ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 квітня 2016 р. Справа № 918/180/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак"

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд"

про стягнення заборгованості в сумі 16 084 грн. 93 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 4 квітня 206 року № 31,

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні 05 квітня 2016 року, відповідно до статті 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" та просив суд стягнути з останнього на свою користь 15 000 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар, а також 1 084 грн. 93 коп. пені.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 березня 2016 року порушено провадження у справі № 918/180/16, розгляд якої було призначено на 05 квітня 2016 року.

05 квітня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання в додатках до якого надав частину документів, які витребовувались ухвалою суду від 15 березня 2016 року.

У судовому засіданні 05 квітня 2016 року уповноважений представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 15 000 грн. 00 коп. основного боргу.

Суд приймає вищезазначену заяву позивача, як відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 1 084 грн. 93 коп. пені.

У судовому засіданні 05 квітня 2016 року уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про відмову від позову в частині стягнення пені, та наполягав на задоволенні позову і стягненні з відповідача суми основного боргу в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Відповідач явку свого повноважного представника у призначене судове засідання 05 квітня 2016 року не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала суду про порушення провадження у даній справі була надіслана відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме: 34141, Рівненська область, Дубровицький район, село Селець, вулиця Молодіжна, 16. Факт отримання відповідачем вищезазначеного судового документа підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення з підписом уповноваженої особи відповідача (а.с. 23).

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на підтвердження факту отримання відповідачем копії ухвали про порушення провадження по справі та призначення даного судового засідання, суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем був укладений договір поставки плівки стретч ручної РП 500*23 у спрощений спосіб.

Як свідчать матеріали справи, на виконання даного договору згідно видаткової накладної від 24 листопада 2015 року № 651 (а.с. 8) позивач через Літківську філію, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Гагаріна, 2-А відвантажив відповідачу через керівника проекту торф'яного виробництва та збуту ОСОБА_3, що діяла на підставі довіреностей від 22 жовтня 2015 року № 614 (а.с. 9) та від 24 листопада 2015 року № 706 товар (а.с. 11), а саме: 939,5 кг. плівки стретч ручної РМ 500*23 на загальну суму 46 031 грн. 74 коп.

Судом встановлено, що підтвердженням факту відвантаження - отримання товару є підписи уповноважених представників сторін та печатки підприємств, що містяться у вищезазначеній видатковій накладній та довіреностях.

Також, матеріали справи містять рахунок виставлений позивачем для відповідача від 24 листопада 2015 року № 10831 на суму 46 031 грн. 74 коп. (а.с. 26).

Матеріалами справи стверджено, що оплата за відвантажений товар від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер-Пак" надходила частинами, а саме: 7 листопада 2015 року на суму 7 031 грн. 00 коп., 1 грудня 2015 року на суму 5 000 грн. 00 коп., 8 грудня 2015 року на суму 7 000 грн. 00 коп., 17 грудня 2015 року на суму 5000 грн. 00 коп., 30 грудня 2015 року на суму 7 000 грн. 00 коп.

За поставлений товар відповідач розрахувався частково в сумі 31 031 грн. 74 коп., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача № НОМЕР_1 (а.с. 13).

Відтак, за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак" рахується борг за поставлений товар в сумі 15 000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи суд вбачає, що з метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу лист - претензію від 1 лютого 2016 року (а.с. 15 - 16) з проханням в 7-денний термін сплатити заборгованість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер - Пак" за поставку товару від 21 листопада 2015 року згідно видаткової накладної від 24 листопада 2015 року в розмірі 15 000 грн. 00 коп., на що у відповідь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" надіслало позивачу гарантійний лист із зобов'язанням сплатити заборгованість до 1 березня 2016 року (а.с. 17).

З вищезазначеного суд вбачає, що гарантійним листом відповідач визнав борг в сумі 15 000 грн. 00 коп. за поставлений для нього позивачем товар.

Судом встановлено, станом на момент розгляду спору, матеріали справи не містять доказів сплати боргу в розмірі 15 000 грн. 00 коп. відповідачем для позивача.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правововідносини, повязані з поставкою плівки стреч ручної РМ500х23.

За частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відтак, враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 15 000 грн. 00 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" про стягнення вказаної суми боргу, у звязку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Як було зазначено вище, у судовому засіданні 05 квітня 2016 року уповноважений представник позивача подав заяву від 05 квітня 2016 року, в якій просив суд прийняти його відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 1 084 грн. 93 коп. пені.

Частиною 4 статті 22 ГПК України визначено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За частиною 1 статті 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін (частина 2 статті 78 ГПК України).

Згідно з частиною 6 статті 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис частини 6 статті 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.6 Постанови.

Частиною 2 статті 80 ГПК України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи той факт, що заява позивача від 05 квітня 2016 року про відмову від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 1 084 грн. 93 коп. пені підписана уповноваженою на це особою, не суперечить чинному законодавству України та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви та припинення провадження у даній справі в цій частині на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України.

Крім того, суд, керуючись частиною 2 статті 78 ГПК України, додатково розяснює позивачу правові наслідки відмови від позову, якими є недопущення повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

За таких обставин даний позов підлягає задоволенню.

У відповідності до частини 2 статті 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник через безпідставне ухилення відповідачем від зобов'язань по сплаті боргу для позивача, на підставі частини 2 статті 49 ГПК України суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 49, 81 - 1, 82 - 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" (34141, Рівненська область, Дубровицький район, село Селець, вулиця Молодіжна, 16, ідентифікаційний код: 22570365) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак" (03162, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: 25655892) 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, а також 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Полімер Пак" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фірма Рекорд" про стягнення 1 084 грн. 93 коп. пені припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "08" квітня 2016 року

Суддя Торчинюк В.Г.