2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33023, АДРЕСА_2);

3 - відповідачу рекомендованим (33023, м. Рівне, вул. Грушевського, 77, оф. 507).