У х в а л а

5 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Колесника П.І.,-

розглянувши заяву приватного підприємства «АСКОР ПЛЮС» (далі - ПП «АСКОР ПЛЮС») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17 грудня 2015 року у справі № 916/1590/14 за позовом ПП «АСКОР ПЛЮС» до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України») в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» про зобов'язання виконати умови договору; за зустрічним позовом ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» до ПП «АСКОР ПЛЮС» про розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року в задоволенні первісного позову ПП «АСКОР ПЛЮС» про зобов'язання виконати умови договору відмовлено. Зустрічний позов ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» про розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Розірвано укладений між ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» та ПП «АСКОР ПЛЮС» договір № 59-П-ЮЖФ-13 від 17 жовтня 2013 року про надання послуг з додатковими угодами № 1 від 25 жовтня 2013 року та № 2 від 8 січня 2014 року. Зобов'язано ПП «АСКОР ПЛЮС» на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» забезпечити безпечне буксирування самохідного морського плавкрану «Черноморец-27» до причалу адміністрації буксирами, залученими замовником за власний рахунок. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ПП «АСКОР ПЛЮС» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 грудня 2014 року касаційну скаргу ПП «АСКОР ПЛЮС» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2014 року скасовано в частині задоволення зустрічних позовних вимог та в цій частині справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31 березня 2015 року апеляційну скаргу ПП «АСКОР ПЛЮС» частково задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення зустрічного позову щодо розірвання договору № 59-П-ЮЖФ-13 від 17 жовтня 2013 року. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» до ПП «АСКОР ПЛЮС» про розірвання договору №59-П-ЮЖФ-13 від 17 жовтня 2013 року, укладеного між ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» та ПП «АСКОР ПЛЮС». В решті рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року по справі № 916/1590/14 в частині зустрічних позовних вимог щодо зобов'язання ПП «АСКОР ПЛЮС» забезпечити безпечне буксирування самохідного морського плавкрану «Черноморец-27» до причалу Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» буксирами, залученими ПП «АСКОР ПЛЮС» за власний рахунок та стягнення судових витрат залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 9 червня 2015 року касаційну скаргу ПП «АСКОР ПЛЮС» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31 березня 2015 року та рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року скасовано в частині задоволення зустрічного позову в частині зобов'язання ПП «АСКОР ПЛЮС» забезпечити безпечне буксирування морського плавкрану «Чорноморець-27» до причалу Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» буксирами, залученим ПП «АСКОР ПЛЮС» за власний рахунок. В цій частині справу направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15 липня 2015 року апеляційну скаргу ПП «АСКОР ПЛЮС» задоволено частково. Рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог про зобов'язання ПП «АСКОР ПЛЮС» забезпечити безпечне буксирування морського плавкрану «Чорноморець-27» до причалу Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» буксирами, залученими ПП «АСКОР ПЛЮС» за власний рахунок скасовано. Відмовлено в зустрічних позовних вимогах ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» про зобов'язання ПП «АСКОР ПЛЮС» забезпечити безпечне буксирування морського плавкрану «Чорноморець-27» до причалу Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» буксирами, залученими ПП «АСКОР ПЛЮС» за власний рахунок.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 грудня 2015 року касаційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15 липня 2015 року скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про зобов'язання ПП «АСКОР ПЛЮС» забезпечити безпечне буксирування плавкрану «Чорноморець-27» до причалу ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Южненської філії ДП «Адміністрація морських портів України», буксирами залученими ПП «АСКОР ПЛЮС» за власний рахунок, а рішення Господарського суду Одеської області від 24 червня 2014 року в цій частині зустрічних позовних вимог залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У березні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ПП «АСКОР ПЛЮС» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17 грудня 2015 року у справі № 916/1590/14 з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 19 жовтня 2010 року у справі № 9/32-10, від 11 грудня 2013 року у справі № 901/2091/13, від 31 березня 2015 року у справі № 916/3160/14, від 8 квітня 2015 року у справі № 910/19704/14, від 17 лютого 2016 року у справі № 917/1823/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженні у справі, заявником додано копії постанов Вищого господарського суду України від 22 вересня 2010 року у справі № 21/147, від 15 грудня 2010 року у справі № 10/12, від 1 лютого 2011 року у справі № 22/47-16/53, від 17 лютого 2014 року у справі № 916/2413/13, від 18 лютого 2015 року у справі № 917/1209/14, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми процесуального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 916/1590/14 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

П.І. Колесник