ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року Справа № 912/3161/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 04.01.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 29Д-10 від 01.10.2015;

треті особи: у судове засідання явку своїх повноважних представників не забезпечили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Креатив» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн» на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2015 по справі № 912/3161/15 (головуючий суддя Змеул О.А., судді: Болгар Н.В., Вавренюк Л.С.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн», м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства «Креатив», м. Кіровоград

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватного підприємства «Еллада», м. Кіровоград;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдоіл», м. Кіровоград;

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ

про усунення перешкод у доступі до заставного майна, про стягнення моральної шкоди у сумі 1000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2015 року рішенням господарського суду Кіровоградської області по даній справі відхилено клопотання Приватного акціонерного товариства «Креатив» про зупинення провадження по справі, а в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання відповідача надати безперешкодний доступ до складських потужностей.

В частині визнання дій відповідача щодо перешкоджання у доступі позивачу до складських потужностей такими, що порушують умови договорів у позові відмовлено, у звязку з тим, що дана вимога не відповідає способу захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 Цивільного кодексу, ст. 20 Господарського кодексу.

Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., місцевий господарський суд з урахуванням правової позиції Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з відшкодуванням моральної шкоди» від 29.02.96 № 02-5/95, Закону України від 06.05.1993 «Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій», дійшов до висновку про відсутність підстав для її стягнення.

Оскільки в судовому засіданні представник позивача заперечив проти припинення провадження в справі та підтримав позовні вимоги, що свідчить про наявність між сторонами неврегульованих питань та спору, господарський суд відхилив клопотання відповідача про припинення провадження по справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, місцевим господарським судом відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до закінчення розслідування по кримінальній справі, оскільки заявником не доведено, яким чином наслідки досудового розслідування можуть впливати на результат розгляду даної справи.

Непогоджуючись з рішенням позивач та відповідач звернулися до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Апеляційна скарга позивача мотивована неповним зясуванням місцевим господарським судом всіх обставин справи, що призвело до прийняття рішення з порушенням норм матеріального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі позивач посилається на той факт, що місцевий господарський суд відмовляючи в позові в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., помилково застосував положення ЦК УРСР, який втратив чинність, в той час, як спірні правовідносини виникли в 2015 році та регулюються новим ЦК України від 16.01.2003, який вступив в силу 01.01.2004.

Крім того, позивач посилається на безпідставну відмову господарським судом у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій відповідача щодо перешкоджання у доступі позивачу до складських потужностей, оскільки вважає, що перелік способів захисту, наведений у ст. 16 Цивільного кодексу та ст. 20 Господарського кодексу, не є вичерпним.

Апеляційна скарга відповідача мотивована порушенням норм процесуального права через незаконність прийнятого місцевим господарським судом рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобовязання надати доступ до складських потужностей. При цьому апелянт вважає, що провадження по справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На думку апелянта, у звязку з тим, що провадження по справі підлягало припиненню, суд першої інстанції не мав права встановлювати будь-які преюдиціальні факти.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 та 26.01.2016, апеляційні скарги прийнято до розгляду у судовому засіданні на 11.02.2016.

11.02.2016 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від ПрАТ «Креатив» надійшло доповнення до апеляційної скарги, яким останній спростовує факти встановлені рішенням місцевого господарського суду (а. с. 20-25 том 4).

У свою чергу 11.02.2016 позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ «Креатив» (а. с. 56-57 том 4).

11.02.2016 у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 15.03.2016.

03.03.2016 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник відповідача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» (а. с. 68-70 том 4).

15.03.2016 за заявою представника відповідача строк розгляду спору продовжено до 06.04.2016, а справу призначено до розгляду на 05.04.2016.

