номер провадження справи 8/12/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 Справа № 908/293/16

за позовом Приватного підприємства Метаконік (01011, АДРЕСА_1)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Флайт, ЛТД (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 19)

до відповідача-2 Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 206)

до відповідача-3 Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (40 років Радянської України), 46-А)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 Міське комунальне підприємство Основаніє (69065, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-а)

про зобов'язання відповідача-1 усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування прибудованим нежилим приміщенням, VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218 шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами; визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами; визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого відповідачу-1

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача ОСОБА_1, дов. від 24.02.2016 р.

Відповідача-1 ОСОБА_2, дов. від 29.02.2016 р.

ОСОБА_3, протокол № 2 від 21.07.2000 р.

Відповідача-2 ОСОБА_4, дов. № 01/02-17/01398 від 02.03.2016 р.

Відповідача-3 ОСОБА_4, дов. № 273/01-37/01 від 01.03.2016 р.

Третьої особи ОСОБА_5, дов. № 379 від 04.01.2016 р.

Заявлено позовні вимоги про зобов'язання відповідача-1 усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування прибудованим нежилим приміщенням, VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218 шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами; визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами; визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого відповідачу-1.

Розгляд справи, призначений на 02.03.2016 р., відкладався до 23.03.2016 р., в судовому засіданні оголошувалася перерва до 31.03.2016 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 31.03.2016р.

Позивач підтримує позовні вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст.ст. 21, 319, 321, 391 ЦК України. В обґрунтування вимог вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2005 р. позивач є власником прибудованого нежилого приміщення VIII першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9440090 від 27.12.2005 р. Оскільки нежиле приміщення є прибудованим, воно має дах. Частиною 1 ст. 187 ЦК України передбачено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. У звязку з тим, що дах нежилого приміщення є його складовою частиною, право власності на дах також належить позивачу. В 2015 році без дозволу позивача на даху нежилого приміщення була розміщена конструкція зовнішньої реклами у вигляді світового щиту. Позивач уклав з ФОП ОСОБА_6 договір оренди № КL-01/15 від 01.01.2015 р., за яким у нежилому приміщенні орендар здійснює торгівлю одягом. За умовами п. 5.3 вищезазначеного договору орендар має право самостійно розташовувати на внутрішній та зовнішній стороні нежитлового приміщення рекламу. Світовий щит, що розташований на даху нежилого приміщення, використовується, в тому числі для реклами одягу, який не має відношення до товару, що продається орендарем нежилого приміщення. Таким чином, розміщення світового рекламного щита на даху нежилого приміщення суперечить законним інтересам позивача, а також порушує його права як власника нежилого приміщення. Із відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради № ІЗ-0210 від 16.11.2015 р. на інформаційний запит позивача випливає, що за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218, розміщена дахова нестандартна спеціальна конструкція зовнішньої реклами форматом 3,0 х 2,0, що належить відповідачу-1, яка розміщена згідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 «Про надання ТОВ «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення зовнішньої реклами». Крім того, Департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради повідомив, що дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 168/13 був погоджений з власником місця розташування або уповноваженим ним органом МКП «Основаніє» та з Департаментом архітектури і містобудування. МКП «Основаніє» на запит позивача повідомило, що є балансоутримувачем будинку № 218 по пр. Леніна, що дає йому право на погодження розміщення зовнішньої реклами на даху нежилого приміщення. Позивач вважає, що відповідач-1 користується дахом нежилого приміщення, який належить позивачу, з порушенням порядку, передбаченого діючим законодавством України для користування чужим майном у рекламних цілях. 15 січня 2016 р. позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою демонтувати належний відповідачу-1 рекламний засіб, але вимога залишилася без задоволення. Відповідач-1 розташував рекламний засіб на даху на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 «Про надання ТОВ «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення зовнішньої реклами». Позивач вважає, що дії виконавчого комітету Запорізької міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради щодо прийняття рішення про надання ТОВ «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення рекламного засобу на даху нежилого приміщення, а також надання дозволу робочим органом з питань розміщення зовнішньої реклами, який є структурним підрозділом Департаменту житлово-комунального господарства, є незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача. Дозвіл на розміщення рекламного засобу наданий ТОВ «Флайт, ЛТД» з порушенням діючого законодавства України та нормативних документів органів місцевого самоврядування Запорізької міської ради, оскільки цей дозвіл не був погоджений з позивачем. Позивач просить зобов'язати відповідача-1 усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування прибудованим нежилим приміщенням, VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218 шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами; визнати недійсним дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданий відповідачу-1.

