ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Справа № 915/107/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Чирковій А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 01.07.15р.

від відповідача:

ОСОБА_2, довіреність № 375/02.02.01-22/01/14/16 від 12.02.16р.,

ОСОБА_3, довіреність № 486/02.02.01-22/02.06./14/16 від 01.03.16р.,

ОСОБА_4, довіреність № 486/02.02.01-22/02.06/14/16 від 01.03.16р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад»,

АДРЕСА_1, 54030,

до відповідача ОСОБА_6 міської ради,

вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,

про визнання незаконними та скасування п.п. 5.1-5.3 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Никольский посад» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до ОСОБА_6 міської ради про визнання незаконними та скасування п.п. 5.1-5.3 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року.

Ухвалою суду від 11.02.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.02.2016 року.

Ухвалою суду від 23.02.2016 року розгляд справи відкладено на 03.03.2016 року у звязку з неявкою у судове засідання представників сторін, неподанням відповідачем витребуваних доказів, необхідністю витребування нових доказів.

У судових засіданнях 03.03.2016 року, 10.03.2016 року, 24.03.2016 року оголошувались перерви.

31.03.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити у звязку із його необґрунтованістю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Пунктом 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» передано в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 4020 кв.м., зарахувавши її до земель поточного будівництва на період будівництва торгового комплексу, а після введення обєкта до експлуатації до земель комерційного використання по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія». (а.с. 26)

14.03.2005 року проведено розмічення на місцевості меж земельної ділянки площею 4020 кв.м., про що складено акт про перенесення меж земельної ділянки на місцевість з привязкою кутів повороту ділянки до місцевих предметів (а.с.12, зворотна сторона)

20.10.2005 року на підставі вказаного рішення, між ОСОБА_6 міською радою та ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 4020 кв.м. (кадастровий № :05:004:0006), терміном на 15 років з дати його державної реєстрації. (а.с. 10-11)

07.11.2005 року вказаний договір оренди був зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 3642.

Земельна ділянка загальною площею 4020 кв.м. була передана в оренду ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 07.11.2005 року (а.с. 17).

21.03.2012 року Приватне підприємство «Никольский посад» листом за № 21/03 звернулось до міського голови з проханням про перенесення границь ділянки ближче до спортшколи «Надія». Прохання мотивовано складною ситуацією, що склалася з мешканцями сусідніх будинків. Приватне підприємство «Никольский посад» також зобовязалось вивільнену територію облагородити і висадити на ній дерева. (а.с. 45)

Управління містобудування та архітектури ОСОБА_6 міської ради у листах № 17-1505 від 02.04.2012 року та № 17-1518 від 11.04.2012 року погодило можливість коригування території. (а.с. 46, 47)

Пунктом 6 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 19.04.2012 року № 16/27 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3500 кв.м. (а.с. 39-40)

На виконання вказаного рішення ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 3500 кв.м. (а.с.41-43)

Вказаний проект землеустрою було погоджено Управлінням держкомзему у м. Миколаєві, Управлінням містобудування та архітектури виконкому ОСОБА_6 міської ради, Міською санітарно-епідеміологічною станцією м. Миколаєва, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області, Управлінням культури ОСОБА_6 обласної державної адміністрації, (а.с. 50-56) при цьому зазначено, що земельна ділянка площею 3500 кв.м. надається в оренду: 995 кв.м. за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, 2505 кв.м. за рахунок земель, наданих в оренду ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» відповідно до договору оренди від 20.10.2005 року.

Пунктами 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року (далі рішення № 25/40) затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» в оренду строком до 07.11.2020 року земельну ділянку (кадастровий номер :05:004:0028) загальною площею 3500 кв. м, з них ділянка № 1 площею 995 кв. м - із земель комунальної власності, та земельна ділянка № 2 площею 2 505 кв. м, за рахунок земель, відведених рішенням міської ради від 24.02.05 року № 31/23 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад», у тому числі 3 500 кв. м - відведені під будівництво, зарахувавши її до земель громадської забудови (використовуються для відпочинку та інші відкриті землі), для будівництва та обслуговування торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія». (а.с. 9)

Пунктом 5.1 рішення № 25/40 припинено право користування ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» земельною ділянкою площею 4020 кв.м. по вул. Генерала Карпенка , у районі спорткомплексу «Надія».

Пунктом 5.2 рішення № 25/40 пункт 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23: « 20.1 Передати ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 4020 кв.м., зарахувавши її до земель поточного будівництва на період будівництва торгового комплексу, а після введення обєкта до експлуатації до земель комерційного використання по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія» визнано таким, що втратив чинність.

