ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 р. Справа № 923/71/16 Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом позивача -1: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елегант-2 Херсон", м.Херсон, вул. Молодіжна, 1-а, ідент.код. 40075034

позивача-2: Приватної виробничо - комерційної фірми "РОС", м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, ідент. код 22740737

до Херсонської міської ради м.Херсона пр.Ушакова,37,м.Херсон,

про визнання права на отримання земельної ділянки безоплатно у власність та зобов'язання вчинити певні дії

За участю представників сторін :

від позивача 1- ОСОБА_1 дов. б/н;

від позивача 2- ОСОБА_1 договір від 27.12.2015р., ордер серія ХС № 046801 від 16.03.2016р.

від відповідача - ОСОБА_2,дов. № 9-1983-9/21 від 29.12.2015р.

в с т а н о в и в:

28.01.2016р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Елегант-2 Херсон" (в подальшому Позивач-1) та Приватна виробничо-комерційна фірма "РОС" (в подальшому Позивач-2) звернулись до господарського суду Херсонської області з позовом до Херсонської міської ради (в подальшому Відповідач) та просять прийняти рішення, яким :

- визнати за Позивачем -1 право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,4611 га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

- припинити у Позивача-2 право користування земельною ділянкою загальною площею 0,4611 га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки від 27.08.2007 ділянки №4АА71300184;

- зобов'язати Херсонську міську раду передати безоплатно у власність Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Елегант-2 Херсон» земельну ділянку, загальною площею 0,4611 га за адресою розташування: м. Херсон, вул. МолодіжнаД, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

Ухвалою від 01.02.16р. суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду на 23.02.2016р.

Цією ж ухвалою суд зобов'язав позивачів - 1 та - 2 надати докази оплати судового збору за усіма позовними вимогами з урахуванням мінімальної заробітної плати з 01.01.2016р.; уточнити позовні вимоги; надати оригінали усіх доданих до позовної заяви документів для огляду у судовому засіданні, відповідача - відзив по суті позову з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, копії статутних та реєстраційних документів.

Ухвалою від 23.02.2016р. суд відклав судове засідання у зв'язку з неявкою представників позивачів, керуючись тим, що у разі розгляду справу за відсутності представників позивачів, суд позбавить їх можливості взяти участь в засіданні, подавати докази, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти доводів інших учасників судового процесу відповідно до ст.22 ГПК України, чим може порушити принципи змагальності та рівності учасників судового процесу перед законом і судом, що передбачені ст.ст. 4-2 та 4-3 ГПК України

Разом з тим, суд звернув увагу учасників провадження на необхідність добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до усіх учасників провадження, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх обставин справи, не спричинювати судову тяганину.

Розгляд справи, призначений на 17 березня 2016р., не відбувся у зв'язку з хворобою судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В зв'язку із складністю спору, з метою забезпечення правильного, всебічного та об'єктивного розгляду справи суд визнав за необхідне продовжити строк розгляду справи, з дотриманням принципу вирішення спору у розумний строк.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 21.03.2016р. продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, до 12 квітня 2016р., призначив розгляд справи на "07" квітня 2016 р., явку в засідання представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст. 28 ГПК України, визнав обов'язковою, зобов'язав Позивачів уточнити позовні вимоги; надати оригінали усіх доданих до позовної заяви документів для огляду у судовому засіданні, Відповідача - письмовий відзив по суті позову з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин.

В судовому засіданні 07.04.2016р. оголошено перерву до 12.04.2016р. для надання сторонами додаткових пояснень та доказів.

16.03.2016р. Позивач-2 подав заяву про повну відмову від заявлених ним позовних вимог (а.с.85-86) та надав копію акту від 15.03.2016р., укладеного з Херсонською міською радою, згідно з яким Херсонська міська рада приймала земельну ділянку в натурі, яка відведена Херсонською міською радою приватній виробничо-комерційній фірмі "РОС" (), що здійснено у зв'язку з передачею житлового комплексу ОСББ "ЕЛЕГАНТ-2 Херсон", на підставі акта приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від Об.11.2015р., та заяви, зареєстрованої виконавчим органом міської ради від 11.11.2015р. за №8-10808-17/15.

