ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 квітня 2016 року Справа № 910/9212/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівБожок В.С., Мачульського Г.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиМіжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, м. Київ
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року
у справі господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго", м. Київ
доМіжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаКомунального підприємства "Ремонтно-експлуатаційна організація-2", м. Київ
простягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року у справі № 910/9212/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

За змістом ст. ст. 26, 27 ГПК України треті особи користуються процесуальними правами i несуть процесуальні обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору).

Тому, якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом.

Відповідна правова позиція закріплена і у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про внесення змін і доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України" від 23.03.2012 року № 3.

Колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що у поданих Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників до Вищого господарського суду України матеріалах касаційної скарги відсутні докази надіслання її копії третій особі у справі - комунальному підприємству "Ремонтно-експлуатаційна організація-2", що є безумовною підставою для повернення касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на ту обставину, що у поданих скаржником до Вищого господарського суду України матеріалах касаційної скарги в якості доказу надіслання її копії стороні у справі, а саме, позивачу - публічному акціонерному товариству "Київенерго" додано фіскальний чек № 4076 від 09.03.2016 року, з якого не вбачається, що зазначена скарга надіслана саме на ім'я та адресу позивача, оскільки в графі "кому" вказано лише "публічне акціонерне товариство" без назви такої юридичної особи.

Інших доказів про направлення копії касаційної скарги позивачу, зокрема, опису вкладення, з якого можна було б встановити назву підприємства - одержувача або його адресу, не додано, що є безумовною підставою для повернення касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Також згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484- VIІІ, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 і становить 120 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Поряд з цим, відповідно до ст. 5 чинного Закону України "Про судовий збір" Міністерство фінансів України, місцеві фінансові органи, органи доходів і зборів, Державна казначейська служба України, Державна фінансова інспекція України та їх територіальні органи, Державна служба фінансового моніторингу України, Національний банк України і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мають пільги щодо сплати судового збору.

Проте, всупереч вимогам процесуального закону доказів сплати судового збору скаржником до касаційної скарги додано не було, що також підтверджується переліком додатків до касаційної скарги, в якому зазначено про копію доказів направлення сторонам у справі копії касаційної скарги, завірену належним чином копію довіреності та копію наказу ДФС України.

Вищевикладене є безумовною підставою для повернення касаційної скарги на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року до провадження і вона підлягає поверненню на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 110, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року у справі № 910/9212/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіВ.С. Божок

Г.М. Мачульський