Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" квітня 2016 р. Справа № 906/172/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 28.09.2015;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" (м. Житомир)

до Дочірнього підприємства "Червоноармійський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (смт. Червоноармійськ Житомирська область)

про стягнення 95136,37 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 95136,37грн. за неналежне виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №10 від 10.06.2015, з яких: 91950,00грн. - основний борг, 2105,65грн. - інфляційні, 1080,72грн. - 3% річних. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Повідомив суд, що на день розгляду справи відповідач повернув суму грошових коштів, сплачених за умовами Договору купівлі-продажу необробленої деревини №10 від 10.06.2015 в повному обсязі, на підтвердження чого надав банківську виписку від 15.03.2016.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судових засіданнях, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.03.2016 (а.с.27).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2015 між Дочірнім підприємством "Червоноармійський лісгосп АПК" ЖОКАП "Житомироблагроліс" (продавець/відповідач) та Дочірнім підприємством "Житомирська механізована колона" ПАТ "Київсільелектро" (покупець/позивач) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №10 (а.с.8-11), за умовами якого за результатами проведення аукціону (спеціалізованого аукціону) із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі ІІІ кварталу 2015 року, який відбувся 02 червня 2015 року проведений Товарною біржею "Житомирські торги", продавець передає у власність на умовах франко-проміжний склад продавця, (надалі лісопродукція), лоти №№ 1033.1, 1034.1. 1035.1, 1055.1, 1127.1, 1 130.1, а покупець зобов'язується прийняти лісопродукцію і сплатити за її ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі (п.1.1 договору).

Право власності на майно переходить до покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленої на аукціоні лісопродукції (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 та п.4.2 договору ціна на лісопродукцію встановлена в гривнах за 1 куб.м. на умовах франко-проміжний склад продавця згідно Аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону із продажу ресурсів ІІІ кварталу 2015 року необробленої деревини. Загальна сума договору 91950,00грн. з ПДВ., з них ПДВ 20% складає 15325,00грн.

Поставка лісопродукції по даному договору здійснюється згідно щомісячного, подекадного графіку поставок, який є невід'ємною частиною-даного договору, на умовах франко-проміжний склад продавця (Додаток №1) (п.5.1 договору).

Відповідно до п.6.3 договору датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної.

Згідно п.7.1 договору платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати або за домовленістю сторін в термін не більше 10-ти календарних днів після відвантаження лісопродукції.

Продавець зобов'язаний передати покупцю лісопродукцію після сплати рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів (п.8.3 договору).

Продавець зобов'язаний здійснювати поставку лісопродукції на умовах даного договору відповідно до погодженого сторонами графіка поставки, який є невід'ємною частиною даного договору (п.8.4 договору).

Позивач стверджує, що на виконання п.7.1 договору ним було здійснено попередню оплату за товар на суму 91950,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9744 від 30.09.2015 (а.с.13).

Проте Постачальник не виконав зобов'язання за Договором та не здійснив поставку оплаченої покупцем лісопродукції.

За даними позивача, оскільки поставка лісопродукції була прострочена, ДП "Житомирська механізована колона" ПАТ "Київсільелектро" звернулося до відповідача з претензією вих.№17/06 від 18.01.2016 року з вимогою поставити у строк до 31 січня 2016 товар або повернути сплачені кошти в розмірі 91950,00 грн. (а.с.15).

Претензія залишена без відповіді та задоволення, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 91950,00грн. та 2105,65грн. - інфляційних і 1080,72грн. - 3% річних.

Під час розгляду справи в суді відповідач повернув суму попередньої оплати у розмірі 91950,00грн., що підтверджується банківською випискою від 15.03.2016 (а.с.29).

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи прострочення відповідачем строків поставки позивачу товару, обумовленого договором поставки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 91950,00 грн. Разом з тим, оскільки під час розгляду справи в суді відповідач повернув позивачу суму попередньої оплати у розмірі 91950,00грн., провадження у справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до ч.1 п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає таке.

Згідно частини 2 статті 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", передбачено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином суд вважає, що зобов'язання відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати за непоставлений товар не є грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 ЦК України, а є правовим наслідком порушення умов договору щодо здійснення поставки товару.

За викладених обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача інфляційних та трьох процентів річних.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, суму попередньої оплати повернув після порушення провадження у справі.

Враховуючи викладене, в частині стягнення боргу в сумі 91950,00грн. провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору. В іншій частині позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.33, 34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 91950,00 грн. боргу.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Червоноармійський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (12000, Житомирська область, смт.Червоноармійськ, вул. Михайла Грушевського, 24, )

- на користь Дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" (10029, м. Житомир, вул.Ватутіна, 106-Б, ) - 1379,25 грн. сплаченого судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)