РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016Справа №910/1865/16

За позовом Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАРС";

про стягнення 160 681,47 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Скачко А.А., представник, довіреність № 460/31 від 04.03.2016 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 134 537,03 грн. заборгованості, 16 144,44 грн. пені, а також 2 552,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/1865/16, розгляд справи призначено на 10.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року, за клопотанням відповідача, відкладено розгляд справи до 29.03.2016 року.

Через канцелярію Господарського суду м. Києва представник позивача 28.03.2015 року подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача 134 537,03 грн. суми боргу та 45 541,66 грн. пені, а також повернути з бюджету 231,48 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява про збільшення позовних вимог не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

У судовому засіданні 29.03.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленням, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням освіти Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОРТИВНИЙ КЛУБ «БАРС» 01 вересня 2015 року укладено договір про погашення боргу (надалі - договір).

Згідно пункту 1.1 договору позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості за договором оренди № 28/10 від 16 липня 2010 року, в редакції додаткової угоди від 01.04.2013 до договору оренди № 28/10 на термін з 01 вересня 2015 року до 31 грудня 2015 року. Сторони погодили графік погашення боргу в п. 1.2 договору.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на порушення відповідачем умов договору щодо своєчасного та повного внесення платежів відповідно до п. 1.2. договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 134 537, 03 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення покладеного на нього договором обов'язку щодо погашення боргу в повному обсязі не виконав, сплативши лише частину суми заборгованості в розмірі 23 500,00 грн., в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на день розгляду справи становить 134 537,03 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин повідомлених позивачем та доказів належного виконання умов договору суду не надав. Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАРС" в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 134 537,03 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 45 541,66 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що у разі несвоєчасного внесення плати за договором, відповідачу нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми, що підлягає до оплати, яка нараховується за кожен день прострочення, але не більше ніж 100 відсотків загальної суми боргу.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, позивачем було правомірно нараховану відповідачу пеню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені в розмірі 45 541,66 грн., суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 75 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАРС" (03151, м. Київ, вул. Солом'янська, буд. 31, кв. 68, ідентифікаційний код 23383067) на користь Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. № 12, ідентифікаційний код 37485490) 134 537 (сто тридцять чотири тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 03 коп. заборгованості, 45 541 (сорок п'ять тисяч п'ятсот сорок одну) грн. 66 коп. пені, та 2 701 (дві тисячі сімсот одну) грн. 18 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Управління освіти Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. № 12, ідентифікаційний код 37485490) 223 (двісті двадцять три) грн. 42 коп. надмірно сплаченого судового збору. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 01.04.2016 р.