УХВАЛА

12.04.2016Справа № 910/2194/16

За позовом Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ема-Цемент»

Про стягнення 8 338,51 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Демидчук Т.Ю. представник за довіреністю № 248 «д» від 21.12.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ема-Цемент» (далі - відповідач) про стягнення 26 348,25 грн., а саме: 18 009,74 грн. - основного боргу, 7 798,22 грн. - збитків від інфляції та 540,29 грн. - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що позивачем було надано відповідачу послуги, які відповідач не оплатив, що зумовило нарахування позивачем 3% річних, збитків від інфляції та звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.16. порушено провадження у справі № 910/2194/16 та призначено її до розгляду на 03.03.16.

В судовому засіданні 03.03.16. позивачем на підставі ст. 22 ГПК України було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» вказує на те, що оскільки відповідачем було сплачено суму основного боргу, позивач зменшує розмір позовних вимог та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ема-Цемент» 8 338,51 грн., а саме: 7 798,22 грн. - збитків від інфляції, 540,29 грн. - 3% річних.

Вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог було прийнято судом, внаслідок чого має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.16. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 12.04.16.

В судовому засіданні 12.04.16. позивачем було подано заяву про відмову від позову.

Відповідач в судове засідання 12.04.06. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги попередніх ухвал суду в даній справі не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 12.04.16. заяву Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відмову від позову, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Заява позивача про відмову від позову представником Демидчук Тетяною Юріївною, яка відповідно до довіреності № 248 «д» від 31.12.15. має право, зокрема, відмови від позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Право позивача до прийняття рішення у справі відмовитись від позову передбачено ч. 3. ст. 22 ГПК України. При цьому, ч. 5 цієї статті встановлено, що господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Порядок відмови позивача від позову та прийняття її судом визначено ч. ч. 1, 2 ст. 78 ГПК України, на виконання приписів якої, судом в судовому засіданні 12.04.16. було роз'яснено позивачу наслідки відмови від позову.

Відмова позивача від позову, яка прийнята господарським судом, в силу п. 4 ст. 80 ГПК України, є підставою для припинення провадження у справі, а її наслідком є те, що в разі припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Зважаючи на п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, відмова Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від позову не суперечить діючому законодавству України, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та приймається судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України зумовлює припинення провадження у справі № 910/2194/16.

Приписами ч. 3 ст. 80 ГПК України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним, та відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Отже, відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від позову.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ема-Цемент» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, б. 13; ідентифікаційний код 37194206) на користь Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А; ідентифікаційний код 33096517) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі № 910/2194/16 припинити.

Суддя Т.М. Ващенко