РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016Справа №910/5198/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-1" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 46865,23 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Левченко В.І.,

від відповідача: Гіневська-Фареник М.О.

СУТЬ СПОРУ :

у березні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним як правонаступником Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" та відповідачем договору № 530328 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 26 квітня 2010 р. останній не в повному обсязі оплатив спожиту протягом червня-жовтня 2014 років теплову енергію, заборгувавши станом на 1 листопада 2014 р. 31514,15 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 14117,63 грн., три проценти річних з простроченої суми 1233,46 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вказував, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" було внесено зміни до статей 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання суб'єкта господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію) та встановлено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, послуг водовідведення у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцем цих послуг. Зазначав, що оскільки він не є виконавцем (теплопостачальною організацією або суб'єктом господарювання, який проводить діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення) цих послуг, то у його підприємства з 26 квітня 2014 р. (день набрання чинності Закону) відсутній обов'язок по оплаті наданих послуг з постачання до нежилого приміщення салону краси (Товариство з обмеженою відповідальністю "Парадіз") по вул. Ковпака, 17 у м. Києві теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання.

Також вказував, що він 31 липня 2014 р. звернувся до відповідача з пропозицією № 01-0457 про розірвання спірного договору. Зазначав, що 21 листопада 2014 р. між позивачем та власником нежилого приміщення вул. Ковпака, 17 у м. Києві було укладено договір про постачання теплової енергії.

У процесі розгляду справи подав клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз", до у часті у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Враховуючи, що рішення суду у даній справі не впливатиме на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз", у задоволенні клопотання про залучення останнього в якості третьої особи відповідно до вимог ст. 27 ГПК України судом відмовлено.

Також відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом м. Києва справи № 910/5198/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парадіз" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання зобов'язань припиненими. У задоволенні клопотання судом відмовлено, оскільки розгляд вищевказаної справи не перешкоджає розгляду даного господарського спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2010 р. між позивачем як правонаступником Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" та відповідачем було укладено договір № 530328 на постачання теплової енергії у гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води до належного відповідачу будинку по вул. Ковпака, 17 у м. Києві, для потреб опалення та гарячого водопостачання в обсязі 140 Гкал/рік, а відповідач - до початку розрахункового періоду (місяця) сплачувати позивачу вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого, відповідач сплачує різницю до 28 числа поточного місяця.

Облік споживання відповідачем теплової енергії за договором передбачено проводити по приладах обліку.

Строк дії договору відповідно до умов розділу 8 договору встановлений з дня його підписання до 31 грудня 2010 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Відповідно до умов п. 8.3 припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної сплати за надані послуги.

Спірний договір припинив свою дію з 21 листопада 2014 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаного договору та постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 березня 2015 р. у справі 910/22823/14 між тими ж сторонами про розірвання договору № 530328 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 26 квітня 2010 р.

У силу вимог ст. 35 ГПК України зазначені обставини не потребують повторного доказування.

Поясненнями позивача, частково відповідача, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за червень-листопад 2014 року стверджується факт постачання позивачем відповідачу у цей період теплової енергії за договором вартістю 34230,55 грн., а також 2716,40 грн. переплати, що існувала на початок червня 2014 року.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 31514,15 грн. боргу (34230,55-2716,40), 14117,63 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1233,46 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Доводи відповідача про відсутність у нього обов'язку по оплаті спожитої мешканцями належного йому будинку теплової енергії, у зв'язку з тим, що він не є виконавцем цих послуг суперечать вимогам ч. 6 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо особливого статусу управителя як учасника відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який відповідно до цивільно-правових угод, у т.ч. спірного договору, є споживачем одержаної від виробника теплової енергії та виконавцем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води для отримувачів зазначених комунальних послуг у будинку, який знаходиться у нього в управлінні.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада-1" (02068, м. Київ, вул. Г.Ахматової, 3, код 32070503) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І Франка, 5, код 00131305) 31514,15 грн. боргу, 14117,63 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1233,46 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1378 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар