ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Справа № 18/1694/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого (доповідача), Круглікової К.С., Могил С.К.,
за участю представників:
позивачаОСОБА_4, ОСОБА_5 представники,
відповідачаГриценко К.В., представник,
третіх осіб1) Лазоренко В.П., представник, 2) не з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином), 3) не з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_8
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 19.01.2016
у справі№ 18/1694/11 Господарського суду Полтавської області
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8
доВиконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області,
треті особи,1)Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька торгова гільдія", 2)Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, 3)Управління Держземагенства у місті Кременчук Полтавської області,
провизнання недійсним рішення виконавчого комітету,

У зв'язку з перебуванням судді Мамонтової О.М. на лікарняному протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.04.2016 для розгляду касаційної скарги у справі № 18/1694/11 визначено колегію суддів у складі: Кривда Д.С. - головуючий (доповідач), Круглікова К.С., Могил С.К.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету від 22.06.2007 №622 "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1".

Справа в господарських судах розглядалась неодноразово.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.12.2014 (суддя Кульбако М.М.) в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів прийняттям оскаржуваного рішення виконкому.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 (судді: Бородіна Л.І. - головуючий, Гетьман Р.А., Лакіза В.В.) рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2014 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Апеляційна інстанція дійшла висновку, що оскаржуване рішення виконкому порушує права власності позивача щодо права належного користування своїм майном.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 (судді: Барбашова С.В. - головуючий, Білецька А.М., Тарасова І.В.) рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2014 у справі № 18/1694/11 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 03.12.2014 та постанову від 19.01.2016 скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скаргу мотивовано доводами про порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 41 Конституції України, статей 21, 317, 319, 321, 393 Цивільного кодексу України, норми Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, статей 42, 35, 42, 43, 11112, 11128 Господарського процесуального кодексу України. Також від позивача в обґрунтування правової позиції надійшли письмове пояснення по справі та доповнення до нього.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач спростовує її доводи і просить постанову залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Від третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Представником позивача було подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке судом касаційної інстанції задоволено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-1, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановили суди попередніх інстанцій, 30.04.2004 ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу купила частину торгового павільйону літ. "А" площею 31,20 кв.м по АДРЕСА_2 та земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 53,м кв. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 2354.

23.06.2004 КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" видано Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3944289, відповідно до якого придбана частина торгового павільйону належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Крім того, 24.12.2004 ФОП ОСОБА_8 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, яким встановлено право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0053 га.

27.04.2007 ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу купила частину торгового павільйону площею 77,8 кв.м по АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 4960.

КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" 07.05.2007 видало Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14461752, відповідно до якого придбана частина торгового павільйону належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

27.04.2007 ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу купила земельну ділянку площею 123 кв.м по АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 4965.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданий суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 23.10.2007.

Рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №622 від 22.06.2007 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торговельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1 Замовник - ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія". На будівлю торговельного павільйону з підвалом загальною площею 4100,7кв.м ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Предметом позовних вимог є визнання зазначеного рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №622 від 22.06.2007 недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за вказаним актом державної приймальної комісії прийнято в експлуатацію, зокрема, продовольчий магазин (цегляну одноповерхову окремо розташовану будівлю), який побудовано на відстані 370 мм від торгового павільйону Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 в напрямку руху по АДРЕСА_3 Продовольчий магазин, побудований з порушенням державних стандартів, норм і правил будівництва та правил забудови, а тому - позивач обмежений у користуванні торговим павільйоном, який належить їй на праві приватної власності.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 6 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Необхідність прийняття закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, передбачена частиною 3 статті 18 Закону України "Про основи містобудування".

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі за текстом - Порядок), від 22 вересня 2004 року №1243 (чинної на час виникнення спірних правовідносин та прийняття оскаржуваного рішення) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації закінчених будівництвом об'єктів. За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт (п.27).

З встановлених судами обставин не вбачається та матеріалами справи не підтверджується, що Акт державної приймальної комісії було зареєстровано у встановлений строк в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт. В акті, затвердженому відповідачем оскаржуваним рішенням, взагалі відсутня дата його складання.

Як передбачено в пункті 3 Порядку, об'єкти виробничого призначення з кількістю робочих місць понад 50 або вартістю понад 5 млн. гривень, а також об'єкти житлово-громадського призначення III, IV і V категорій складності до пред'явлення їх державним приймальним комісіям попередньо приймаються робочими комісіями.

Пунктами 5 та 9 Порядку передбачено, що для пред'явлення закінченого будівництвом об'єкта державній приймальній комісії відповідно до пункту 3 Порядку замовником будівництва об'єкта утворюється робоча комісія. Робоча комісія утворюється не пізніше ніж у п'ятиденний строк після отримання замовником письмового повідомлення від генерального підрядника про закінчення будівництвом об'єкта з проханням утворити робочу комісію.

