донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.04.2016 справа №908/2966/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю
від третьої особи:Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ
на рішення господарського судуЗапорізької області
від25 лютого 2016 року
по справі№ 908/2966/13 (суддя: Гончаренко С.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ
до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаУправляння державної казначейської служби України, м. Запоріжжя
простягнення 373 058,54 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, м. Запоріжжя (далі «Відповідач») про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів у сумі 373 058,54 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.05.2014 року у справі № 908/2966/13, позовні вимоги Державного підприємства «Придніпровська залізниця» задоволено повністю.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради 373 058,54 грн. збитків, 7 461,17 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року рішення господарського суду Запорізької області від 28.05.2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.11.2015 року скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 28.05.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі № 908/2966/13, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 21.01.2016р. первісний позивач у справі був замінений його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.02.2016 року у справі № 908/2966/13, в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» відмовлено повністю через недоведеність.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» в повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що предметом спору у даній справі є саме компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті, а не збитки (шкода) спричиненні невиконанням зобовязання (неправомірними діями).

Сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 25.02.2016 року у справі № 908/2966/13 та прийняти нове, яким задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив спірне рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Третьої особи в судове засідання не зявився, проте через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Управління Державної казначейської служби України у місті Запоріжжя надійшов відзив на апеляційну скаргу № 01-17/152 від 30.03.2016 року, в якому начальник Управління ОСОБА_6 просить розглянути справу за відсутністю повноважного представника Управління Державної казначейської служби України у місті Запоріжжя.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами у березні 2013 року державним підприємством «Придніпровська залізниця» здійснювалися перевезення пільгових категорій пасажирів приміським залізничним транспортом по станціям, розташованим в межах міста Запоріжжя: Дніпробуд-2, Запоріжжя-1, Запоріжжя -2, Запоріжжя-Ліве, ім. А.Алімова, Запорізька Січ, Передатна, чим, на думку Позивача йому були спричинені збитки у сумі 373 058,54 грн.

За приписами ст. 9 Закону України "Про залізничний транспорт" для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від використання окремими категоріями громадян пільгових тарифів, відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг та за умови повного дотримання передбаченого законодавством механізму їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224, ч. 1 ст.225 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст. ст. 614, 623 ЦК України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

За ч. 1 ст. 142 ГК України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Матеріали справи не містять доказів протиправності дій та вини Відповідача, доказів порушення Відповідачем господарського зобовязання перед позивачем. Більш того, Позивачем належними доказами не доведені збитки неодержаний прибуток у контексті приписів ч. 1 ст. 142 ГК України.

За таких обставин висновок місцевого господарського суду щодо необґрунтованості позовних вимог належними доказами є цілком вірним.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України, як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.02.2016 року у справі № 908/2966/13 залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 - третій особі;

1 до справи;

1 ГСЗО;

1 ДАГС.