УХВАЛА

29.02.2016Справа № 6/683

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «ТВІ»

Про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

У справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ»

Про спонукання до виконання обов'язку в натурі

Та за зустрічним

позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ»

до відповідача Міністерства оборони України

про спонукання до вчинення дій

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від ГПУ Красільнік П.П. за дов.)

від ТОВ «НВП «ТВІ» Парицька Н.О. (за дов.)

від МО України не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2009 позов заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задоволено частково. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» задоволено частково. Зокрема, зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн.. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» до Державного бюджету України 25500 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зобов'язано Міністерство оборони України привести земельну ділянку площею 4,57 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118), у стан придатний для будівництва шляхом виконання договірних зобов'язань в натурі, а саме: звільнити будівлі та споруди, що знаходяться на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); списати будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118); передати товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» земельну ділянку площею 4,57 га в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 8 (військове містечко № 118) під забудову. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» 85 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині зустрічного позову відмовити.

24.12.2009 на виконання рішення видано накази.

14.01.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» звернулося до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва № 6/683 від 24.12.2009 про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн.. За твердженням заявника його обов'язок відсутній у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням, з огляду на таке.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва № 6/683 від 09.12.2009 товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» (пайовик) уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Технопластк» (замовником) договір № 1/12-09 на будівництво житла в порядку пайової участі від 16.12.2009, предметом якого є участь пайовика у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: АР Крим, м. Феодосія, вул. Кримська, 84 (шифр об'єкту 20-06) з метою придбання квартир, згідно з адресним переліком, на користь третьої особи - Міністерства оборони України, в особі Кримського управління капітального будівництва, на підставі договору про спільну діяльність у будівництві житла (без об'єднання вкладів учасників) від 06.03.2006 та договору про врегулювання відносин сторін за договором про спільну діяльність у будівництві житла (без об'єднання вкладів учасників) від 06.03.2006. Загальна сума договору становить 18944882,00 грн. (п. 2.1 договору). ТОВ «НВП «ТВІ» платіжним дорученням № 7 від 25.12.2009 сплатило 18944882,00 грн.

19.01.2010 ТОВ «Технопластк», ТОВ «НВП «ТВІ» та начальник Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України ОСОБА_4 підписали акт № 1, погоджений директором департаменту будівництва Міністерства оборони України, за яким ТОВ «Технопластк» передало, ТОВ «НВП «ТВІ» оплатило, а Кримське управління капітального будівництва Міністерства оборони України прийняло 54 квартири загальною площею 4186,7 кв. м. на суму 18944882,00 грн..

За актом № 10-кр/3 від 11.02.2010, погодженим директором департаменту будівництва Міністерства оборони України та начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, зазначені квартири передано начальником Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України ОСОБА_4 та прийнято начальником Феодосійського КЕЧ (району).

Вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2011 у кримінальній справі № 1-615/11/0121 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 365 та частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України.

У вироку зазначено, що речові докази - 54 квартири: №№ 2, 3, 4,7, 9, 12, 13, 14, 19, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 52, 54, 57, 59, 62, 63, 67, 68, 69, 72, 73, 74, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 84, 86, 87, 88, 89, 90 в будинку по вул. Кримській, 88 в м. Феодосія залишені для подальшого руху в Феодосійській КЕЧ району.

За твердженням заявника, ці 54 квартири розподілені між військовослужбовцями та заселені ними, що підтверджується рішенням Міністра оборони України № 7378/3 від 27.09.2010 про розподіл 54 квартир по вулиці Кримській, 84 у м. Феодосії; списком про розподіл квартир на виконання зазначеного рішення Міністра оборони України; листом-дорученням № 303/4/15/2057 від 24.11.2010 начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України генерал-майора Онофрійчука П.В. про передачу квартир; списками розподілу квартир, опублікованих у газеті «Народна армія» № 113 (4721) від 23.06.2011.

Заявник вважає, що, оскільки Міністерство оборони України не відмовилося від вищевказаних квартир і вони залишилися в розпорядженні Міністерства оборони України - обов'язок ТОВ «НВП «ТВІ» є виконаним.

Суд своєю ухвалою від 15.01.2016 призначив заяву до розгляду.

Міністерство оборони України, заперечуючи проти задоволення заяви, зазначило, що 54 квартири не відповідають вимогам статті 50 Житлового кодексу УРСР та вимогам Державних будівельних норм України (ДБН В.2.2-15-2005), ці квартири не готові до заселення. Крім того, право власності на вказані квартири за Міністерством оборони України не зареєстроване.

Під час розгляду заяви суд витребував:

- у Міністерства оброни України протокол наради № 9398/з від 20.08.2010; рішення Міністра оборони України № 4146/з від 29.04.2010; наказ Міністра оборони України № 354 від 08.07.2010; документ, що регулював у 2010 році порядок розподілу Міністерством оборони України житла між військовослужбовцями; документ, що регулював у 2010 році порядок прийому Міністерством оборони України житла для подальшого розподілу між військовослужбовцями.

- у товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» пояснення про надсилання сертифікату відповідності № КР 000951 до Міністерства оборони України щодо закінчення будівництва квартир.

Міністерство оборони України на виконання вимог суду надало пояснення про неможливість надання протоколу наради від 20.08.2010 № 9398/з та рішення Міністра оборони від 29.04.2010 № 4146/з у зв'язку з організаційно-штатними заходами, що відбулися в Міністерстві оборони (ліквідовано Департамент комунального будівництва), та закінченням терміну зберігання документів за 2010 рік. Відповідно до нормативно-правових актів Міністерства оборони - наказів від 26.04.2006 № 224, від 08.07.2010 № 354, передача квартир під заселення оформлюється актом встановленого зразка після введення житлового будинку в експлуатацію та після реєстрації права власності на квартири за Міністерством оборони. До актів прийому-передачі квартир додається довідка з Бюро технічної інвентаризації, яка підтверджує державну форму власності на квартири. Міністерство заперечило одержання від ТОВ «ТВІ» сертифікату відповідності від 29.12.2010 № КР000951.

У свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» пояснило, що сертифікат відповідності від 29.12.2010 № КР000951 неодноразово надсилався Міністерству оборони України, копія цього сертифікату міститься в матеріалах кримінальної справи відносно ОСОБА_4. Крім того, інформація про сертифікат є відкритою та є на сайті Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в АР Крим http://inga.crimea. com/?page_id=719.

Дослідивши наявні матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стадія виконання рішення суду, що набуло законної сили та обов'язкове для виконання, є стадією господарського процесу та регулюється нормами ГПК України та спеціальним Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 117 ГПК України визначено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За таких обставин, ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, а саме:

- якщо його (наказ) видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Оцінюючи наведені учасниками справи обставини щодо стану виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» рішення суду суд виходить з такого.

В ході виконання рішення суду щодо зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн., сторонами самостійно узгоджено вид, кількість та місцезнаходження житлового фонду, що підлягає передачі, а саме: 54 квартири у 90-квартирному житловому будинку по вул. Кримській, 88 у м. Феодосія, загальною площею 4186,7 кв.м.. Дана обставина визнається сторонами та не оспорюється.

16.12.2009 товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» (пайовик) уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «Технопластк» (замовником) договір № 1/12-09 на будівництво житла в порядку пайової участі, предметом якого є участь пайовика у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: АР Крим, м. Феодосія, вул. Кримська, 84 (шифр об'єкту 20-06) з метою придбання квартир, згідно з адресним переліком, на користь третьої особи - Міністерства оборони України, в особі Кримського управління капітального будівництва, на підставі договору про спільну діяльність у будівництві житла (без об'єднання вкладів учасників) від 06.03.2006 та договору про врегулювання відносин сторін за договором про спільну діяльність у будівництві житла (без об'єднання вкладів учасників) від 06.03.2006. Ціна договору становить 18944882,00 грн., які ТОВ «НВП «ТВІ» платіжним дорученням № 7 від 25.12.2009 сплатило 18944882,00 грн.

19.01.2010 ТОВ «Технопластк», ТОВ «НВП «ТВІ» та начальник Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України ОСОБА_4 підписали акт № 1, погоджений директором департаменту будівництва Міністерства оборони України, за яким ТОВ «Технопластк» передало, ТОВ «НВП «ТВІ» оплатило, а Кримське управління капітального будівництва Міністерства оборони України прийняло 54 квартири загальною площею 4186,7 кв. м. на суму 18944882,00 грн..

За актом № 10-кр/3 від 11.02.2010, погодженим директором департаменту будівництва Міністерства оборони України та начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, зазначені квартири передано начальником Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України ОСОБА_4 та прийнято начальником Феодосійського КЕЧ (району).

Вироком Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2011 у кримінальній справі № 1-615/11/0121 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 365 та частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України.

Підставою для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за скоєння вказаних злочинів та засудження стало підписання ним акту приймання-передачі квартир з перевищенням повноважень та щодо будинку, який на момент підписання акту в експлуатацію не був введений, квартири не відповідали державним стандартам і технічним нормам і не були придатні для проживання.

Наприкінці 2010 року, тобто майже через 11 місяців після підписання ОСОБА_4 акту № 10-кр/3 від 11.02.2010 про приймання 54 квартир, товариство з обмеженою відповідальністю «Технопластк» завершило будівництво житлового будинку по вул. Кримській, 88 у м. Феодосія. Зокрема, 29 грудня 2010 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в АР Крим, на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 24.12.2010, засвідчила відповідність закінченого будівництвом об'єкта - «Будівництво десятиповерхового 90-квартирного житлового будинку по вул. Кримська (район житлового будинку № 84) в м. Феодосія, АР Крим», нове будівництво, м. Феодосія, вул. Кримська, 88, загальна площа квартир 6610,7 м.кв., кількість квартир - 90, поверховість - 10, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтвердила його готовність до експлуатації, про що видала сертифікат відповідності № КР 000951.