Відповідач-1 ТОВ «Флайт, ЛТД» - заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказує, що дахова нестандартна спеціальна конструкція зовнішньої реклами форматом 3,0 х 2,0 за адресою м.Запоріжжя, пр. Леніна, 218 пр. Металургів, розміщена ТОВ «Флайт, ЛТД» згідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 268/13, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 «про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення зовнішньої реклами». Зазначений дозвіл погоджений з власником місця розташування МКП «Основаніє» та з департаментом архітектури та містобудування. Позивач у позові вказує про належність йому на праві власності прибудованого нежитлового приміщення, проте згідно наданих до позову документів позивачу належить нежиле приміщення VІІІ першого поверху будівлі літ. А-6, А1. В позові позивач зазначає, що він є власником даху на підставі ст.. 187 ЦК України, проте право власності, яке належить позивачу стосується виключно нежитлового приміщення, як складової частини складної речі. Крім того, відповідач-1 вважає, що частина позовних вимог подана відповідно до вимог адміністративного судочинства, не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідач-2 - виконавчий комітет Запорізької міської ради - заперечує проти заявлених позовних вимоги. У відзиві на позов вказує, що вимоги, заявлені до виконавчого комітету та Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 «Про надання ТОВ «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення зовнішньої реклами», визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13 підлягають розгляду в адміністративному судочинстві. Просить припинити провадження у справі в частині вказаних вимог.

Відповідач-3 Департамент житлово-комунального господарства підтримав заперечення, викладенні виконавчим комітетом Запорізької міської ради, про що зазначив у відзиві на позов.

Третя особа МКП «Основаніє» - надала письмові пояснення по суті спору. Зазначає, що відповідно до реєстраційного посвідчення Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації житловий будинок за адресою м.Запоріжжя, пр. Леніна, 218 зареєстрований за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності. Зазначений будинок перебуває на балансі МКП «Основаніє». Нежитлові приміщення даного будинку займають площу в обсязі 2170,15 кв.м. з них 46,05 кв.м м. знаходяться в орендному користуванні, 1915,03 кв.м. в приватній власності. МКП «Основаніє» здійснює погодження розміщення зовнішньої реклами на житлових будинках, які знаходяться на балансі підприємства та розміщення виносної реклами, розташованої на прибудинкових територіях, також подовження строку дії існуючих рекламних конструкцій.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані матеріали, суд встановив:

Засади рекламної діяльності в Україні, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, визначені Законом України "Про рекламу", відповідно до якого зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється; зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

ОСОБА_7 п. "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні, транспортні та інші послуги.

За приписами ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідної територіальної громади.

ОСОБА_7 з Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами (затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067) зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Відповідно до Порядку розміщення зовнішньої реклами в м Запоріжжя, затвердженого рішенням виконавчого комітету 22.02.2013 р. № 45, зовнішня реклама, незалежно від її типу та місця розташування, розміщується згідно з дозволами, які видаються на підставі рішень виконавчого комітету міської ради, за виключенням тимчасових виносних рекламних конструкцій, дозволи на розміщення яких видаються відповідно до цього Порядку.

Як встановлено, рішенням № 16/4 Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «Флайт, ЛТД» на розміщення зовнішньої реклами» надано ТОВ «Флайт, ЛТД» дозвіл на розміщення зовнішньої реклами дахової нестандартної спеціальної конструкції ,форматом 3,0 х 2,0м за адресою: м.Запоріжжя, пр. Леніна, 218 пр. Металургів, строком на 1 рік; зобов'язано товариство отримати у відділі по роботі з документами дозвільного характеру управління розвитку підприємництва та дозвільних послуг Запорізької міської ради дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

На час розгляду даної справи рішенням Запорізької міської ради від 19.02.2016 р. № 15 перейменовано проспект Леніна в місті Запоріжжі на проспект Соборний.

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 ТОВ «Флайт, ЛТД» видано дозвіл № 168/13 від 05.02.2014 р. на розміщення зовнішньої реклами. В погоджувальній частині дозволу власником місця розташування спеціальної конструкції зазначено МКП «Основаніє». Рекламну конструкцію розміщено на підставі договору про право на тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу, укладеного товариством «Флайт, ЛТД» та уповноваженою на те особою.

Позивач вважає, що розмістивши на даху нежилого приміщення VІІІ першого поверху будинку 218 по пр. Леніна в м. Запоріжжі рекламну конструкцію, ТОВ «Флайт, ЛТД» (відповідач -1) порушує права позивача, як власника майна та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні цим майном. Мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що надання місць для розміщення зовнішньої реклами у користування розповсюджувачам зовнішньої реклами є прерогативою саме власників (або уповноважених ними органів) таких місць (будинків, споруд тощо), а власником зазначеного нежитлового приміщення, на даху якого розташовано рекламну конструкцію, є позивач.

Предметом судового розгляду є вимоги Приватного підприємства «Метаконік» про усунення перешкод у користуванні прибудованим нежилим приміщенням VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218 шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами з посиланням на ст.. 391 ЦК України та п. 4 Типових правил розміщення зовнішньої реклами.

Статтями 15, 16, 386, 391 Цивільного кодексу України гарантовано власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

За приписами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наведений припис унормовує захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, визначає, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у такому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном шляхом подачі негаторного позову. Однією з особливостей цього позову є відсутність спорів з приводу належності позивачеві майна на праві власності чи іншому титулі. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження. Відповідачем виступає у цьому випадку лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. При цьому, дії порушника права власності не обов'язково мають носити незаконний характер, має значення встановлення судом факту порушення цією особою суб'єктивного права власності.

Підставою негаторного позову є посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей, і для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей. Отже, право на негаторний позов виникає у власника, який володіє річчю, проте позбавлений можливості користуватися чи розпоряджатися нею, а підставою такого позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, підтверджують, що поведінка іншої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. При цьому, дії відповідача вважаються неправомірними доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки.

На підтвердження права власності на спірне приміщення позивач посилається на договір купівлі-продажу від 14.12.2005 р., укладений з Компанією з обмеженою відповідальністю «U.М.А. HOLDINGS LIMITED» (продавець).

Відповідачі та третя особа в обґрунтування доводів надали реєстраційне посвідчення, видане Орендним підприємством Запорізьке міжміським бюро технічної інвентаризації, за яким житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, пр. Леніна, 218 зареєстрований за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на праві комунальної власності. Зазначений будинок перебуває на балансі МКП «Основаніє», про що третьою особою надані відповідні документи.

Таким чином, предметом дослідження у даній справі, є встановлення особи, що вправі надати згоду на розміщення зовнішньої реклами на спірній будівлі власника або уповноваженої особи, та чи є правомірними дії відповідача-1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2005 р. продавець (Компанія з обмеженою відповідальністю «U.М.А. HOLDINGS LIMITED») продав та передав у власність покупця (ПП «Метаконік») належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, ІХ першого поверху літ. А-6, А1, загальною площею 89,1 кв.м; нежиле приміщення, VІІІ першого поверху літ. А-6, А1, загальною площею 475,8 кв.м.; нежилі приміщення І, ІІ підвалу літ. А-6, загальною площею 158,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 218. ОСОБА_7 про реєстрацію права власності нежиле приміщення VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 зареєстровано за ПП «Метаконік».

Із дослідженого вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2005 р. на праві власності позивачу належить частина нежитлових приміщень у будівлі, яка в свою чергу знаходиться на балансі та обслуговуванні комунального підприємства «Основаніє», що підтверджується доданими документам. Твердження позивача, що він є власником прибудови, тобто окремої будівлі, не знайшли свого підтвердження. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 р., за умови різної кількості поверхів у різних частинах будинку, а також у разі розміщення будинку на земельній ділянці з нахилом, коли за рахунок нахилу збільшується кількість поверхів, поверховість визначається окремо для кожної частини будинку.

Позивачем заявлялося клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. На вирішення експерта позивач пропонує поставити наступні питання: 1) який статус має нежиле приміщення VІІІ першого поверху літ. А-6, А1,розташоване за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 218?

2) чи є дах над нежилим приміщенням VІІІ першого поверху літ. А-6, А1, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 218, конструктивним елементом цього нежилого приміщення або всього багатоквартирного будинку № 218 по пр. Соборному?

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення поставлених питань, суд зазначає: відповідно до ст. 41 ГПК України судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідження запропонованих позивачем питань і є предметом даного судового розгляду та не потребує спеціальних знань. Клопотання про призначення експертизи відхиляється.

