РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016Справа №910/3474/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Ружинський райагрохім»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1) Підприємства «Тасман» Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005»

2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталії Анатоліївни

про визнання договорів іпотеки недійсними із застосуванням наслідків їх недійсності

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Братченко А.В. (дов. №09-32/482 від 23.08.2015);

від третьої особи 1: не прибув;

від третьої особи 2: не прибув;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Ружинський райагрохім» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про:

- визнання недійсним Іпотечного договору №09-1460/3-1, посвідченого 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим №1432, та усіх договорів, якими вносилися зміни та доповнення до нього, а саме: Договір № 20-1752/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 2773, Договір № 20- 0117/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 10.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 432, Договір № 20-1044/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 651, що укладені між Відкритим акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», яке на сьогоднішній день є Приватним акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», та Закритим акціонерне товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яке на сьогодні є Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», і про застосування наслідків його недійсності, а саме припинення обтяження забороною на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5301798, та припинення обтяження іпотекою в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження 5301861 комплексу з 5 об'єктів згідно переліку загальною площею 1515,10 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, та складається з вагової, позначеної на плані літерою А-1, загальною площею 37,4 кв. м; службової побутової будівлі, позначеної на плані літерою Б-1, загальною площею 58.1 кв. м; складу № 1, позначеного на плані літерою В-1, загальною площею 519,3 кв. м; складу № 2, позначеного на плані літерою Г-1, загальною площею 892.8 кв. м; операторської будівлі, позначеної на плані літерою Д-1, загальною площею 7,5 кв. м.

- визнання недійсним Іпотечного договору №09-1461/3-1, посвідченого 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. Явдюк H.A. за реєстровим № 1434, та усіх договорів, якими вносилися зміни та доповнення до нього, а саме Договору № 20-1043/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідченого 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. Явдюк H.A. за реєстровим № 650, що укладені між Відкритим акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», яке на сьогоднішній день є Приватним акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний_ банк», яке на сьогоднішній день є Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», і застосування наслідків визнання його недійсності, а саме припинення обтяження забороною на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5301900, та припинення обтяження іпотекою в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження 5301926 цілісного майнового комплексу загальною площею 2072,8 кв. м, що находиться за адресою АДРЕСА_1, та складається з адміністративного будинку, позначеного на плані літерою А-1, загальною площею 144,7 кв. м; гаражу, позначеного на плані літерою Б-1, загальною площею 69,6 кв. м; гаражу, позначеного на плані літерою Г-1, загальною площею 528,7 кв. м; вбиральні, позначеної на плані літерою В-1, загальною площею 6,5 кв. м; гаражу-котельні, позначеної на плані літерою Д-1, загальною площею 41,9 кв. м; прохідної, позначеної на плані літерою Е-І, загальною площею 11,8 кв. м; тракторної майстерні, позначеної на плані літерою Є-1, загальною площею 1269,6 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами засідань Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" (протокол засідання Правління №37 від 09.07.2007) та Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" (протокол засідання №7 від 09.07.2007) було прийняте рішення в забезпечення укладених третьою особою -1 кредитних договорів передати відповідачу нерухоме майно із укладенням між сторонами у справі договорів іпотеки з наданням права їх підпису Голові наглядової (спостережної) ради ОСОБА_6.

Позивач у даній справі вважає, що Правління та Наглядова рада відповідача, приймаючи рішення про надання ПАТ "Ружинський райагрохім" майнової поруки за кредитними зобов'язаннями позичальника шляхом укладення спірних Іпотечних договорів, що, на думку позивача, є за своєю суттю відчуженням майна, діяли з перевищенням своїх повноважень, визначених Статутом, Положенням та законодавством, а саме без відповідного рішення загальних зборів акціонерів позивача, що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач наголошує, що відповідач, укладаючи з відповідачем Іпотечні договори, здійснив відчуження іпотечного майна вартість якого перевищує 50% вартості майна товариства, без попереднього рішення загальних зборів акціонерів позивача, що суперечить п. 2 ч. 2 ст. 98 Цивільного кодексу України.

Також позивач послався на наявність рішення Господарського суду Житомирської області від 12.11.2015 у справі № 906/1482/15, яким визнані недійсними рішення Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі до 5000000,00 грн., яке викладене у формі протоколу №37 від 09.07.2007, та рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн., яке викладе в формі протоколу №7 від 09.07.2007. За доводами позивача у справі встановлені у вказаному рішенні обставини не потребують доведення відповідно до ст.. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2016 порушено провадження у справі №910/3474/16, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Підприємство «Тасман» Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс-2005» та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталію Анатоліївну, розгляд справи призначено на 22.03.2016.

21.03.2016 до загального відділу господарського суду міста Києва від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення та заперечення по суті заявлених позовних вимог. Відповідно до змісту поданих пояснень приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталія Анатоліївна зазначає, що при вчиненні нотаріальних дій за участю Приватного акціонерного товариства «Ружинський райагрохім» нею було дотримано всіх вимог законодавчих та нормативних актів, які регулюють відповідні правовідносини, а тому вважає, що підстави для визнання недійсними Іпотечних договорів №09-1460/3-1 та №09-1461/3-1 від 13.07.2007 відсутні, у зв'язку із чим третя особа 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, у поданих письмових поясненнях приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталія Анатоліївна просить розгляд справи здійснювати за її відсутності.

21.03.2016 позивачем через загальний відділ суду подано заяву про забезпечення позову, якою позивач просить накласти арешт на майно Приватного акціонерного товариства «Ружинський райагрохім», що виступає предметом іпотеки за Іпотечними договорами №09-1460/3-1 та №09-1461/3-1 від 13.07.2007, та заборонити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вчиняти дії, що стосуються предмета спору, шляхом зупинення реалізації арештованого майна, яке виступає предметом іпотеки за Іпотечними договорами №09-1460/3-1 та №09-1461/3-1 від 13.07.2007.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем вчиняються підготовчі дії, спрямовані на реалізацію майна, що виступає предметом іпотеки за Іпотечними договорами №09-1460/3-1 та №09-1461/3-1 від 13.07.2007.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Способами забезпечення позову є, зокрема, заборона відповідачеві вчиняти певні дії, а також заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору (статті 67 Господарського процесуального кодексу України).

У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на майно, що є предметом спірних договорів іпотеки.

При цьому позивачем не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову утруднить або спричинить неможливість виконання рішення суду у даній справі. Предмет позову - визнання недійсними договорів іпотеки, не пов'язаний із конкретним заходом забезпечення позову, визначеним позивачем - накладенням арешту на майно.

З урахуванням викладеного заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

22.03.2016 відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким останній проти вимог позову заперечує та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3474/16 до набрання законної сили рішенням господарського суду Житомирської області від 12.11.2015 у справі № 906/1482/15 за позовом ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Ружинський райагрохім» про визнання протоколу №37 від 09.07.2007 засідання правління та протоколу №7 від 09.07.2007 засідання наглядової (спостережної) ради недійсними.

31.03.2016 позивачем суду надано письмову заяву «про зменшення розміру позовних вимог», якою позивач заявляє про зменшення позовних вимог в частині вимог про припинення обтяження майна іпотекою та забороною відчуження. Вказаною заявою позивач просить суд розглядати позовні вимоги про:

- визнання недійсним Іпотечного договору № 09-1460/3-1, посвідченого 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 1432, та усіх договорів, якими вносилися зміни та доповнення до нього, а саме: Договір № 20-1752/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 2773, Договір № 20- 0117/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 10.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 432, Договір № 20-1044/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідчений 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. за реєстровим № 651, що укладені між Відкритим акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», яке на сьогоднішній день є Приватним акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», та Закритим акціонерне товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яке на сьогодні є Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк;

- визнання недійсним Іпотечного договору № 09-1461/3-1, посвідченого 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. Явдюк H.A. за реєстровим № 1434, та усіх договорів, якими вносилися зміни та доповнення до нього, а саме Договору № 20-1043/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідченого 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк H.A. Явдюк H.A. за реєстровим № 650, що укладені між Відкритим акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», яке на сьогоднішній день є Приватним акціонерним товариством «Ружинський райагрохім», та Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яке на сьогоднішній день є Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Суд зауважує, що фактично заява позивача «про зменшення позовних вимог» є заявою про відмову від частини позовних вимог. При цьому позивач не використав своє право часткової відмови від позову, оскільки не заявив відповідної вимоги на адресу суду.