Акт складено про те, що приватна виробничо-комерційна фірма "РОС" в особі директора ОСОБА_3 (адреса: 73003, АДРЕСА_1), передала земельну ділянку комунальної форми власності, а Херсонська міська рада, в особі заступника директора департаменту, начальника управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 18.12.2015р. № 9-1749-9/21, прийняла земельну ділянку, площею 0,4610 га, що знаходиться у м. Херсоні по вул. Молодіжній, 1 (категорія земель: землі житлової та громадської забудови). Кадастровий номер земельної ділянки: :20:002:0022.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач має право відмовитись від позову, що є підставою припинення провадження у цій частині на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

В судовому засіданні представник Позивача-2 підтримав заяву про повну відмову від заявлених ним позовних вимог, відмова судом прийнята. Справа розглядається з урахуванням відмови Позивача-2 від позову та припиняє провадження у цій частині.

16.03.2016р. Позивач-1 подав заяву про зміну предмету позову (а.с.84) та просить суд визнати за Позивачем -1 право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,4611га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; та зобов'язати Херсонську міську раду розглянути питання передачі безоплатно у власність Позивачу-1 земельної ділянки загальною площею 0,4611га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач має право до початку розгляду справи зміни підставу або предмет спору. Позивачем дотримано приписів цієї статті, тому справа розглядається з урахуванням зміни предмету позову Позивачем-1.

Отже, предметом спору у справі є визнання за Позивачем -1 права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності та зобов'язання Херсонської міської ради розглянути питання передачі безоплатно у власність Позивачу-1 земельної ділянки загальною площею 0,4611га.

Позивачами надано належні докази оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

В судовому засіданні Позивач-1 наполягає на задоволенні позову, підтримує позовні вимоги, Відповідач повністю проти позову заперечує, оскільки статтею 42 Земельного кодексу України визначено що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються або безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Доводи позивача про те що дані відносини регулюються ст. 123 ЗК України не відповідають дійсності так як дана норма регулює тільки надання земельних ділянок у користування, а не у власність.

Позовні вимоги щодо визнання судом за Позивачем-1 права на безоплате отримання у власність спірної земельної ділянки Відповідач вважає безпідставними, оскільки це право унормоване і встановлена законодавцем у ст. 42 ЗК України. Проте місце розташування земельної ділянки має відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, тоді як Позивач-1 не подавав до Херсонської міської ради відповідного клопотання з необхідними додатками.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Приватною виробничо-комерційною фірмою "РОС" (Позивачем-2) із Херсонською міською радою (Відповідачем) 27.08.2007р. було укладено договір оренди земельної ділянки №4АА71300184 (надалі - договір оренди землі - а.с.21-23) загальною площею 0,4611 га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1 (надалі - спірна земельна ділянка).

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.26) спірна земельна ділянка має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :20:002:0022, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

За умовами визначеними у пунктах 15, 16 Договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду під будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісами; цільове використання земельної ділянки: категорія і земель - землі житлової та громадської забудови.

З урахуванням додаткової угоди до цього договору оренди останній укладено строком до 06.07.2015 року. Листом від 30.04.2015р. Позивач-2 просив подовжити дію Договору оренди землі на новий строк; заявою від 03.06,2015 Позивач-2 просив поновити Договір оренди землі (а.с.31,32).

Деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації щодо будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісами і автостоянкою на орендований спірній земельній ділянці прийнято: від 30.10.2014р. перший під'їзд; від 02.07.2015р. другу чергу - другий та третій під'їзди; від 21.08.2015р. третю чергу - 8-ми квартирний корпус, гаражі; від 21.10.2015р. четверту чергу - гаражі ( а.с.33-54).

Протоколом №1 установчих зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку розташованого: м. Херсон, вул. Молодіжна 1-а (надалі Позивач-1 або ОСББ) вирішено створити відповідне об'єднання та затвердити його назву "Елегант-2 Херсон" (а.с.17-20).

Актом від 06.11.2015р. здійснено передачу житлового комплексу, котрий розташований на спірній земельній ділянці від Позивача-2 Позивачу-1.

Протоколом №2 від 28.10.2015р. Позивач-1 вирішив просити у Відповідача передати безоплатно у власність спірну земельну ділянку.

З огляду на викладені обставини, 10.11.2015р. Позивач-2 звернувся на адресу Херсонського міського голови, як до головної посадової особи територіальної громади відповідного міста (ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), із проханням припинити користування спірною земельною ділянкою у нього шляхом передачі її у власність Позивачу-1 (а.с. 59).

Станом на день звернення з позовом (28.01.2016р.) Позивач-2 продовжував користуватися спірною земельною ділянкою на підставі чинного на той час договору оренди земельної ділянки №4АА71300184, укладеного Позивачем-2 із Херсонською міською радою (Відповідачем) 27.08.2007р.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач-1 під час дії договору оренди земельної ділянки від 27.08.2007р., укладеного ПВКФ «РОС» (Позивачем-2) та Херсонською міською радою (Відповідачем) 11.11.2015р. звернувся до міського голови із проханням надати ОСББ (Позивачу-1) право власності на спірну земельну ділянку (а.с.58).

Позивачу-1 надано відповідь за підписом першого заступника Херсонського міського голови, про можливість надання спірної земельної ділянки лише в оренду з огляду на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку. Також наведено, що відповідно до плану зонування м.Херсона, затвердженого 20.02.2015р. рішенням №1724 "заявлена земельна ділянка, розташована на території комунально-складської зони КС-5 розміщення об'єктів 5 класу санітарної класифікації, та призначаються для підприємств, що є джерелом забруднення навколишнього середовища і потребують санітарно-захисних зон 50 м". (а.с.60)

Представник Позивачів пояснив, що викладені вище прохання Позивачів були заявлені на підставі положень частини 2 статті 42 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), за якою земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та змістом ст.ст. 116, 141 Земельного кодексу України якими, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, передбачено набуття іншою особою право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, котрі розташовані на земельній ділянці; земельні ділянки, які перебувають у користуванні юридичних осіб, передаються у користування лише після припинення такого права.

Суд зазначає, що Позивачами не надавались до суду докази перебування у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія.

Згідно ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам організаціям, які здійснюють управління цими будинками , до яких ОСББ не належить.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. (Частина четверта статті зі змінами, внесеними згідно із Законом № 4215- VI від 22.12.2011).

Об'єктом права постійного землекористування є земельна ділянка багатоквартирного житлового будинку, до якої належить земельна ділянка, на якій безпосередньо розташований житловий будинок та належні до нього будівлі і споруди (ділянка під плямою забудови), а також прибудинкова територія, що ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001р. визначається як "територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку". Прибудинкова територія, зокрема, включає проїзди та тротуари, озеленені території, ігрові майданчики для дітей, майданчики для відпочинку дорослого населення, майданчики для занять фізичною культурою; майданчики для тимчасового зберігання автомобілів, майданчики для господарських цілей, майданчики для вигулювання собак тощо.

Суд зазначає, що суб'єктами права постійного користування земельними ділянками можуть бути підприємства, установи та організації, що перераховані у ч. 2 ст. 92 ЗК України. До таких суб'єктів належать насамперед житлово-експлуатаційні організації (ст. 24 Житлового кодексу України) або підприємства, установи та організації, що здійснюють безпосереднє управління відомчим державним житловим фондом. Суб'єкти, засновані на приватній або колективній власності, що здійснюють управління державними житловими будинками (наприклад, приватизовані або корпоратизовані підприємства, що є балансоутримувачами державного майна, яке не ввійшло до їх статутних капіталів), права на отримання земельної ділянки у постійне користування не мають.

Ст.82 ЗК України передбачає можливість юридичних осіб України, до яких належить і об'єднання співвласників, мати земельні ділянки на праві власності. У той же час положення ч. З ст. 42, ст. 89 ЗК України , ст. 282 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" вказують на те, що земельна ділянка має перебувати у спільній сумісній власності власників житлових приміщень, а не ОСББ.

