РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа № 924/1881/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Огороднік К.М.

суддів Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Хмельницької області від 16.02.16 р.

у справі № 924/1881/15 (суддя Смаровоз М.В. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

відповідач ОСОБА_2 підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради

про стягнення 69 398,58 грн. 3% річних, 658 649,42 грн. збитків внаслідок інфляції

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.02.2015 року у справі №924/1881/15 в позові Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" про стягнення 69 398,58 грн. 3% річних, 658 649,42 грн. збитків внаслідок інфляції відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.5 ухвали апеляційного суду від22.03.2016 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 серпня 2012 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець/позивач) та комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" (покупець/відповідач) був укладений договір № 12/52-БО-34 купівлі - продажу природного газу (далі - договір, а.с.6-11), відповідно до п.1.1. якого продавець зобов'язувався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію ст.10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Пунктом 2.1. договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01 серпня 2012 р. по 31 грудня 2012 р. газ обсягом до 889 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): серпень 4; вересень 5; жовтень - 180; листопад - 280; грудень - 420. Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі плановий обсяг) можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п. 2.1.1. договору).

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ. Покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п.п. 3.1, 3.1.2. договору).

Відповідно до п.3.3 договору, приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.3.4 договору).

Згідно з п.5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюється НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3509,00 грн. Без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; ПДВ за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4661,74 грн. (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Згідно з п. 6.3. договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

В п.6.4 договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, грошова сума, яка надійшла від покупця погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, повязані з одержанням виконання; у другу чергу погашається неустойка; у третю чергу погашається основна сума боргу.

Згідно з п.7.2 договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

В п.9.3 договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.08.2012р. і діє в частині поставки газу до 31.12.2012р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1. договору).

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на виконання умов договору було передано відповідачу природний газ на загальну суму 4260514,36 грн., що в свою чергу підтверджується наявною в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу від 30.09.2012р. (1,000 тис. куб.м. на суму 4661,74 грн.), від 30.11.2012р. (145,864 тис. куб.м. на суму 679979,46 грн.), від 30.11.2012р. (245,233 тис. куб.м. на суму 1143211,50 грн.), від 31.12.2012р. (521,836 тис. куб.м. на суму 2432661,66 грн.).

Натомість, відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, оплату за поставлений природний газ здійснив частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти в сумі 771467,35 грн., що підтверджується довідкою позивача про сальдо з 01.09.2012р. по 31.01.2014р., довідкою про операції по підприємству відповідача з 01.09.2012р. по 31.01.2014р. та розрахунком заборгованості станом на 27.02.2014р.

Внаслідок таких неправильних дій відповідача, останнім станом на 27.02.2014 року створена заборгованість в розмірі 3489047,01 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" умов договору купівлі-продажу НАК "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості по даному договору.

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/944/14 від 21.08.2014 року (а.с.49-55), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2014 року, позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради про стягнення 4170984,70 грн. з яких: 3489047,01 грн. - основний борг, 266730,07 грн. - пеня, 266631,85 грн. - 7% штрафу, 121830,07 грн. - 3 % річних, 26745,70 грн. інфляційні втрати задоволено частково. Присуджено до стягнення з комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3489047,01 грн. основного боргу, 132093,90 грн. пені, 133315,93 грн. 7% штрафу, 121589,26 грн. 3 % річних, 26451,89 грн. інфляційних втрат, 73026,09 витрат по оплаті судового збору; в решті позову відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилаючись на те, що відповідач періодично прострочував оплату за поставлений у листопаді, грудні 2012 року природний газ, звернулася до господасрького суду з позовом про стягнення з комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" 728 048,00 грн, з яких 69 398,58 грн. відсотків річних та 658 649,42 грн. інфляційних втрат.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як встановлено судами обох інстанцій, 25 вересня 2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (першою стороною), Департаментом фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації (другою стороною), комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (третьою стороною) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (останньою стороною) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") № 416/30 (далі - договір про взаєморозрахунки, а.с.65-66), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30, із внесеними змінами (п.1 договору).

Відповідно до п.2 договору про взаєморозрахунки, сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків та послідовність виконання сторонами договору.

Згідно з п. 3 договору про взаєморозрахунки казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 3489047,01 грн. на підставі рішення Мінфіну.

Сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 3489047,01 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п.4 договору про взаєморозрахунки).

Сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 3489047,01 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п.5 договору про взаєморозрахунки).

Сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 3489047,01 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.08.2012р. № 12/52-БО-34 (п.6 договору про взаєморозрахунки).

Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу (п.7 договору про взаєморозрахунки).

Пунктом 9 договору про взаєморозрахунки визначені зобов'язання сторін, де вказано, що з метою виконання договору сторони зобов'язуються: 1) забезпечити подання до територіальних органів Казначейства належним чином оформлених договорів та платіжних документів згідно з Порядком та умовами надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування; 2) не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; 3) перерахувати кошти наступній стороні; 4) обмінюватися наявною інформацією для задоволення взаємних інтересів у процесі виконання договору; 5) забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з врахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, яким може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п.12.договору про взаєморозрахунки). Згідно з п.14 договору сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмету договору.

Таким чином, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків № 416/30 від 25.09.2014р., сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений згідно договору купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012р. № 12/52-БО-34.

Разом з тим, договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань і підстав для інших грошових вимог.

Як встановлено судами обох інстанцій, на виконання договору про організацію взаєморозрахунків комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради за рахунок коштів субвенції з державного бюджету погасило основний борг у сумі 3489047,01 грн. перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що підтверджується платіжним дорученням №10 від 27.10.2014р. (а.с.67).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про організацію взаєморозрахунків.

Оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені договором про організацію взаєморозрахунків, а сторони у справі згідно з пунктом 14 цього договорів засвідчили, що після виконання договору вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (у вигляді нарахованих позивачем 69398,58 грн. 3% річних, 658649,42 грн. збитків внаслідок інфляції) та відповідно задволення позовних вимог.

Такий висновок суду про те, що у разі укладання сторонами у справі з відповідними органами державної влади договорів про організацію взаєморозрахунків із погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, не застосовуються, оскільки такими договорами змінюються строки виконання зобов'язання, викладений в постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 року у справі № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 25.03.2015 року у справі № 924/1265/13, від 30.09.2014 року у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 07.10.2015 року у справі №924/406/14, від 07.10.2015 року у справі №924/1236/14.

При цьому, як у вищезазначених справах, так і в даній справі нарахування інфляційних втрат та річних передувало укладенню договору про організацію взаєморозрахунків, однак це не вплинуло на констатацію факту відсутності підстав для стягнення інфляційних втрат та річних з огляду на зміну порядку та строку проведення розрахунків за природний газ.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 16.02.2016 року у справі №924/1881/15 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Демянчук Ю.Г.