ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2016 р.Справа № 916/375/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 916/375/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Дунай"

про стягнення 321 565 грн. 25 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 03.02.2016р.

від відповідача: не зявився; про місце та час судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, але ухвали суду повернуто поштою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату та місце судових засідань та розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 169 564 грн., пені у сумі 29 518 грн. 37 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 122 482 грн. 88 коп.

Відповідач письмових заперечень щодо позову до суду не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

23 вересня 2015р. між ТОВ "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ" (Постачальник) та ТОВ "Рибоконсервний завод "Дунай" (Покупець) був укладений Договір на постачання № 2309/15, згідно якого Постачальник зобовязується на умовах, передбачених цим договором, поставляти і передавати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується приймати й оплачувати товар в асортименті, іменовані надалі "Товар". Повне найменування Товару, його опис і характеристика, кількість Товару, ціна одиниці Товару, вартість партії в цілому і ін. параметри товару містяться в накладних і рахунках-фактурах та/або специфікаціях, що є невідємною частиною договору. Даний договір набирає сили з моменту його підписання представниками обох Сторін, є укладеним на термін до 31 грудня 2015р. і діє до виконання Сторонами своїх зобовязань за даним договором у повному обсязі. У випадку, якщо жодна зі Сторін не попереджає письмово іншу сторону про розірвання Договору (за 10 календарних днів до закінчення дії Договору), дія Договору вважається подовженою на наступний 2016р. на діючих умовах.

Відповідно до п. 3.5. Договору передача Товару Покупцю проводиться на підставі наступних документів: рахунок-фактура (в разі необхідності); видаткова накладна; податкова накладна; товарно-транспортна накладна.

Згідно п. 4.1. Договору вартість Договору визначається загальною вартістю товару відповідно до накладних, що є невідємною частиною цього Договору. Ціни на продукцію повинні бути затверджені до початку постачання продукції шляхом підписання Специфікацій до даного Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата за Товар Покупцем здійснюється на умовах 100 % передоплати.

В ході розгляду справи відповідач сплатив частину основного боргу у сумі 5 000 грн., що підтверджується Довідкою № 2-3-9-15/1771 від 31.03.2016р.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 259 064 грн., що підтверджується видатковою накладною № 91 від 28.09.2015р. Але, відповідач за поставлений Товар розрахувався лише частково, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 164 564 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач 04 грудня 2015р. направив на адресу відповідача претензію № 04/12-15, згідно якої пропонує ТОВ "Рибоконсервний завод "Дунай" в добровільному порядку перерахувати грошові кошти за поставлений товар у сумі 172 064 грн. Однак зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Несплату відповідачем наявної заборгованості позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 164 564 грн.

Відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну оплату поставленого товару Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Покупець також зобовязався сплатити Постачальникові відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 0,5% від вартості несплаченого або несвоєчасно сплаченого товару, за кожний календарний день, починаючи з дати закінчення строку оплати вартості поставленого товару, визначеного п. 4.2. даного Договору.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 29 518 грн. 37 коп. та відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 122 482 грн. 88 коп., які також просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2015р. між ТОВ "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ" (Постачальник) та ТОВ "Рибоконсервний завод "Дунай" (Покупець) був укладений Договір на постачання № 2309/15, згідно якого Постачальник зобовязується на умовах, передбачених цим договором, поставляти і передавати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується приймати й оплачувати товар в асортименті, іменовані надалі "Товар". Повне найменування Товару, його опис і характеристика, кількість Товару, ціна одиниці Товару, вартість партії в цілому і ін. параметри товару містяться в накладних і рахунках-фактурах та/або специфікаціях, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата за Товар Покупцем здійснюється на умовах 100 % передоплати.

За наявними у справі матеріалами, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 259 064 грн., що підтверджується видатковою накладною № 91 від 28.09.2015р. Але, відповідач за поставлений Товар розрахувався лише частково, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 164 564 грн.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. При цьому, покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За таких обставин, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 164 564 грн.

Відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну оплату поставленого товару Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Покупець також зобовязався сплатити Постачальникові відсотки за користування чужими грошовими коштами в розмірі 0,5% від вартості несплаченого або несвоєчасно сплаченого товару, за кожний календарний день, починаючи з дати закінчення строку оплати вартості поставленого товару, визначеного п. 4.2. даного Договору.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач правомірно нарахував відповідачу відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 122 482 грн. 88 коп.

Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ТОВ "Рибоконсервний завод "Дунай" пені у сумі 29 518 грн. 37 коп., то визначена позивачем сума пені підлягає частковому задоволенню у сумі 29 510 грн. 74 коп., (за період з 26.01.2016р. по 10.02.2016р. 16 днів розмір облікової ставки 22,0000% - розмір подвійної облікової ставки НБУ в день 0,120% = 3 261 грн. 56 коп.), так як, позивачем при розрахунку пені була допущена арифметична помилка.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем доказів належного виконання умов Договору щодо оплати отриманого товару до суду не надано.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ" підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Дунай" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4-а, , п/р 2153 а ПАТ КБ "Приватбанк", Южне ГРУ м. Одеса, МФО 328704) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ЗЕЛЕНИЙ РАЙ" (юридична адреса: 02140, АДРЕСА_1; поштова адреса: 02068, м. Київ, а/с 30, , п/р 1705 в ПАТ "Фідобанк", м. Київ, МФО 300175) заборгованість у сумі 164 564 (сто шістдесят чотири тисячі пятсот шістдесят чотири) грн., пеню у сумі 29 510 (двадцять девять тисяч пятсот десять) грн. 74 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 122 482 (сто двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 88 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 4 823 (чотири тисячі вісімсот двадцять три) грн. 59 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11 квітня 2016 р.

Суддя Н.Д. Петренко