Можливість передачі земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків безоплатно у власність або користування об'єднанню власників передбачена ст. 42 ЗК України. Проте процедура реалізації порядку саме безоплатної передачі земельних ділянок у власність ОСББ законом або іншим актом не визначена, чинні законодавчі акти не передбачають порядку безоплатного надання земельних ділянок юридичним особам із земель державної та комунальної власності.

Надання земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків у користування об'єднанню власників ( відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗК України) можливе лише для обмеженого кола суб'єктів (ст. 92 ЗКУ), до яких об'єднання співвласників не належить, тому земельні ділянки можуть використовуватися об'єднанням співвласників лише на таких правових титулах користування, як оренда ( ст. 93 ЗКУ ) та суперфіцій (ст.102-1 ЗКУ ).

Суд зазначає, що статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2. ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) юридичні та фізичні особи-підприємці звертаються до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Проте Позивач ні у позовній заяві, ні особисто у судовому засіданні не навів суду, яке саме його право порушено, або не визнається або оспорюється Відповідачем.

Суд зазначає, що право Позивача - 1 на отримання земельної ділянки у власність або надання земельної ділянки у користування прямо встановлено ст. 42 Земельного кодексу України, тому не потребує додаткового визнання (захисту) такого права судом. Доказів оспорювання, невизнання або порушення такого права Відповідачем матеріали справи не містять, а листом від 10.12.2015р. № 8-10811-32/15 виконавчий комітет Херсонської міської ради (а.с.60) повідомив Позивача-1 про можливість надання спірної земельної ділянки у оренду (користування), що повністю відповідає приписам ст. 42 ЗК України.

Частиною 2 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно частини 3 статті 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом.

Належним способом захисту слід вважати спосіб, який прямо передбачений законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, що забезпечує виконання її приписів та спрямований на поновлення порушеного цивільного права чи законного інтересу позивача.

Статтею 15 ЦК України також передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом слід розуміти дії уповноваженої особи, а також діяльність органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права Позивача.

Статтею 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звернутися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи (Позивача) зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення прав пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє прав повністю або частково.

Зазначені вище чинні норми права передбачають необхідність визначення способу захисту, який ґрунтується на законі або погоджений за договором та який спрямований на поновлення законних прав і інтересів Позивача при його звернені з позовом до господарського суду.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що обраний Позивачем спосіб захисту - визнати за Позивачем -1 права саме на отримання безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,4611га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку - не забезпечить поновлення прав позивача.

Суд відхиляє доводи Позивача-1 про те, що положення ст. 42 ЗК України встановлюють безумовну гарантію Позивачу-1 на безоплатне отримання у власність спірної земельної ділянки на якій розташований об'єкт, оскільки таке твердження Позивача-1 не відповідає змісту ст. 42 ЗК України, яка передбачає і альтернативну можливість - передачу земельної ділянки у користування (оренду, суперфіцій).

Крім того, обраний Позивачем спосіб захисту не ґрунтується на законі або договорі, оскільки ст. 42 Земельного кодексу України фактично надає право власнику земельної ділянки (Відповідачу ) на свій розсуд або передати земельну ділянку у власність , або у користування.

За таких обставин суд прийняв рішення, яким повністю відмовляє у задоволенні цієї позовної вимоги.

Стосовно позовної вимоги Позивача-1 про зобов'язання Херсонської міської ради розглянути питання передачі безоплатно у власність Позивачу-1 земельної ділянки загальною площею 0,4611га (спірної земельної ділянки) суд зазначає наступне.

Суд керується приписами ст.ст. 13, 19 Конституції України про те, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження міської ради у галузі земельних відносин визначені ст. 12 ЗК України, серед яких міській раді надано, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, передавати земельні ділянки комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Отже, Відповідач як орган, що діє від імені Українського народу, здійснюючи повноваження власника та розпорядника, має право на свій розсуд обирати спосіб надання земельних ділянок комунальної власності іншим особам або у власність або у платне користування.

Як зазначено у п.п.2.14, 2.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи у користування.