Пунктом 5.3 рішення № 25/40 розірвано договір оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано 07.11.2005 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 3642.

На підставі вказаного рішення між ОСОБА_6 міською радою та ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» був укладений договір оренди землі № 9252 від 30.05.2013 року (а.с. 82), відповідно до якого ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 3500 кв.м., із них земельна ділянка № 1 площею 995 кв.м., ділянка № 2 площею 2 505 кв. м. (кадастровий № :05:004:0028, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1). Строк дії договору до 07.11.2020 року (п. 3.1 Договору).

Договір зареєстровано в Реєстраційній службі ОСОБА_6 міського управління юстиції 15.06.2013 року за № 3188013.

Форма власності земельної ділянки (кадастровий номер :05:004:0028) - комунальна, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Прокуратурою міста вивчено законність прийнятого ОСОБА_6 міською радою рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 та встановлено порушення вимог законодавства при затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» в оренду строком до 07.11.2020 року земельної ділянки (кадастровий номер :05:004:0028) загальною площею 3500 кв. м.

При цьому зазначено, що вказане рішення прийнято з порушенням закону та підлягає скасуванню, оскільки пунктами 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року затверджено проект землеустрою та передано в оренду земельну ділянку без проведення земельного аукціону, що суперечить ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України.

Зазначене порушення стало підставою для звернення прокурора міста Миколаєва до Господарського суду Миколаївської області з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2015 року у справі № 915/883/15 задоволено позов прокурора міста Миколаєва в інтересах держави до відповідачів ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» про скасування пунктів 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Визнані незаконними та скасовані пункти 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року, якими затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» в оренду строком до 07.11.2020 року земельну ділянку (кадастровий номер :05:004:0028) загальною площею 3500 кв.м., з них ділянка № 1 площею 995 кв.м. із земель комунальної власності, та земельна ділянка № 2 площею 2 505 кв.м., за рахунок земель, відведених рішенням міської ради від 24.02.05 № 31/23 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад», у тому числі 3 500 кв. м. відведені під будівництво, зарахувавши її до земель громадської забудови (використовуються для відпочинку та інші відкриті землі), вартістю 1 537 970 грн. для будівництва та обслуговування торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія». Визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року, укладений між ОСОБА_6 міською радою та ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» щодо земельної ділянки загальною площею 3500 кв.м., по вул. Генерала Карпенка, 42-В, в районі спорткомплексу «Надія» у м. Миколаєві. (а.с. 19-22)

Вказане рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2015 року набрало законної сили.

Предметом даного спору є вимога про визнання незаконними та скасування п.п. 5.1-5.3 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:

- на дату прийняття спірного рішення не було жодної з підстав, визначених ст. 141 Земельного кодексу України, для припинення права користування земельною ділянкою площею 4020 кв.м. по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія», а згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 4020 кв.м. позивач не надавав;

- договір оренди землі від 20.10.2005 року розірваний з порушенням вимог ст. ст. 651-654 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі»;

- оскаржувані пункти рішення прийняті ОСОБА_6 міською радою з порушенням норм чинного на той час законодавства, оскільки відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у міських рад немає повноважень щодо скасування раніше прийнятих ними рішень;

- в порушення приписів ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відсутнє рішення суду щодо визнання незаконним пункту 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23. Крім того, п. 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 виконано, оскільки на підставі вказаного пункту між ОСОБА_6 міською радою та ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» був укладений договір оренди землі від 20.10.2005 року, відповідно до якого ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 4020 кв.м.;

- відповідач, приймаючи спірне рішення, в порушення норм ч. 2 ст. 123 ЗК України (в редакції від 05.01.2013 року), не отримав нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» на вилучення земельної ділянки площею 2 505 кв. м, відведеної рішенням міської ради від 24.02.05 року № 31/23.

Приписи ч. 1 ст. 13 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника землі здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону з питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України (в редакції від 05.01.2013 року) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України (в редакції від 05.01.2013 року) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до

повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідно до ч. 10 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Щодо посилань позивача на порушення ОСОБА_6 міською радою норм ч. 2 ст. 123 в частині не отримання нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» на вилучення земельної ділянки площею 2 505 кв. м, відведеної рішенням міської ради від 24.02.05 року № 31/23, та ст. 141 Земельного кодексу України в частині припинення права користування, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Земельний кодекс України містить положення щодо можливості отримання у користування земельної ділянки (ст. 123 ЗК України) та добровільної відмови від такого користування (п. а ч. 1 ст. 141 ЗК України).

При цьому законодавцем не визначені відповідні форми таких заяв, а тому слід виходити із правових дій та їх наслідків, вчинених субєктами земельних правовідносин.