Відповідно до пункту 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру, які не є однорідними, що виключає можливість їх зменшення.

За таких обставин заява позивача від 31.03.2016 «про зменшення позовних вимог» судом не розглядається. Розгляду підлягають первісно заявлені позовні вимоги.

22.03.2016 відповідачем суду надано додаткові письмові пояснення по суті спору.

Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами.

Розглянувши подані докази, вислухавши присутніх в судових засіданнях представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини.

13.07.2007 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (банк) та Підприємством "Тасман" Всеукраїнської Організації Інвалідів "Союз Організацій інвалідів України" (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №09-1459/2-1 від 13.07.2007, який в подальшому був змінений та доповнений відповідно до Договору про внесення змін №20-1751/2-1 від 03.09.2008; Договору про внесення змін та доповнень №20-2162/2-1 від 20.11.2008; Договору про внесення змін №720/105-09 від 25.09.2009; Договору про внесення змін та доповнень №784 від 30.11.2010; Договору про внесення змін та доповнень №1040 від 24.06.2011; Договору про внесення змін та доповнень №20-1395/2-1 від 20.04.2012; Договору про внесення змін та доповнень №20-3152/2-1 від 03.09.2012; Договору про внесення змін та доповнень №20-3186/2-1 від 06.09.2012, у відповідності до якого банк відкрив позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію у сумі, яка не може перевищувати 4500000,00 грн. (ліміт кредитної лінії), або в доларах США у сумі, еквівалент якої не може перевищувати 4500000,00 грн. із датою останнього повернення усіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 31.07.2013.

13.07.2007 на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №09-1459/2-1 між позивачем та відповідачем у даній справі було укладено Іпотечний договір №09-1460/3-1, посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №1432, який в подальшому був змінений та доповнений Договором №20-1752/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідченим 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №2773; Договором №20-0117/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідченим 10.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №432, Договором №20-1044/3-1 про внесення змін та доповнень, посвідченим 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №651 (далі за текстом - Іпотечний договір-1), відповідно до якого позивач передав в іпотеку відповідачеві нерухоме майно: комплекс з 5 об'єктів згідно переліку загальною площею 1515,10 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, та складається з вагової, позначеної на плані літерою А-1, загальною площею 37,4 кв. м; службової побутової будівлі, позначеної на плані літерою Б-1, загальною площею 58.1 кв. м; складу № 1, позначеного на плані літерою В-1, загальною площею 519,3 кв. м; складу № 2, позначеного на плані літерою Г-1, загальною площею 892,8 кв. м; операторської будівлі, позначеної на плані літерою Д-1, загальною площею 7,5 кв. м.

13.07.2007 сторонами у даній справі також було укладено Іпотечний договір № 09-1461/3-1, посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №1434, який в подальшому був змінений та доповнений згідно Договору №20-1043/3-1 про внесення змін та доповнень посвідченого 24.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №650 (далі за текстом - Іпотечний договір-2), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме цілісний майновий комплекс загальною площею 2072,8 кв. м, що находиться за адресою АДРЕСА_1, та складається з адміністративного будинку, позначеного на плані літерою А-1, загальною площею 144,7 кв. м; гаражу, позначеного на плані літерою Б-1, загальною площею 69,6 кв. м; гаражу, позначеного на плані літерою Г-1, загальною площею 528,7 кв. м; вбиральні, позначеної на плані літерою В-1, загальною площею 6,5 кв. м; гаражу-котельні, позначеної на плані літерою Д-1, загальною площею 41,9 кв. м; прохідної, позначеної на плані літерою Е-І, загальною площею 11,8 кв. м; тракторної майстерні, позначеної на плані літерою Є-1, загальною площею 1269,6 кв. м.