Таким чином, судом встановлена належність будинку по пр. Леніна (Соборний), 218 в м. Запоріжжя, на першому поверсі якого розміщена рекламна конструкція, до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Із доданих позивачем документів вбачається, що ПП «Метаконік» не набувало права власності на конструктивні елементи будинку, в тому числі дах, а лише на внутрішню нежитлову площу.

Твердження позивача про те, що належні йому на праві власності приміщення, дають право вважати, що дах та інші конструктивні елементи будинку також належать йому на праві власності є помилковими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2.12.2003 № 2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами, п. 2 яких визначено, що місцем розташування рекламного засобу є площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що місцем розташування рекламного засобу (дахової нестандартної спеціальної конструкції форматом 3,0 х 20, м), щодо якого видано дозвіл на розміщення № 168/13, є площа зовнішньої поверхні будинку по пр. Леніна, 218 у м. Запоріжжі, і ця площа належить до комунальної власності територіальної громади міста Запоріжжя та перебуває на балансі МКП «Основаніє». Нежиле приміщення VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 по пр. Леніна, 218 в м. Запоріжжя належить на праві приватної власності ПП «Метаконік», а місцем розміщення рекламної конструкції відповідачем-1 є площа, яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Запоріжжя, про що також зазначено в погоджувальній частині дозволу № 168/13 на розміщення зовнішньої реклами.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, суд не знаходить підтвердженими доводи позивача щодо порушення його права власності, а саме права користування спірним майном. Доводи позивача спростовані викладеними висновками суду, у звязку з чим позовні вимоги про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні приміщенням шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами по пр. Леніна, 218 в м.Запоріжжя не підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище.

Щодо вимог до Виконавчого комітету Запорізької міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами; визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого відповідачу-1 суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, статей 15 та 16 Цивільного кодексу України підприємства, установи, організації мають право на звернення до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (особистих немайнових чи майнових); у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися також державні та інші органи.

За пунктами 45-46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства. У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою про усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За статтею 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають, зокрема, при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають з публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; таким чином, господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; до сфери господарських відносин включаються також організаційно-господарські відносини, під якими розуміються відносини, що складаються між субєктами господарювання та субєктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Перелік спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів визначено частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до статті 3 цього Кодексу суб'єкт владних повноважень - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. У контексті зазначених норм Кодексу, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений здійснювати управлінські чи контрольні функції щодо іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» встановлено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах, зокрема, а) про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Оспорюване рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Флайт, ЛТД» дозволу на розміщення зовнішньої реклами» не є рішенням про право, що виникає з прийняттям відповідного рішення.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності та встановлення порядку діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів визначено Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Приписами вказаного Закону передбачено, що будь-які рішення дозвільного органу та його дії (бездіяльність) можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Таким чином, дана справа в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами та визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого відповідачу-1 має ознаки справи адміністративної юрисдикції та провадження у справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 908/6072/15 від 17.12.2015 р. відмовлено у прийнятті до розгляду позовної заяви ПП «Метаконік» до Товариства з обмеженою відповідальністю Флайт, ЛТД, до Виконавчого комітету Запорізької міської ради та до Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради за участі Міського комунального підприємства Основаніє про визнання незаконним та скасування рішення № 16/4 від 24.01.2014р., визнання дозволу № 168/13 на розміщення зовнішньої реклами недійсним з посиланням на те, що позов ПП Метаконік поданий відповідно до вимог адміністративного судочинства, не підлягає розгляду в господарських судах України. Вказана ухвала суду не оскаржена та набрала чинності.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 не визнано недійсним, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами № 168/13 не визнано недійсним у встановленому порядку. Суд не вбачає підстав вважати дії ТОВ «Флайт, ЛТД» по розміщенню на спірному місці розташування рекламної конструкції протиправними.

Судові витрати в частині вимог, щодо яких розглянуто спір по суті, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80 п. 1, ст.ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог про зобов'язання ТОВ «Флайт, ЛТД» усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування нежилим приміщенням VІІІ першого поверху літ. А-6, А1 за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 218 шляхом демонтажу нестандартної спеціальної конструкції зовнішньої реклами.

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.01.2014 р. № 16/4 Про надання ТОВ Флайт, ЛТД дозволу на розміщення зовнішньої реклами та про визнання недійсним дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 168/13, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Запорізької міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Флайт, ЛТД».

Повне рішення складено 12 квітня 2016 року.

Суддя І.А. Попова