Посилання представника позивача на те, що відбулось коригування земельної ділянки, яка вже перебувала в оренді у позивача ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад», то слід зазначити, що чинним земельним законодавством взагалі не передбачено такого поняття як «коригування земельної ділянки».

Так, на підставі заяви позивача від 21.03.2012 року про перенесення границь ділянки ближче до спортшколи «Надія» за розробленим позивачем з дозволу міської ради проектом землеустрою та спірним рішенням ОСОБА_6 міської ради №25/40 від 14.02.2013 року прийнято рішення про передачу ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» новосформованої земельної ділянки (нові межі та конфігурація) з присвоєнням єдиного кадастрового номера на усю земельну ділянку площею 3 500 кв. м., що також встановлено рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.07.2015 року у справі № 915/883/15.

Новосформована земельна ділянка площею 3500 кв.м. складається з: ділянки № 1 площею 995 кв.м. із земель комунальної власності та земельної ділянки № 2 площею 2 505 кв.м., за рахунок земель, відведених рішенням міської ради від 24.02.05 № 31/23 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад».

У подальшому між ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад» та ОСОБА_6 міською радою укладений договір оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року та акт прийому-передачі земельної ділянки площею 3500 м. кв.

Із дати укладення нового договору оренди від 30.05.2013 року Приватне підприємство «Никольский посад» припинило сплату орендних платежів за договором оренди від 20.10.2005 року та сплачувало відповідні грошові кошти за умовами нового договору оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року, що підтверджується довідкою Управління земельних ресурсів ОСОБА_6 міської ради за №02-03/731 від 30.03.2016 року. (а.с. 118)

Отже, вчинені позитивні дії субєкта земельних правовідносин ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» як подання заяви від 21.03.2012 року із зазначенням орієнтовної площі земельної ділянки, яку бажав отримати позивач; замовлення та виготовлення на підставі рішення ОСОБА_6 міської ради від 19.04.2012 року (про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3500 кв.м.) проекту землеустрою; його оплата; укладення договору оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року та акту прийому-передачі земельної ділянки площею 3500 м. кв.; реєстрація договору оренди в Реєстраційній службі ОСОБА_6 міського управління юстиції; подальша оплата орендних платежів виключно за договором оренди від 2013 року свідчать про дії ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад», направлені на отримання новосформованої земельної ділянки площею 3500 м. кв. замість раніше наданої земельної ділянки площею 4020 м. кв. (згода на зміну обєкта оренди), що розцінюється судом як добровільна відмова від права користування раніше наданою земельною ділянкою площею 4020 м. кв.

Таким чином, припинення права користування ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» земельною ділянкою площею 4020 кв.м. відбулось на підставі п. а ч. 1 ст. 141 ЗК України.

У свою чергу такі вчинені позитивні дії субєкта земельних правовідносин ОСОБА_6 міської ради як надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3500 кв.м.; його затвердження; укладення договору оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року та акту прийому-передачі земельної ділянки площею 3500 м. кв.; прийняття орендних платежів за договором оренди від 2013 року свідчать про погодження на зміну обєкта оренди.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Припинення права користування попереднього користувача земельною ділянкою є необхідною умовою для передачі її (її частини) у користування наступному користувачу, навіть якщо це одна і та сама юридична особа з метою недопущення подвійного користування одною і тою самою земельною ділянкою та відповідно сплатою подвійної орендної плати.

При цьому, у даному випадку не відбувалось вилучення земельної ділянки площею 2 505 кв.м. (землі відведені рішенням міської ради від 24.02.05 № 31/23 ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад») в розумінні ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, оскільки землекористувач земельної ділянки площею 2505 кв.м. не змінився. Що стосується земельної ділянки площею 995 м.кв., то вона надана із земель комунальної власності, що також не передбачає її вилучення.

Припинення права користування не тягне за собою обовязкової умови щодо вилучення земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» від 21.03.2012 року про перенесення границь ділянки та всі подальші дії підприємства свідчать про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою площею 4020 кв.м. з метою отримання нової земельної ділянки загальною площею 3500 кв.м., а тому спірне рішення в частині припинення права користування ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» земельною ділянкою площею 4020 кв.м. по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія», прийнято у межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством.

Щодо посилань позивача на порушенням вимог ст. ст. 651-654 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» при розірванні договору оренди землі від 20.10.2005 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Відповідно до п. 12.4 договору оренди землі від 20.10.2005 року, укладеного між ОСОБА_6 міською радою та ОСОБА_5 підприємством «Никольский посад», дія договору припиняється шляхом його розірвання, у тому числі, за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 12.6 договору оренди землі від 20.10.2005 року розірвання договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття Орендодавцем (ОСОБА_6 міською радою) відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

Таким чином, враховуючи двосторонню згоду сторін, виражену як у документальній так у дієвій формі, направлену на отримання/передачу новосформованої земельної ділянки площею 3500 м. кв. замість раніше наданої земельної ділянки площею 4020 м. кв., про що описано вище, неможливість укладення нового договору оренди на частину земельної ділянки в розмірі 2505 м.кв. без розірвання договору оренди від 20.10.2005 року, а також те, що припинення права користування тягне за собою розірвання договору оренди, то прийняття п. 5.3 рішення № 25/40 від 14.02.2013 року повністю відповідає умовам договору оренди та волевиявленню сторін.

Щодо посилань позивача на порушення ОСОБА_6 міською радою норм п. 15 ч. 1 ст. 26, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у звязку з неможливістю скасовувати власні рішення та відсутності рішення суду про визнання незаконним пункту 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23, а також фактичне виконання цього пункту, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються в тому числі питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Тобто у міських рад, в тому числі і у ОСОБА_6 міської ради, немає повноважень щодо скасування раніше прийнятих ними рішень, якщо останні не відповідають Конституції чи законам України, оскільки такі акти підлягають оскарженню та скасуванню в судовому порядку.

Конституційний суд України у п. 5 рішення № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як зазначалося вище припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди землі від 20.10.2005 року здійснено ОСОБА_6 міською радою за згодою ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад», при цьому порушень Конституції або законів України не відбулося.

Крім того, Конституційний суд України у п. 5 рішення № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначає, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Постановою Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.11.2014 року у справі № 21-405а14 встановлено наступне.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

У разі прийняття органом місцевого самоврядування (як субєктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема, рішення про передачу земельних ділянок у власність, укладання договору оренди), позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Таким чином, спірне рішення щодо визнання пункту 20.1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23, а саме «передати ОСОБА_5 підприємству «Никольский посад» в оренду строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 4020 кв.м., зарахувавши її до земель поточного будівництва на період будівництва торгового комплексу, а після введення обєкта до експлуатації до земель комерційного використання по вул. Генерала Карпенка, у районі спорткомплексу «Надія» таким, що втратив чинність, не породжує будь-яких правових наслідків для ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» як орендаря земельної ділянки, оскільки на підставі п. 20.1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 позивач вже реалізував своє право користування земельною ділянкою шляхом укладення договору оренди від 20.10.2005 року.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що пункт 20.1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 фактично втратив свою дієвість, оскільки зазначене рішення застосоване одноразово і з його прийняттям вже виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад», а тому таке рішення вичерпало свою дію шляхом його виконання.

Отже, існування або відсутність пункту 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 ніяким чином не вплине на подальшу реалізацію прав та інтересів ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад».

Скасування в судовому порядку п. 5.2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року не забезпечить реального захисту прав ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад», а тому є недоцільним.

Крім того, пунктом 5.2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року пункт 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 визнано таким, що втратив чинність.

Зазначений пункт 5.2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року не містить положень щодо визнання незаконним або скасування пункту 20.1 розділу 1 рішення ОСОБА_6 міської ради від 24.02.2005 року № 31/23 у звязку із його невідповідністю Конституції або законам України.

Враховуючи все вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Також суд зауважує, що у момент прийняття оскаржуваного рішення права та інтереси ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» не були порушені, оскільки підприємство замість отриманої в 2005 році земельної ділянки площею 4020 кв. м. отримало нову земельну ділянку площею 3500 м. кв., тобто відбулася майже рівноцінна заміна обєкта оренди.

Ті обставини, що у подальшому судовим рішенням будуть визнані незаконними та скасовані пункти 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року та визнаний недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки № 9252 від 30.05.2013 року, у звязку із чим Приватне підприємство «Никольский посад» залишиться без будь-якої земельної ділянки, сторони передбачити не могли.

Разом з тим, Приватне підприємство «Никольский посад» має право на відшкодування шкоди в порядку ст. 1173 ЦК України, понесеної підприємством в результаті прийняття ОСОБА_6 міською радою незаконних п. п. 5, 5.4 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року незалежно від вини вказаного органу місцевого самоврядування.

Судовий збір в розмірі 4 134,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 підприємства «Никольский посад» (ідентифікаційний код 31159915) до ОСОБА_6 міської ради (ідентифікаційний код 26565573) про визнання незаконними та скасування п.п. 5.1-5.3 розділу 2 рішення ОСОБА_6 міської ради № 25/40 від 14.02.2013 року - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 05.04.2016 року.

Суддя В.О. Корицька