05.04.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПрАТ «Креатив» не підлягає задоволенню, а скаргу ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» слід задовольнити, частково скасувавши рішення місцевого господарського суду з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн» (постачальник послуг, або менеджер заставного майна) Приватним акціонерним товариством «Креатив» (позичальник), Приватним підприємством «Еллада» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдоіл» (оператори складського господарства) та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (місцевий агент з питань забезпечення) укладено аналогічні за змістом договори про надання послуг по контролю за забезпеченням: № 190914/01, № 190914/02, № 190914/03, № 190914/03 (основні договори) з додатковими до них угодами (додатками) А, В, С, D (а. с. 90-134 том 1, 62-76, 190-191, 199-201, 209-211 том 3).

Згідно п. 1. п. п. 1.1 додаткової угоди А, ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» призначено особою, відповідальною за управління забезпеченням відповідно до умов договору.

Пунктами 2., 2.1. додатку D визначено, що ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» є субєктом господарювання, що надає інспекційні послуги, зокрема: проводить інспекції, перевірки, огляди, тестування, відбір зразків, вимірювання, інші подібні операції, стандартні та спеціальні послуги (за окремою домовленістю), що визначені цим додатком.

Згідно п. 3.1.3 додаткової угоди В до договорів, інспектори ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» здійснюють:

- нагляд та виконання підрахунку кількості не розфасованої продукції, отриманої у місці зберігання, а також контроль за її належним зберіганням;

- контроль умов зберігання товарів;

- контроль зберігання товарів під охороною в місці зберігання.

Згідно п. 1.1 основних договорів сировиною (товаром) є соняшникове насіння українське, придбане (та ще не продане) позичальником з метою його переробки в продукцію (олію та шрот соняшникові) у виробничих приміщеннях, які розташовані за місцем зберігання за адресами: проспект Промисловий, будинок 14-А та проспект Промисловий, будинок 21, місто Кіровоград, Україна. Дане місце зберігання надається в оренду ПрАТ «Креатив» (орендар) власником, ПП «Еллада» (орендодавець), договір оренди № 26/8-14 від 26 серпня 2014 року та ТОВ «Трейдоіл» (орендодавець), договір оренди № 02-07/2013 від 11 липня 2013 року.

Отже на співробітників ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» покладено обовязок здійснення інспектування заставного майна на складських потужностях ПП «Еллада» і ТОВ «Трейдоіл», розташованого за адресами: проспект Промисловий, будинок 14-А, та 21 в місті Кіровограді.

Згідно п. 3.4. основних договорів, позичальник (відповідач) несе відповідальність перед сторонами цих договорів та/або будь-якою третьою стороною за будь-які псування, збитки чи пошкодження (в тому числі матеріальні збитки, фізичні ушкодження та економічні втрати), що виникають внаслідок: а) надання неправильної, неправдивої та/або неповної інформації щодо товарів або місця зберігання, що перебувають у розпорядженні ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» відповідно до цього договору, b) перешкоджання доступу ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» до місця зберігання, с) будь-якого іншого невиконання своїх зобовязань згідно із цим договором та інших його положень.

Таким чином ПрАТ «Креатив» є особою, відповідальною за перешкоджання ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» доступу до складських потужностей.

Відповідно до пункту 3.4 додатку А до договорів, ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» зобовязалось направляти на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» Звіт про залишкову кількість товару та повідомляти останнє про наявність загрози товару.

Як вбачається з матеріалів справи, складські потужності відповідача інспектувалися наступними інспекторами позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується пояснювальними записками цих працівників, копією ухвали слідчого судді Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2015 по справі № 404/8591/15-к та тимчасовими пропусками ПрАТ «Креатив», виданими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 113-130 том 3).

Однак, як стверджує позивач, починаючи з ранку суботи 01 серпня 2015 року інспекторам ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» заборонено доступ на територію складських приміщень ПП «Еллада» та ТОВ «Трейдоіл» (ранкове визначення кількості заставного майна проведено тільки в частині вимірювання кількості масла соняшникового, після чого інспекторів змусили покинути територію складських потужностей (додаткові пояснення по справі, а. с. 110-112 том 3)).