Рішення про надання майнової поруки за кредитним договором прийнято на засіданні Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" (наявний у справі протокол засідання Правління №37 від 09.07.2007) та на засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" (протокол засідання №7 від 09.07.2007).

Відповідно до вказаних протоколів було вирішено в забезпечення кредиту передати відповідачу нерухоме майно із укладенням між сторонами у справі договорів іпотеки з наданням права їх підпису Голові наглядової (спостережної) ради ОСОБА_6.

Відповідно до п. 7.1. статуту позивача, затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, що діяв на момент прийняття зазначених вище рішень Правління та Наглядової (спостережної) ради відповідача, органами управління відповідача є загальні збори акціонерів, наглядова (спостережна) рада, правління, ревізійна комісія.

Згідно п. 7.2. статуту позивача загальні збори є вищим органом ВАТ "Ружинський райагрохім".

Підпунктом 10 п. 7.3. статуту позивача передбачено, що до компетенції загальних зборів належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму, що перевищує 50% вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Наглядова (спостережна) рада є органом Товариства, який здійснює контроль за діяльністю правління та захист прав акціонерів Товариства (п.п. 7.13. статуту).

Згідно п.п. 13 п. 7.15. статуту позивача до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент укладення такого правочину.

Відповідно до п.п. 18 і 19 п. 7.1. Положення про наглядову (спостережну) раду ВАТ "Ружинський райагрохім", затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, що діяло на момент складання зазначених вище протоколів засідань правління та наглядової (спостережної) ради відповідача наглядова рада в межах своєї компетенції:

- приймає рішення про укладення правочинів на суму від 4 (чотирьох) мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент укладення такого правочину;

- погоджує договори про заставу, продаж, обмін майна позивача, передачу в оренду та передачу філіям, дочірнім підприємствам, представництвам майна Товариства, які укладає голова правління, в тому числі погоджує розмір відрахувань до них, або відрахувань до головного підприємства, незалежно від ціни таких договорів.

Відповідно до п. 7.19. статуту позивача правління є виконавчим органом Товариства, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю.

За доводами позивача, з його балансу випливає, що вартість усього майна (активів) позивача становила станом на дату укладення спірних договорів іпотеки 870100,00 грн.

Згідно іпотечного договору-1 оціночна вартість предмета іпотеки, яку між собою погодили сторони Іпотечного договору-1, становила 730000,00 грн.

Згідно іпотечного договору-2 оціночна вартість предмета іпотеки, яку між собою погодили сторони Іпотечного договору-2, становила 1120000,00 грн.

Загальна вартість предметів іпотеки становить 1850 000,00 грн., що перевищує 50% усього майна (активів) відповідача.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.11.2015 у справі №906/1482/15 визнані недійсними рішення Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у розмірі до 5000000,00 грн., що отримано в Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, яке викладене у формі протоколу №37 від 09.07.2007 засідання Правління ВАТ "Ружинський райагрохім", та рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн., яке викладе в формі протоколу №7 від 09.07.2007 засіданні Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім".

На вказане судове рішення серед іншого посилається позивач в обґрунтування позовних вимог.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 у справі № 906/1482/15 рішення Господарського суду Житомирської області скасоване в частині визнання недійсним рішення наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" у формі відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн., яке викладене у формі протоколу № 7 від 09.07.2007засідання наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім". У зазначеній частині апеляційною інстанцією прийняте нове рішення про відмову у позові. В решті рішення залишене без змін.

Як зазначив у позові позивач, питання про надання майнової поруки за кредитними зобов'язаннями третьої особи - 1 на загальних зборах акціонерів позивача, які проводилися до і після підписання Іпотечних договорів, не вирішувалося і відповідне рішення не приймалося та окремі загальні збори акціонерів для вирішення цього питання не скликалися, про що свідчать протоколи загальних зборів акціонерів позивача від 02.04.2005 №8 та від 27.07.2007 № 9.