За змістом статті 12 ЗК України розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За частиною першою статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже, зазначеними нормами матеріального права встановлено, що набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності та передача в оренду таких земельних ділянок здійснюються на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені ст. 116 ЗК України, та встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться громадянам. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України, норми такої безоплатної передачі земельної ділянки громадянам встановлені ст. 121 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлено ст. 123 ЗК України, у пункті 2 якої зазначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. (Абзац перший частини другої статті 123 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5245-41 (5245-17) від 06.09.2012р.)

У клопотанні обов'язково зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання обов'язково додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, і відповідна землевпорядна документація, згідно приписів п.4 ст.42 ЗК України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган місцевої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на положення ЗК України єдиним способом розгляду належних, поданих у відповідності до норм ЗК України клопотань щодо надання земельних ділянок Відповідачем, як органом місцевого самоврядування, є прийняття ним відповідного рішення як колегіальним органом на своєму пленарному засіданні (ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Судом встановлено, що Позивача-1 листом від 11.11.2015р. (а.с.58), звернувся до міського голові з проханням надати об'єднанню співвласників ОСББ "Елегант-2 Херсон" право власності на спірну земельну ділянку в період користування спірною земельною ділянкою Позивачем-2 протягом дії чинного договору оренди спірної земельної. До зазначеного листа Позивачем-1 було додано лише копію акту приймання-передачі від ПВКФ "РОС", згода на вилучення земельної ділянки від ПВКФ "Рос" та витяг з протоколу № 2 загальних зборів. Графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, і відповідна землевпорядна документація, згідно приписів п.4 ст.42 ЗК України до листа Позивача-1 від 11.11.2015р. не надавались.

Зазначений лист від 11.11.2015р. (а.с.58) є листом довільної форми та змісту, не відповідає вимогам клопотання, яке необхідно подати відповідно до приписів ст. 42 та ст.123 ЗК України, до листа не було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, що протирічить нормам ч.4 ст. 42 ЗК України, згідно з якою розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. (Частина четверта статті зі змінами, внесеними згідно із Законом № 4215- VI від 22.12.2011).

За таких обставин у Херсонської міської ради не виникло обов'язку розглядати неналежний довільний лист (а.с.58) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Разом з тим листом від 10.12.2015р. виконком Херсонської міської ради повідомив Позивача-1 про можливість отримати спірну земельну ділянку у користування (а.с.60).

Станом на день розгляду справи Позивач-1 не втратив права звернутись до Відповідача з належним клопотанням в порядку ст.ст. 42, 123 ЗК України та вимагати розгляду належного клопотання на пленарному засіданні міської ради.

Крім того, Позивач-1 має право, керуючись ст. 123 ЗК України, самостійно замовити розроблення документації із землеустрою без надання дозволу міської ради, про що письмово повідомити відповідний орган місцевої влади або орган місцевого самоврядування, та додати до письмового повідомлення договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі викладеного суд повністю відмовляє Позивачу-1 у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Херсонської міської ради розглянути питання передачі безоплатно у власність Позивачу-1 земельної ділянки загальною площею 0,4611га (спірної земельної ділянки).

Згідно ст.44-49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача; при відмові в позові на позивача; при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (Стаття 49 із змінами, внесеними згідно із Законами від 21.06.2001, 08.07.2011р.)

За таких обставин суд прийняв рішення, яким повністю відмовляє у задоволенні позову, судові витрати покладаються на Позивача.

Вступна та резолютивна частини рішення, порядок отримання примірника та оскарження судового рішення проголошені у присутності представників сторін у судовому засіданні 12.04.2016р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 42, 116, 123, 141, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 13 - 16 Цивільного кодексу України, ст.ст 11, 2, 12,, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Прийняти повну відмову Позивача -2 Приватної виробничо-комерційної фірми "РОС" від заявлених позовних вимог та припинити провадження у цій частині.

2. Повністю відмовити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Елегант-2 Херсон" (Позивач-1) у задоволенні позовних вимог про визнання за ним права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки загальною площею 0,4611га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; та зобов'язання Херсонської міської ради розглянути питання передачі безоплатно у власність Позивачу-1 земельної ділянки загальною площею 0,4611га за адресою розташування: м. Херсон, вул. Молодіжна, 1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, кадастровим номером: :20:002:0022, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

3. Судові витрати покласти на Позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

15.04.2016р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна