номер провадження справи 31/102/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2016 Справа № 908/4022/14

Суддя господарського суду Запорізької області Кагітіна Л.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1) про заміну сторони її правонаступником у справі № 908/4022/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04071, м. Київ, вул. Андріївська, 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІВІАС - 04" (69084, м.Запоріжжя, вул. Харчова, 72, кв. 107)

про стягнення 8835546,84 грн.

Зацікавлена особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 31)

Копія: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6)

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (скаржника): Дондик Г.П., довіреність № б/н від 07.03.2016 р.;

від ВПВР: Косінов І.В., довіреність №8150/10-18 від 02.06.2015 р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. у справі №908/4022/14 (суддя Хуторной В.М.) позовні вимоги ПАТ "ПУМБ" до ТОВ "ОЛІВІАС-04" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованість за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пеню за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пеню за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пеню за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судовий збір в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. у справі № 908/4022/14 судом було видано наказ від 25.11.2014 р.

12.03.2016 р. канцелярією господарського суду Запорізької області отримано заяву ОСОБА_1 (правонаступника стягувача) про заміну сторони її правонаступником у справі № 908/4022/14. Заяву обґрунтовує приписами ч.5 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження". Вказує, що права нового кредитора по відношенню до боржника набуто ним на підставі укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" договору про відступлення права вимоги від 02.03.2016 р., який в свою чергу, отримав це право від ПАТ "ПУМБ" згідно договору про відступлення права вимоги № 2380/61 від 30.12.2015 р.

У зв'язку з звільненням судді-доповідача ОСОБА_5, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом розподілу справ між суддями заяву у справі №908/4022/14, передано на розгляд судді Кагітіній Л.П.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2016 р. суддею Кагітіною Л.П. заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 06.04.2016 р.

Заявник - ОСОБА_1 (правонаступник позивача у справі) - у своїй заяві просить замінити вибулу сторону - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) його правонаступником - ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та вважати його стягувачем у справі № 908/4022/14, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04» (69084, м.Запоріжжя, вул. Харчова, 72, кв. 107, ) заборгованості за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованості за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пені за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пені за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пені за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судового збору в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на приписи ст.25 ГПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 512 - 515 Цивільного кодексу України. Вважає, що внаслідок укладення договору відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ОСОБА_1 від 02 березня 2016 року останній набув статусу сторони у справі, а у виконавчому провадженні - статусу стягувача. При цьому вказує, що ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», в свою чергу, було набуто права первісного кредитора від ПАТ «ПУМБ» на підставі укладеного між ними договору про відступлення права вимоги № 2380/61 від 30.12.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2016 р. по справі №908/4022/14 вищевказану скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 04.04.2016 р. У сторін витребувані документи необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду скарги.

За письмовим клопотанням представників відповідача та державного виконавця фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник заявника (ОСОБА_1) у судове засідання не з'явився. Представником відповідача у судовому засіданні надано суду письмове клопотання адвоката заявника про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

До початку судового засідання від заявника надійшли додаткові письмові пояснення в обґрунтування поданої заяви. Посилаючись на норми процесуального та матеріального права, а також на надані у п.6-1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснення, заявник вважає, що є всі підстави для заміни ПАТ «ПУМБ» його правонаступником у правовідносинах та вважати стягувачем ОСОБА_1.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. У письмах поясненнях позивач підтверджує викладені у заяві обставини щодо свого вибуття з учасників процесу, проти заміни сторони виконавчого провадження на належного кредитора не заперечує. Просить заяву розглянути без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив надані у письмових поясненнях обставини, проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником не заперечує.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти доводів, викладених у заяві не заперечив. У вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником покладається на розсуд суду.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу господарського суду від 12.03.2016 р. про призначення судового засідання на 06.04.2016 р. було надіслано на адреси сторін, зазначені в позовній заяві і в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

В пункті 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.2007р. «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (із змінами та доповненнями) зазначено, що у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви по суті, і неявка представників позивача та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» не перешкоджає розгляду заяви в даному судовому засіданні.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників заявника, позивача та зацікавленої особи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником у справі № 908/4022/14, заслухавши представника відповідача та державного виконавця, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. у справі № 908/4022/14 позовні вимоги позовні вимоги ПАТ "ПУМБ" до ТОВ "ОЛІВІАС - 04" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованість за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пеню за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пеню за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пеню за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судовий збір в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. у справі № 908/4022/14 судом було видано наказ від 25.11.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2015 р., за заявою стягувача, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48917908.

Станом на момент розгляду заяви рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. по справі № 908/4022/14 не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Посилаючись на ст. 25 ГПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 у своїй заяві просить замінити вибулу сторону -- Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» його правонаступником - ОСОБА_1 та вважати його стягувачем у справі №908/4022/14 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04» заборгованості за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованості за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пені за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пені за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пені за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судового збору в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

В якості підстави заміни вибулої сторони виконавчого провадження заявник посилається на заміну позивача (кредитора) відповідно до договору відступлення права вимоги № 2380/61 від 30.12.2015 р., за яким первісного кредитора замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», та наступну заміну кредитора новим кредитором на підставі договору відступлення права вимоги від 02.03.2016 р.

Так, 30.12.2015 р. між Публічним акціонерним товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (Первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (Новим кредитором) було укладено договір відступлення права вимоги № 2380/61.

Відповідно до п. 1.1. даного договору, за цим Договором Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за:

1.1.1. Кредитним договором № 132/071-П/08 від 03.04.2008 р. (включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Кредитний договір), укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04», (далі - Боржник);

1.1.2. Іпотечним договором № 180/071ИП/08 від 09.04.2008 р. за реєстр. № 3072

(включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Іпотечний договір), укладеним між

Первісним кредитором та Боржником;

1.2.3. Договором застави товарів в обороті № 491/16.1-ЗТО/09 від 02.10.2009 р. (включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Договір застави), укладеним між Первісним кредитором та Боржником.

Згідно з п. 1.2. Договору, в силу цього Договору до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов'язаннях, що виникли із Кредитного договору, Іпотечного договору, Договору застави, в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. В силу цього Договору до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов'язаннях, що виникли із Кредитного договору, Іпотечного договору, Договору застави, в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. В силу цього договору, відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у встановленому Законом порядку на стадії виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1.4. договору, право вимоги за Кредитним договором, Іпотечним договором, Договором застави, переходить до Нового кредитора з моменту виконання Новим кредитором у повному обсязі обов'язку, встановленого п.п. 2.1 та 2.2. цього Договору.

На виконання умов пунктів 2.1. та 2.2. договору ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» перерахувало на користь ПАТ «ПУМБ» кошти у сумі 3 000 000,00 грн. та, відповідно, ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» набуло право вимоги по зобов'язаннях, що випливають із Кредитного договору, Іпотечного договору та Договору застави, на підтвердження чого сторони 24.02.2016 р. склали акт звіряння розрахунків.

У відповідності до п. 3.4. договору, новий кредитор має право на подальше відступлення права вимоги, що відступлене йому за цим Договором.

В подальшому, 02.03.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ОСОБА_1 (Новим кредитором) також було укладено договір про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1.1. даного договору, за цим Договором Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за:

1.1.1. Кредитним договором №132/071-П/08 від 03.04.2008 р. (включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Кредитний договір), укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04», (далі - Боржник);

1.1.2. Іпотечним договором № 180/071ИП/08 від 09.04.2008 р. за реєстр. №3072(включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Іпотечний договір), укладеним між Первісним кредитором та Боржником;

1.1.3. Договором застави товарів в обороті № 491/16.1-ЗТО/09 від 02.10.2009р. (включаючи всі додаткові угоди до нього) (далі - Договір застави), укладеним між Первісним кредитором та Боржником.

Згідно з п. 1.2. Договору, в силу цього Договору до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов'язаннях, що виникли із Кредитного договору, Іпотечного договору, Договору застави, в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. В силу цього договору, відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у встановленому Законом порядку на стадії виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1.3. Договору, загальна сума права вимоги за Кредитним договором, Іпотечним договором, Договором застави, що відступається Первісним кредитором Новому кредитору за цим Основним договором, становить 10 704 288,47 грн. (десять мільйонів сімсот чотири тисячі двісті вісімдесят вісім гривень 47 копійок), з яких:

- 8 000 000,00 грн. - заборгованість з повернення основної суми кредиту;

- 2 704 288, 47 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом.

Згідно п. 1.4. Договору, право вимоги за Кредитним договором, Іпотечним договором. Договором застави, переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами та нотаріального посвідчення цього Основного договору.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредитору. В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто сукупність прав та обов'язків його сторін залишається незмінним.

Із вищенаведеного можна зробити висновок, що заміна кредитора у зобов'язанні відбувається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору або не заборонено законом

В даному випадку, ні Договором, на підставі якого виникла заборгованість, ні законом будь-яких обмежень щодо передачі прав та обов'язків за зобов'язанням не встановлювалось.

Таким чином, новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», а в подальшому, ОСОБА_1, у відповідності до ст. 512 ЦК України, в повному обсязі набув цивільних прав та обов'язків, як кредитор по відношенню до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04» у зобов'язанні щодо погашення заборгованості за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованості за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пені за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пені за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пені за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судового збору в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

Безспірність вимог до боржника підтверджена рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2014 р. по справі № 908/4022/14.

Приписами ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Таким чином, чинним господарським процесуальним законодавством врегульовано лише питання повного або універсального правонаступництва (у разі реорганізації юридичної особи), питання щодо сингулярного правонаступництва (відступлення права вимоги) діючим процесуальним законодавством не врегульовано.

У діючому Цивільному кодексі України відступлення права вимоги є одним із різновидів заміни сторони у зобов'язанні. В даному випадку мова йде про заміну кредитора у зобов'язанні. Заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги є формою сингулярного (часткового) правонаступництва. На відміну від універсального правонаступництва (повного) при сингулярному правонаступник отримує від правопопередника лише частину прав, а не весь їх обсяг.

Сингулярне правонаступництво тісно пов'язане зі здійсненням правонаступником і правопопередником підприємницької діяльності в основі якої є договір, юридична рівність, майнова самостійність, вільне волевиявлення.

В Україні кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України).

Майнові зобов'язання, що виникають у учасників підприємницької діяльності регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей визначених Господарським кодексом України (абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Основу цивільного законодавства України становить Конституція України (ч. 1 ст. 4 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України.

Таким чином, Цивільний кодекс України є основним доктринальним актом, що регулює особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Загальні положення про зобов'язання, виникнення, порядок виконання, припинення, підстави та порядок заміни сторони у зобов'язанні викладені у п'ятій книзі Цивільного кодексу України «Зобов'язальне право».

Системний аналіз ст.ст. 1, 2, 4, 509-525 Цивільного кодексу України вказує на те, що підстави та порядок заміни сторони у зобов'язанні регулюються виключно Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, до сфери регулювання Господарського процесуального кодексу України відноситься встановлення правил процесу судочинства для суб'єктів підприємницької діяльності, визначення прав та обов'язків сторін - учасників процесу.

Отже, до сфери дії Господарського процесуального кодексу України не відноситься врегулювання відносин, пов'язаних із заміною сторони у зобов'язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України «Про господарські суди», Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вже зазначалося вище, стаття 25 Господарського процесуального кодексу України визначає поняття процесуального правонаступництва та порядок дій суду при процесуальному правонаступництві в разі повного (універсального) правонаступництва, що має місце внаслідок реорганізації підприємства чи організації, і не розглядає порядку заміни сторони процесу при сингулярному правонаступництві, що має місце у випадку відступлення права вимоги.

Однак, суд з огляду на системний аналіз норм Конституції України і законів, що регулюють аналогічні правовідносини в інших галузях права, дійшов висновку, що процедура процесуального правонаступництва має запроваджуватись і у випадку якщо має місце сингулярне правонаступництво.

Таким чином, питання заміни сторони у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги повністю врегульовано Цивільним кодексом України. Господарський процесуальний кодекс України прямо не встановлює процедуру сингулярного правонаступництва, однак до врегулювання питання на законодавчому рівні суд дійшов висновку про застосування з даного приводу принципу аналогії закону, шляхом застосування ч. 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України.

Це витікає із принципу верховенства закону. Процесуальний закон не може обмежувати права осіб, встановлені матеріальним законом, а також забороняти вчинення дій, які передбачені матеріальним правом. Процесуальний закон покликаний гарантувати дотримання прав та свобод осіб, передбачених нормами матеріального права, та забезпечувати їх відновлення в разі порушення іншими особами.

Також, у п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» зазначено, що ст. 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (ст. ст. 512 і 520 ЦК України відповідно). Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

У розумінні ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, яка спрямована на примусове виконання судових рішень, тому заміна сторони на цій стадії відбувається як на підставі та в порядку, визначеному нормами ГПК України, так і згідно приписів Закону України «Про виконавче провадження» .

Частиною 5 ст. 8 названого Закону передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, наведені процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу може здійснити процесуальне правонаступництво, зокрема, зумовлене заміною кредитора в зобов'язанні.

Зважаючи на встановлені судом обставини та наведені вище норми права, суд дійшов висновку про обґрунтованість викладених заявником обставин та необхідність заміни позивача (кредитора) - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) на його правонаступника - ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1). Така заміна стосується всіх стадій судового процесу, в тому числі і стадії виконання судового рішення, тому процесуальне правонаступництво здійснюється стосовно позивача, як учасника судового процесу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача по справі № 908/4022/14 - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» його правонаступником, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача по справі № 908/4022/14 - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» його правонаступником, задовольнити.

Замінити вибулу сторону - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ) його правонаступником - ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та вважати його стягувачем у справі № 908/4022/14, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІАС - 04» (69084, м.Запоріжжя, вул. Харчова, 72, кв. 107, ) заборгованості за кредитом в сумі 8000000 (вісім мільйонів) грн., заборгованості за непогашеними відсотками за користування кредитом в сумі 428562 (чотириста двадцять вісім тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 45 коп.; заборгованості за непогашеною в строк адміністративною комісією в сумі 6794 (шість тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пені за простроченим кредитом в сумі 388821 (триста вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 92 коп., пені за відсотками за користування кредитом в сумі 10786 (десять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 61 коп., пені за адміністративною комісією в сумі 581 (п'ятсот вісімдесят одна) грн. 53 коп. та судового збору в сумі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

Ухвала набирає чинності з моменту прийняття - 06.04.2016 р.

Копії ухвали направити заявнику, сторонам у справі, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 31) та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суддя Л.П. Кагітіна