Однак, як вбачається з наявного у справі протоколу № 8 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Ружинський райагрохім" від 02.04.2005, загальні збори товариства, зокрема, пунктом 16, заслухавши голову правління з 14 питання порядку денного "Про передачу повноважень загальних зборів акціонерів наглядовій (спостережній раді) товариства", постановили: передати частину повноважень загальних зборів акціонерів наглядовій (спостережній) раді товариства, а саме прийняття рішення про укладення правочинів на суму, що перевищує 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Крім того, приймаючи зміни до Статуту товариства на загальних зборах 27.07.2007, тобто вже після прийняття оспорюваних рішень, загальні збори не віднесли до своєї виключної компетенції повноваження щодо укладення правочинів на суму, що перевищує 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними остатньої фінансової звітності товариства.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи учасників судового процесу та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини сторін у справі врегульовані Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про іпотеку» тощо.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити вказаному кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 вказаного Кодексу.

За загальним правилом частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що 13.07.2007 між позивачем та відповідачем у справі укладені Іпотечний договір № 09-1460/3-1, посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим № 1432, а також Іпотечний договір № 09-1461/3-1, посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим №1434.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

П.п. 5.2. Іпотечних договорів передбачені усі способи звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- продаж іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку";

- передачі іпотекодавцем іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань по кредитному договору у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про іпотеку";

- іншим способом, що не суперечить чинному на момент реалізації предмета іпотеки законодавству в тому числі за рішенням суду та шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

З урахуванням викладеного вище суд доходить висновку про те, що іпотечні договори містять умови, які при порушенні основного зобов'язання передбачають можливість відчуження нерухомого майна, переданого позивачем в іпотеку, на користь банку чи інших третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України орган або особа яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Положеннями ст. 160 ЦК України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Наглядова рада акціонерного товариства визначає форми контролю за діяльністю його виконавчого органу.

Ст. 161 Цивільного кодексу України встановлено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Відповідно до п. 7.1. статуту позивача у редакції, затвердженій протоколом загальних зборів акціонерів №8 від 02.04.2005, органами управління відповідача є загальні збори акціонерів, наглядова (спостережна) рада, правління, ревізійна комісія.

Згідно п. 7.2. статуту позивача загальні збори є вищим органом ВАТ "Ружинський райагрохім".

Відповідно до положень статуту позивача наглядова рада позивача вправі приймати рішення щодо укладення правочинів на суму від 4 мінімальних заробітних плат в тому числі приймати рішення щодо погодження договорів (правочинів) застави, продажу і т.д., що укладає голова правління, але які не перевищують 50 % вартості майна відповідача.

Як вбачається з наявного у справі протоколу № 8 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Ружинський райагрохім" від 02.04.2005, загальні збори товариства, зокрема, пунктом 16, заслухавши голову правління з 14 питання порядку денного "Про передачу повноважень загальних зборів акціонерів наглядовій (спостережній раді) товариства", постановили: передати частину повноважень загальних зборів акціонерів наглядовій (спостережній) раді товариства, а саме прийняття рішення про укладення правочинів на суму, що перевищує 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Вказані повноваження не були віднесені Статутом, чинним станом на час прийняття наглядовою радою рішень про надання майнової поруки та укладення спірних договорів іпотеки, до виключних, загальні збори передали ці повноваження наглядовій раді, а тому остання, приймаючи рішення про надання майнової поруки за спірними правочинами, діяла в межах своїх повноважень, які їй були надані загальними зборами.

Крім того, приймаючи зміни до Статуту товариства на загальних зборах 27.07.2007, тобто вже після прийняття рішень про надання майнової поруки, загальні збори не віднесли до своєї виключної компетенції повноваження щодо укладення правочинів на суму, що перевищує 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними остатньої фінансової звітності товариства.

Отже, приймаючи рішення про надання відповідачем майнової поруки за кредитним зобов'язанням позичальника шляхом укладення іпотечних договорів, які за встановлених законодавством обставин призводять до відчуження предметів іпотеки, наглядова рада відповідача не перевищила своїх повноважень і діяла в їх межах.

Стосовно повноважень голови правління позивача щодо укладення спірних правочинів суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 7.19. статуту позивача Правління є виконавчим органом Товариства, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю.