На підставі проведеної перевірки робоча комісія визначає готовність закінченого будівництвом об'єкта до пред'явлення державній приймальній комісії. Результати перевірки робочою комісією готовності закінченого будівництвом об'єкта до пред'явлення державній приймальній комісії оформляються актами, форми яких затверджуються Держбудом. Акти робочої комісії оформляються генеральним підрядником, підписуються головою та членами робочої комісії і передаються державній приймальній комісії.

У разі виявлення на закінченому будівництвом об'єкті недоліків, вони повинні бути усунені у строки, визначені робочою комісією. Після усунення недоліків та підписання робочою комісією відповідного акта закінчений будівництвом об'єкт передасться генеральним підрядником замовнику під охорону і зберігання (п.10 Порядку).

Замовник зобов'язаний після надходження повідомлення генерального підрядника про закінчення будівництвом об'єкта, а по об'єктах, які попередньо приймаються робочими комісіями, після підписання акта робочої комісії звернутися протягом 5 днів до органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що визначені у пункті 11 цього Порядку, з пропозицією щодо утворення державної приймальної комісії. Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов'язаний протягом 10 днів після надходження звернення від замовника утворити відповідно до цього Порядку державну приймальну комісію (п.13 Порядку).

При дослідженні питання стосовно необхідності створення робочої комісії, судами було прийнято до уваги, що вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію, відповідно до акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 22.06.2007 №622, складає 12203000 грн.

Таким чином, визначений в оскаржуваному акті об'єкт реконструкції, враховуючи його вартість, до пред'явлення його державній приймальній комісії мав бути попередньо прийнятий робочою комісією.

Водночас акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.06.2007 №622, не містить відмітки щодо наявності акта робочої комісії. Наявність такого акта робочої комісії не підтверджується і матеріалами справи.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення від 22.06.2007 №622 "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1" Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було порушено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243.

Що стосується порушення прав або охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення виконкому №622 від 22.06.2007 "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1". Як було зазначено вище, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він обмежений у користуванні торговим павільйоном, який належить йому на праві приватної власності, оскільки на відстані 370 мм від торгового павільйону Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, з порушенням державних стандартів, норм і правил будівництва та правил забудови побудований продовольчий магазин. В результаті такої побудови у позивача відсутня можливість обслуговування, експлуатації та ремонту належного йому торгового павільйону.

Так, в матеріалах справи наявний висновок судової комплексної будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи від 14.12.2012 №8416/8490, відповідно до якого окремо збудований, на місці раніше існуючої будівлі, продовольчий магазин ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія" по АДРЕСА_1, що межує з торговельним павільйоном ФОП ОСОБА_8 проектній документації (реконструкція торговельних рядів та благоустрій території ринку) та вимогам будівельних норм та правил відповідає частково. Зокрема, у висновку зазначено, що за результатами аналізу ступеню відповідності будівлі продовольчого магазину ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія", на момент обстеження будівля експлуатується за призначенням (торгівельне) та відповідає проекту Реконструкції торговельних рядів і не відповідає вимогам ДБН. Встановлено, що загальна фактична площа приміщень торговельного павільйону літ. "Д" (83,1кв.м) не відповідає площі, зазначеній в проекті Реконструкції торговельних рядів (50.5кв.м). З приміщення торгової зали " 3" мається єдиний вихід у приміщення торгової зали " 1" (яке фактично використовується як складське), що відповідає проекту Реконструкції торгівельних рядів і не відповідає вимогам ДБН. Будівля не обладнана системою пожежної сигналізації, що не відповідає вимогам ДБН. У складі Реконструкції торгівельних рядів немає схеми розміщення торгівельних рядів, кіосків, павільйонів, палаток, що є не дотриманням вимог п.3.1 Правил (3.29). Ця обставина виключає можливість оцінювати додержання протипожежних розривів, наявність і ширину проїздів. Проект Реконструкції торгівельних ряді враховує габарити сусідньої споруди (торгівельного павільйону ФОП ОСОБА_8.), однак ніяких креслень та жодних технологічних рішень, які б враховували розташування існуючої будівлі торгівельного павільйону ФОП ОСОБА_8 на відстані 0,37м від об'єкта нового будівництва - продовольчого магазину ТОВ "Кременчуцька торгова гільдія", проект Реконструкції торгівельних рядів не містить.

Таким чином, з висновку судової комплексної будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи від 14.12.2012 вбачається, що будівля торговельного павільйону літ. "Д", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, не відповідає вимогам Державних будівельних норм.

З урахуванням викладеного вище в сукупності колегія суддів вважає, що місцевий та апеляційний суди дійшли помилкового висновку про те, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.06.2007 №622 "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1" відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, а в силу положень пункту 2 частин 1 статті 1119 зазначеного Кодексу касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення у справі.

Оскільки по справі не вимагається збирання або додаткової перевірки та оцінки доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

З урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг в даному випадку підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.12.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі №18/1694/11 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.06.2007 №622 "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію торгівельних рядів та благоустрою території ринку по АДРЕСА_1".

Стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 85 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 236 грн витрат на інформаційно-технічне судового процесу, 609 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 1461,60 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати наказ.

Головуючий Д. Кривда

Судді К. Круглікова С. Могил