ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"04" квітня 2016 р. Справа № 911/390/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Рокитнянський комбінат хлібопродуктів, смт. Рокитне

про зобовязання вчинити дії,

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 предст. за дов. № 876 від 28.12.2015;

відповідач ОСОБА_2 предст. за доруч. б/н від 10.03.2016.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України (позивач) з позовом Публічного акціонерного товариства Рокитнянський цукровий завод (відповідач) про зобовязання вчинити дії з поставки товару.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, всупереч умовам Договору поставки № 29 від 04.03.2015 року не поставив позивачу оплачений товар.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2016 у справі №911/390/16 було порушено провадження та призначено до розгляду на 14.03.2016 року.

В судовому засіданні 14.03.2016 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 04.04.2016 року.

У судовому засіданні 04.04.2016 року представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача озвучив поданий через канцелярію суду відзив, у якому визнав факт порушення свої договірних зобовязань з поставки товару.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

04.04.2016 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

04 березня 2015 року Між Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (Покупець) та Публічним акціонерним товариством «Рокитнянський комбінат хлібопродуктів» (Постачальник) було укладено Договір поставки № 29, відповідно до умов якого, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця зерно українського походження, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору.

Згідно п. 3.3 Договору кількість, строк та місце поставки, ціна та загальна вартість Товару дня кожної партії, що поставляється згідно Договору, визначаються в специфікаціях до цього Договору, які підписуються Сторонами щодо кожної партії Товару та є невідємними частинами (додатками) цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата Товару, що поставляється за даним Договором, проводиться в національній валюті України шляхом попередньої оплати грошових коштів в сумі та протягом строку зазначеного в специфікаціях.

Згідно п. 10.1, Договір набирає чинності з дати підписання його Сторонами і діє до 30 листопада 2015р., а в частині розрахунків та поставки Товару - до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Між позивачем та відповідачем підписано Специфікацію №1 на поставку кукурудзи 3-го класу в кількості 16 631,000 т. на загальну суму 49 893 000,00 грн., відповідно до якої, поставка товару мала здійснюватись у період з 04 березня 2015 року по 30 листопада 2015 року включно.

Як стверджує позивач, він свої зобовязання за Договором виконав, перерахувавши відповідачу попередню оплату на загальну суму 49 893 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9448 від 04.03.2015.

Відповідач у свою чергу свої зобовязання за договором не виконав та не здійснив поставку, обумовленого Договором № 29, товару.

Листом №130-2-12/6745 від 14.12.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою виконати умови Договору та терміново здійснити поставку 16 631,000 метричних тон зерна кукурудзи 3-го класу.

Втім, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у звязку з чим позивач змушений був звернутись з позовом до суду.

Відповідач, у наданому через канцелярію суду відзиві, визнав факт порушення свої договірних зобовязань з поставки товару, однак зазначив, що на даний час не має змоги здійснити поставку товару з незалежних від нього обставин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закину, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідач не подав докази, що підтверджують виконання ним своїх зобовязань щодо поставки товару та визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про зобовязання ПАТ «Рокитнянський КХП» вчинити дії з поставки 16 631,000 метричних тон зерна кукурудзи 3-го класу на загальну суму 49 893 000,00 грн. є обґрунтованою, доведеною позивачем належними та допустимими доказами, і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобовязати Публічне акціонерне товариство Рокитнянський комбінат хлібопродуктів (09600, Київська обл., Рокитнянський р-н, смт. Рокитне, вул. Вокзальна, 222, ) вчинити дії з поставки Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) 16 631,000 метричних тон зерна кукурудзи 3-го класу на загальну суму 49 893 000,00 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Рокитнянський комбінат хлібопродуктів (09600, Київська обл., Рокитнянський р-н, смт. Рокитне, вул. Вокзальна, 222, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) - 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 14.04.2016р.

Суддя О.В. Щоткін