Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

07 квітня 2016 року справа № 927/232/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", ,

б-р. ОСОБА_1 18, м. Київ, 01030

в особі: Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком",

, пр-т Миру 28, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації, , вул. Леніна 26, м. Мена, Менський район, Чернігівська область, 15600

про стягнення 4578,06 грн.

Суддя В.І. Шестак

Представники сторін в судовому засіданні 05.04.2016:

Позивача: ОСОБА_2 довіреність № 2078 від 28.12.2015 старший юрисконсульт відділу правового забезпечення.

Відповідача: не з"явився.

В судовому засіданні 05.04.2016 оголошено перерву ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 4578,06 грн., в тому числі 3036,46 грн. основного боргу, 603,89 грн. пені, 855,10 грн. інфляційних втрат, 82,61 грн. 3% річних.

Позивач просить стягнути основний борг за серпень 2015 в сумі 442,01грн, за вересень 2015 на суму 489,17 грн, за жовтень 2015 на суму 526,45 грн, листопад 2015 на суму 546,77 грн, грудень 2015 на суму 517,99 грн та за січень 2016 на суму 514,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг електрозв'язку №49 від 20 березня 2007 року та договору про надання послуг ADSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ № 569 від 26.06.2008.

28.03.2016 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 01-30/490, в якому відповідач зазначає про наявність заборгованості за період з 2014 по січень 2016, пояснюючи несплату недостатнім фінансуванням з держбюджету.

На виконання вимог суду позивачем надано Акт звірки розрахунків за період з 01.10.2014 по 31.01.2016.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 14 червня 2011 року Загальними зборами акціонерів ВАТ "Укртелеком" згідно з протоколом №8 Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" перейменовано у Публічне акціонерне товариство "Укртелеком".

20 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (надалі підприємство зв'язку) та Управлінням праці та соціального захисту Менської районної державної адміністрації (надалі - споживач) було укладено договір про надання послуг електрозв'язку №49, відповідно до умов якого підприємство зв'язку зобов'язалось надавати послуги електрозв'язку, перераховані в додатку 1 і безплатні послуги, перераховані в додатку 2, а споживач своєчасно вносити плату за надані послуги (надалі договір № 49).

26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (надалі підприємство зв'язку) та Управлінням праці та соціального захисту Менської районної державної адміністрації укладено договір про надання послуги ADSL- підключення до мережі інтернет № 569.

Згідно п.4.2 договору № 49 договору споживач сплачує послуги електрозв'язку за спільно погодженою схемою оплати: кредитно-авансова.

У відповідності до п. 5.2 Договору № 569 «Укртелеком» відкрив в системі розрахунків Споживачу особовий рахунок з певним ідентифікаційним кодом, на якому проводяться розрахунки за весь обсяг наданих Споживачу послуг. При виставленні щомісячного рахунка на оплату такі послуги зазначаються окремим рядком.

Відповідно до умов п.4.5 договору № 49 розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв'язку справляється додаткова плата в розмірі двох відсотків вартості наданих послуг.

Відповідачем спожито послуг на загальну суму 7865,43 грн, а сплачено 12116,84 грн, з яких 7287,87 грн перераховано в погашення боргу за рішенням суду № 927/1737/14 від 25.11.2014, а 4828,97 грн в погашення поточних нарахувань.

Позивачем заявлено до стягнення основну заборгованість за серпень 2015 в сумі 442,01грн, за вересень 2015 на суму 489,17 грн, за жовтень 2015 на суму 526,45 грн, листопад 2015 на суму 546,77 грн, грудень 2015 на суму 517,99 грн та за січень 2016 на суму 514,07 грн, згідно виставлених відповідачу на оплату вартості наданих послуг рахунків за період з серпня 2015 року по січень 2016 року включно.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості наданих послуг за даний період виконав частково, повністю не оплативши послуги.

Отже, заборгованість відповідача по оплаті вартості послуг за вищевказаний період становить 3036,46 грн.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Враховуючі те, що матеріалами справи підтверджено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 3036,46 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач, також, просить стягнути з відповідача 603,89 грн. пені за період з 15 березня 2015 року по 13 березня 2016 року, 855,10 грн. інфляційних втрат за період з 21.11.2014 по 13.03.2016, 82,61 грн. 3% річних за період з 21.11.2014 по 13.03.2016, згідно розрахунків в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 36 Закону України від 18 листопада 2003 року "Про телекомунікації", абз. 5 п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМ України від 11 квітня 2012 року №295 та умов п. 5.7, 5.8 договору №216, у разі несплати за надані послуги електрозв'язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості несплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 603,89 грн пені за період з 15.03.2015 по 13.03.2016, а також 855,10 грн інфляційних втрат та 82,61 грн 3% річних за період з 21.11.2014 по 13.03.2016.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав заборгованість в сумі 4578,06 грн., в тому числі 3036,46 грн. основного боргу та 603,89 грн. пені, 82,61 грн. 3% річних та 855,10 грн. інфляційних нарахувань.

Актом звірки розрахунків за надані телекомунікаційні послуги за період з 01.10.2014 по 31.01.2016, що підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками підтверджується заборгованість відповідача в сумі 3036,46грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації (вул. Леніна,26, м. Мена, 15600, , р/р 0349, 0349, 7455 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (б-р. ОСОБА_1, 18, м. Київ, 01610) в особі Чернігівської філії ПАТ "Укртелеком" (пр-т Миру, 28, м. Чернігів, 14000, , р/р 8 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478) 3036,46 грн. основного боргу, 603,89 грн. пені, 855,10 грн. інфляційних втрат, 82,61 грн. 3% річних та 1378,00грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.І. Шестак