Водночас, наявні матеріали свідчать про те, що як на момент завершення будівництва будинку, так і після засвідчення факту готовності об'єкта до експлуатації, 54 квартири перебували у володінні Міністерства оборони України в особі його структурного підрозділу - Феодосійської КЕЧ.

Зокрема, як слідує з вироку Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2011 у кримінальній справі № 1-615/11/0121, речові докази - 54 квартири: №№ 2, 3, 4,7, 9, 12, 13, 14, 19, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 32, 33, 34, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 52, 54, 57, 59, 62, 63, 67, 68, 69, 72, 73, 74, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 84, 86, 87, 88, 89, 90 в будинку по вул. Кримській, 88 в м. Феодосія залишені для подальшого руху в Феодосійській КЕЧ району.

Жодним з учасників справи не спростовано фактичне володіння Міністерством оборони України в особі його структурного підрозділу - Феодосійської КЕЧ вказаними вище 54 квартирами у період після завершення будівництва, тобто придатності його до експлуатації, до окупації Автономної Республіки Крим.

Вирішуючи питання, чи є дане володіння таким, яке б давало підстави вважати виконаним товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» свого обов'язку передати Міністерству оборони України 54 квартири у житловому будинку по вул. Кримській, 88 у м. Феодосія, слід виходити з тих правових норм, які встановлюють підстави та умови виникнення у суб'єктів права власності, тобто права власності в об'єктивному розумінні.

Створення об'єкту нерухомого майна належить до первісних способів набуття права власності, момент виникнення якого закон пов'язує з моментом державної реєстрації (ст. 331 ЦК України).

У період з 01.01.2012 по 12.02.2014 проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), а також перелік документів, необхідних для її проведення, визначав «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011, № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі - Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку проведення державної реєстрації здійснювалось за заявою, яку заявник повинен подати органу державної реєстрації. Заявником, у розумінні Порядку, є особа, за якою здійснюється реєстрація права власності. Також Порядком була передбачена можливість подання заяви делегованою власником особою щодо здійснення реєстрації права власності за власником. У такому разі уповноважена особа зобов'язана була пред'явити органові державної реєстрації прав документ, що підтверджує її повноваження.

За приписами пунктів 44, 46 Порядку державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна здійснювалась на підставі документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчував відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Порядком не було передбачено обов'язку подання акту приймання-передачі новозбудованого об'єкту ( в даному випадку квартир). Також даний обов'язок не покладався на заявника Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002, № 7/5), яке в 2011 році врегульовувало порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У 2010 році документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчував відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, був сертифікат відповідності (Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008, № 923).

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (п. 13) відомості про видані сертифікати відповідності вносяться до реєстру виданих сертифікатів відповідності та відмов у їх видачі. Інформація про видані сертифікати відповідності вноситься в установленому порядку до реєстру документів дозвільного характеру.

Отже, інформація про видачу сертифікату відповідності є відкритою та загальнодоступною інформацією, про що свідчить наявність на сайті Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в АР Крим http://inga.crimea. com/?page_id=719 відомостей про видачі сертифіката відповідності КР 000951 від 29.12.2010.

Таким чином, твердження Міністерства оборони України про неможливість зареєструвати право власності не відповідає дійсності. Міністерство мало сертифікат про введення будинку в експлуатацію від 29.12.2010 за № КР 000951 та договір №1/12-09 на будівництво житла в порядку пайової участі з адресним переліком житла, яке за ним передається. Об'єкту присвоєно адресу про, що зазначено у сертифікаті.

Після окупації Автономної Республіки Крим гарантування права власності та правовий режим майна на тимчасово окупованій території забезпечується статтею 11 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України. За державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, у тому числі територіальною громадою міста Севастополя, державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими суб'єктами публічного права зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, наявні документи надають можливість Міністерству оборони України скористатись тими правовими механізмами, які встановлюють підстави та умови виникнення у суб'єктів права власності. Водночас, відсутність державної реєстрації речових прав на вказаних вище 54 квартири, тобто відсутність офіційного визнання і підтвердження державою фактів набуття права власності на дане майно шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не є наслідком бездіяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ».

Наведені обставини дають підстави вважати, що товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» виконало свій обов'язок передати Міністерству оборони України 54 квартири у житловому будинку по вул. Кримській, 88 у м. Феодосія, що, відповідно є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ».

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва № 6/683 від 24.12.2009 про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ТВІ» передати Міністерству оборони України нерухоме майно, яке належить до житлового фонду, на суму 18944882,00 грн..

Суддя С. А. Ковтун