Листом від 03.08.2015 № 687-12/Кр, ПрАТ «Креатив» повідомило директора ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн», про проведення на території підприємства ряду заходів, спрямованих на усунення зауважень Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій, відображених в приписі від 02.06.2015 за результатами планової перевірки. Зокрема, у звязку з проведенням робіт підвищеної небезпеки, які потребують спеціальних допусків (вогневі роботи в цеху екстракції, маслосховищ, елеваторному комплексі та інше) та тимчасового обмеження входу на територію підприємства сторонніх осіб, не повязаних з виконанням вищезазначених робіт (а. с. 74 том 1).

Листом від 03.08.2015 № 06.1-186/5860 у відповідь на лист ПрАТ «Креатив» від 03.08.2015 б/н (а. с. 73 том 1), ПАТ «Укрсоцбанк», як місцевий агент з питань забезпечення, просив ПрАТ «Креатив» забезпечити 04.08.2015 уповноваженим представникам ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_7 та представникам ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» безперешкодний доступ до складів ТОВ «Еллада» та ТОВ «Трейдоіл» з метою перевірки наявності майна переданого в заставу (а. с. 131, 134 том 3).

Між тим 04.08.2015 представників - інспектора ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_7 та директора ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» ОСОБА_8, не допущено на складські потужності ПП «Еллада» та ТОВ «Трейдоіл», про що свідчить службова записка ОСОБА_7, яка також підписана директором ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» (а. с. 135-138 том 3).

Також факт не допуску представників позивача до обєктів інспектування підтверджується поясненнями інспекторів: Сипко М.А., Пинчука В.О. та Бондаренко М.М. (а. с. 113-119 том 3).

Листом від 05.08.2015 вих. № 262 з метою виконання договірних обовязків директор ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» повторно просив генерального директора ПрАТ «Креатив» забезпечити співробітникам ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» доступ до обєкту інспектування, згідно основних договорів для проведення останніми інспекції. В листі йдеться про видворення та не допуск співробітників ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» на територію, що є грубим порушенням умов основних договорів та звільняє ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» від подальшої відповідальності по контролю за заставним майном (а. с. 76 том 1).

Зі змісту пояснень позивача від 24.12.2015 (110-112 том 3) вбачається, що доступ інспекторів до складських приміщень ПП «Еллада» та ТОВ «Трейдоіл» відповідачем відновлено лише 11.08.2015 о 13:00 годині, тобто після надсилання позивачем позовної заяви 10.08.2015.

Доказом того, що доступ інспекторів позивача до огляду складських потужностей відновлено лише 11.08.2015 підтверджується заявою відповідача про припинення провадження по справі (а. с. 135 том 1), а також відзивом відповідача на заяву позивача про забезпечення позову (а. с. 155 том 1).

Таким чином матеріалами справи у їх сукупності підтверджується факт не допуску саме представниками ПрАТ «Креатив» представників позивача (інспекторів) до обєктів, передбачених умовами основних договорів.

При цьому, посилання відповідача на факт розслідування групового нещасного випадку, що стався 04 серпня 2015 року на території Приватного підприємства «Еллада», як на причину не допуску інспекторів, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не доведено, як вказана обставина могла вплинути на не допуск представників позивача до обєктів інспектування.

Крім того, згідно ОСОБА_2 розслідування групового нещасного випадку (а. с. 45-52 том 2) нещасний випадок стався на підприємстві «Еллада», в той час, як матеріалами справи додатково встановлено не допуск позивача на складські потужності ТОВ «Трейдоіл».

Отже, причиною виникнення даного спору є дії відповідача спрямовані на порушення умов договорів про надання послуг з контролю за забезпеченням, які полягають у вчинення останнім перешкод у доступі в період з 01.08.2015 по 11.08.2015 інспекторів позивача до складських потужностей Приватного підприємства «Еллада» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдоіл».

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу та ст. 174 Господарського кодексу договір є підставою для виникнення цивільних прав і обовязків (господарських зобовязань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу зобовязанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обовязку.