Відповідно до підпункту 15 пункту 3.3.2 Положення про Правління ВАТ «Ружинський райагрохім» Голова Правління позивача за погодженням з Наглядовою (спостережною) радою від імені Товариства підписує довіреності та інші документи, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом Товариства в межах його компетенції відповідно до положень вказаного Положення та статуту Товариства.

Таким чином, за згодою (погодженням) Наглядової (спостережної) ради позивача Голова Правління позивача мав право укладення відповідних угод з дотриманням вимог статуту позивача та рішень Наглядової (спостережної) ради Товариства.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами спростовуються доводи позивача у справі щодо відсутності у Голови правління ТОВ «Ружинський Райагрохім» повноважень на підписання спірних Іпотечних договорів, оскільки Наглядовою (спостережною) радою позивача рішенням від 09.07.2007, яке викладене у формі протоколу № 7 від 09.07.2007, в межах своїх повноважень (наданих загальними зборами акціонерів ВАТ «Ружинський Райагрохім» (Протокол № 8 загальних зборів акціонерів позивача від 02.04.2005) надано згоду на укладення Іпотечних договорів.

Посилання позивача на наявність рішення Господарського суду Житомирської області від 12.11.2015 у справі № 906/1482/15 про визнання недійсними рішень Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" (протокол №37 від 09.07.2007 засідання Правління позивача) та рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" (протокол №7 від 09.07.2007 засідання Наглядової (спостережної) ради позивача) не можуть бути прийняті судом до уваги внаслідок скасування вказаного судового рішення судом апеляційної інстанції у частині визнання недійсним рішення Наглядової (спостережної) ради ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" (протокол №7 від 09.07.2007).

При цьому наявність судового рішення про визнання недійсним Правління ВАТ "Ружинський райагрохім" про надання майнової поруки за кредитом Підприємства "ТАСМАН" ВОІ "СОІУ" (протокол №37 від 09.07.2007 засідання Правління позивача) не впливає на висновок суду у справі № 910/3474/16, оскільки предметом дослідження у даній справі є наявність повноважень у Голови Правління ВАТ «Ружинський Райагрохім» щодо підписання спірних Іпотечних договорів, а не правомірність прийняття Правлінням позивача рішення від 09.07.2007, оформленого Протоколом № 37.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до підпункту 10 пункту 7.3 статуту позивача у редакції станом на дату укладення спірних правочинів до компетенції загальних зборів акціонерів позивача відносилося прийняття рішень про укладення правочинів на суму, що перевищує 50% балансової вартості активів ВАТ «Ружинський Райагрохім» за даними останньої фінансової звітності.

Таким чином, вказаним положенням статуту позивача спростовуються твердження останнього про необхідність обчислення вартості майна, що є предметом іпотеки, виходячи з договірної вартості предметів іпотеки, зазначених у Іпотечному договорі-1 та Іпотечному договорі-2, а не з відомостей про балансову вартість активів Товариства.

Згідно з наданим балансом позивача станом на 31.12.2007 вартість його майна (активів) становила 870100, 00 грн. Відповідно до коду рядка 030 балансу залишкова вартість основних засобів позивача станом на 31.12.2007 становила 561500,00 грн.

Відповідно до наданої суду 22.03.2016 довідки про балансову вартість нерухомого майна позивача, підписаної Головою Правління позивача, залишкова вартість предметів іпотеки станом на 01.10.2007 становить 100714,64 грн., що становить менше ніж 50% балансової вартості активів позивача за даними останньої фінансової звітності.

Таким чином, матеріалами справи, її обставинами спростовуються доводи позивача про укладення правочинів щодо майна товариства з порушенням пункту 7.3 статуту позивача.

З урахуванням викладеного вище суд доходить висновку про недоведеність матеріалами справи, її фактичними обставинами порушення вимог закону під час укладення Іпотечного договору-1 та Іпотечного договору-2 та, відповідно, про необґрунтованість позовних вимог і необхідність відмови у їх задоволенні у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 31.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 05.04.2016 р.

Суддя В.О. Демидов