Статтею 193 ГК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

Аналогічні приписи містить і ст. 526 ЦК України.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що вимога позивача про визнання дій ПрАТ «Креатив» щодо перешкоджання у доступі ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» до складських потужностей, що знаходяться за адресами: проспект Промисловий, будинок 14-А та будинок 21 в місті Кіровограді, такими, що порушують договори про надання послуг з управління забезпеченням № 190914/01, №190914/02, №190914/03 від 19.09.2014, не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 Цивільного кодексу, ст. 20 Господарського кодексу, а також такий спосіб захисту не встановлено зазначеними договорами.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про невірно обраний спосіб захисту, вважає таку правову позицію місцевого господарського суду помилковою, а висновки передчасними з огляду на наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2, 6 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені, зокрема частиною другою цієї статті, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

В пунктах 1-10 ч. 2 ст. 16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Законодавчо визначені способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний спосіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають найвищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечить цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України (постанова від 21.05.2012 по справі № 6-20цс11).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач, звертаючись з позовом (згідно заяви про зміну предмету позову, а с. 138-139 том 1) про визнання дій ПрАТ «Креатив» щодо перешкоджання у доступі ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» до складських потужностей, що знаходяться за адресами: проспект Промисловий будинок 14-А та будинок 21 в місті Кіровограді такими, що порушують умови договорів про надання послуг з управління забезпеченням є вірним способом захисту свого права, оскільки відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанови по справах № 916/127/15-г від 13.01.2016 та № 910/15985/14 від 18.02.2015).

Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині відповідають способу захисту передбаченому чинним законодавством, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобовязання ПрАТ «Креатив» надати безперешкодний доступ ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» до складських потужностей, складів, бункерів та контейнерів, що знаходяться за вищевказаними адресами, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що станом на день вирішення спору відсутні підстави для задоволення такої вимоги, з огляду на наступне.

Пунктом 9.1 визначено термін дії основних договорів протягом 12 (дванадцяти) місяців з дати їх укладення.

Так як договори укладені 19.09.2014, а термін їх чинності закінчувався 19.09.2015 то ПрАТ «Креатив», як одна із сторін цих договорів, 03.08.2015 надіслав ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» пропозицію про розірвання договорів та необхідності їх переукладення на умовах погоджених між сторонами (а. с. 73 том 1), а останній від їх переукладення відмовився, що свідчить про відсутність волевиявлення сторін щодо продовження дії договорів на той самий строк.

Оскільки термін дії основних договорів на момент прийняття рішення по справі сплив, а в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами даного спору нового договору (договорів), колегія суддів вважає відсутніми юридичні підстави для задоволення позовної вимоги про зобовязання ПрАТ «Креатив» надати позивачу безперешкодний доступ до спірних обєктів інспектування.

Крім того згідно заяви позивача від 24.12.2015 (а. с. 110-112 том 3) 11.08.2015 позивачу відновлено доступ до обєктів, передбачених умовами договору. Доказів перешкоджання в доступі зі сторони відповідача після 11.08.2015 позивачем не надано.

При цьому, додаткові пояснення представника позивача про ненадання відповідачем доступу працівникам ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» до обєктів інспектування в період (після 11.08.2015) з 12.08.2015 по 19.09.2015 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Даний факт не спростовується й наявним в матеріалах справи записом технічної фіксації судового засідання, на який посилається представник позивача (носій аудіо запису до протоколу з фіксацією судового засідання від 13.10.2015 є додатком до матеріалів справи та міститься в першому томі справи).

Стосовно заяви позивача по справі про доповнення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. (а. с. 211-212 том 2), колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно п. 3.11. Постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із такої заяви останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- обєднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має додержуватись правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Згідно п. 3.12. вищезазначеної Постанови пленуму під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Місцевий господарський суд при розгляді заяви позивача про доповнення позовних вимог не звернув своєї уваги на той факт, що в заяві позивача від 13.10.2015 про доповнення позовних вимог фактично йдеться про подання іншого позову, що суперечить ст. 22 ГПК України, а тому безпідставно прийняв її до розгляду.

Таким чином місцевий господарський суд мав відмовити в задоволенні вищевказаної заяви, приєднавши її до матеріалів справи, а справу розглянути в межах заявлених позивачем вимог за виключенням вимог про стягнення моральної шкоди.

З урахуванням наведеного рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід скасувати, в задоволенні заяви про доповнення позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Також колегія суддів вважає правомірним відхилення місцевим господарським судом клопотання ПрАТ «Креатив» про припинення провадження на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з допуском відповідачем інспекторів позивача до огляду складських потужностей.

Колегія суддів вважає правильним посилання судом першої інстанції на п. 4.4. Постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18, згідно якого припинення провадження по справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе у випадку припинення існування предмету спору, якщо між сторонами у звязку з цим не залишилось неврегульованих питань.

При цьому суд першої інстанції правильно вказав, що в письмових поясненнях від 24.12.2015 позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про наявність спору між сторонами, а тому позов підлягав вирішенню по суті.

Правомірним колегія суддів вважає й відхилення місцевим господарським судом клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до закінчення розслідування по кримінальній справі, оскільки в рамках кримінальної справи розслідуються інші обстави (щодо факту відсутності майна на складах), які не можуть на пряму впливати на вирішення спору в даній справі, зокрема на вирішення питання допуску позивача до складських потужностей.

Відхилення господарським судом клопотання відповідача про заміну його належними відповідачами, а саме на ПП «Єллада» та ТОВ «Трейдоіл» колегія суддів вважає правомірним, оскільки позивачем предявлені позовні вимоги саме з метою припинення дій ПрАТ «Креатив» (відповідача), які вираженні у вчиненні перешкод позивачу у доступі до обєктів (складських потужностей). Обовязок відповідача не чинити перешкоди в доступі позивачу до місця зберігання покладено п. 3.4. основних договорів, а тому відповідальність за вчинення таких перешкод покладається саме на відповідача.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що місцевим господарським судом у рішенні встановлювалися обставини та здійснювалася оцінка доказів, зокрема щодо відсутності заставного майна на складських потужностях у період дії основних договорів (абзац 4 сторінки 5 рішення), які не відносяться до предмету доказування відповідно до заявлених позовних вимог.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга ТОВ «Балтік Контрол Юкрейн» підлягає задоволенню частково. Позовні вимоги в частині визнання дій відповідача щодо перешкоджання у доступі позивачу до складських потужностей такими, що порушують договори про надання послуг з управління забезпеченням підлягають задоволенню, а рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги відповідача колегія суддів відхиляє з огляду на їх безпідставність та спростування вищевказаними, встановленими колегією суддів обставинами та доказами по справі.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 по справі № 912/3161/15 скасувати частково і прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Приватного акціонерного товариства «Креатив» (25014, м. Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 19, ідентифікаційний код 31146251) щодо перешкоджання у доступі Товаристу з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн» (65045, Одеська область, м. Одеса, вул. Успенська, будинок 101, ідентифікаційний код 34801719) до складських потужностей, що знаходиться за адресами: проспект Промисловий, будинок 21, м. Кіровоград, Україна та проспект Промисловий, будинок 14-А, м. Кіровоград, Україна, такими, що порушують договори про надання послуг з управління забезпеченням № 190914/01, № 190914/02, № 190914/03 від 19.02.2014.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Креатив» (25014, м. Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 19, ідентифікаційний код 31146251) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік Контрол Юкрейн» (65045, Одеська область, м. Одеса, вул. Успенська, будинок 101, ідентифікаційний код 34801719) 2557,80 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та її перегляд в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 11.04.2016.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді : Л.А. Коваль

ОСОБА_9