КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа№ 910/19721/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Розпаченюк А.С. - довіреність б/н від 28.02.2015.

від відповідача: Єлманова В.А. - довіреність б/н від 10.10.2014.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Пріоритет-інтер" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року

у справі № 910/19721/15 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Пріоритет-інтер"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінпроект"

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ТОВ „Пріоритет-інтер" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ „Фінпроект" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та Договору купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні правочини підлягають визнанню недійсними на підставі ст. 203, 215, 234 Цивільного кодексу України.

За наслідками розгляду заявлених вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року по справі № 910/19721/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та договір купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Зеленін В.О., Шевченко Е.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.11.2015 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду міста Києві - без змін.

У судовому засіданні 25.11.2015 року продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву у справі до 27.01.2016 року.

27.01.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових документів.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. у відпустці, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 року справу № 910/19721/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Іншою ухвалою суду від 27.01.2016 року задоволено самовідвід колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченка Б.О., суддів Алданової С.О., Шевченка Е.О. від розгляду справи, яка в результаті повторного автоматичного розподілу передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Шипка В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. на лікарняному протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.02.2016 року для розгляду справи № 910/19721/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А. Сотніков С.В.

Ухвалою від 08.02.2016 року вищевказаною колегією суду апеляційну скаргу ТОВ „Пріоритет-інтер" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.02.2016 року.

В судовому засіданні 23.02.2016 року оголошено перерву у справі до 29.03.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 29.03.2016 року для розгляду справи № 910/19721/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Гарник Л.Л.

Ухвалою суду від 29.03.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Пріоритет-інтер" прийнято до провадження.

Представник позивача в судому засіданні 29.03.2016 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та договір купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року - без змін.

У судовому засіданні 29.03.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ „Фінпроект", а рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року підлягає скасуванню, а провадження в даній справі - припиненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2011 року у справі № 5023/6820/11 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Пріоритет-інтер".

Постановою Господарського суду Харківської області від 18.04.2012 року у справі № 5023/6820/11 ТОВ „Пріоритет-інтер" визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Тризну О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківського суду від 15.04.2013 року у справі № 5023/6820/11 звільнено Тризну О.В. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ „Пріоритет-інтер". Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ковальчука М.М.

У липні 2015 року ТОВ „Пріоритет-інтер" в особі ліквідатора звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ „Фінпроект" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та Договору купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року.

Позивач стверджує, що Договір купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та Договір купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року підлягають визнанню недійсними на підставі ст.ст. 203, 215, 234 Цивільного кодексу України, оскільки були вчинені для контролювання процедури банкрутства позивача і без наміру створення правових наслідків. Крім того, посилається на те, що цінні папери, які є об'єктами вказаних правочинів не відповідають ст. 5 Закону України „Про обіг векселів в Україні" та ст.ст. 75, 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

За наслідками розгляду заявлених вимог рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року по справі № 910/19721/15 у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з його необґрунтованістю.

Переглядаючи законність винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про його скасування як такого, що прийняте з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України однією з підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права.

Відповідні порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, зокрема рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у ч. 3 ст. 17 цього кодексу, а також у зв'язку з порушенням правил виключної підсудності.

Як було зазначено вище, постановою Господарського суду Харківської області від 18.04.2012 року у справі № 5023/6820/11 визнано ТОВ „Пріоритет-інтер" банкрутом, тобто наразі позивач перебуває у ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

В силу положень ч. 10 ст. 16 ГПК України, справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої ст. 12 цього кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 року, який вступив в дію з 19.01.2013 року, встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, в даному випадку застосовується положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до ст. 25 Закону про банкрутство в зазначеній редакції ліквідатор з дня свого призначення з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 Закону подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Так, згідно ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство керуючий санацією в трьохмісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо:

- виконання договору завдає збитків боржнику;

- договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника;

- виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В свою чергу, відповідно до ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство, угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо:

- угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки;

- угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника.

Все отримане за такою угодою повертається сторонам.

Розгляд заяв керуючого санацією про визнання угод недійсними і повернення всього отриманого за такою угодою здійснюється господарським судом у процедурі провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, законом чітко встановлені випадки та підстави розгляду спорів у справі про банкрутство.

Тобто, враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

Однак всупереч зазначеним положенням, позивач в особі його ліквідатора звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № 09/64-36Б від 29.09.2009 року та Договору купівлі-продажу цінних паперів № 9Б/25/19 від 15.12.2009 року до Господарського суду міста Києва, в той час, коли безпосередньо справа про банкрутство розглядається в господарському суді Харківської області.

Окрім того судова колегія звертає увагу, що оспорювані договори купівлі-продажу укладені між продавцем і покупцем до порушення провадження у даній справі про банкрутство покупця - ТОВ „Пріоритет-інтер" та на даний час виконані боржником частково, у зв'язку з чим у ТОВ „Пріоритет-інтер" утворилась заборгованість перед ТОВ „Фінпроект" у розмірі 8 970 400,00 грн., яка визнана ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2015 року у справі 5023/6820/11. Тобто предметом оскарження позивачем є правочини, на підставі яких ТОВ „Фінпроект" визнаний кредитором ТОВ „Пріоритет-інтер" у справі про банкрутство.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства та враховуючи, що спірні правовідносини виникли між банкрутом та його кредитором у справі про банкрутство, яке знаходиться в провадження господарського суду Харківської області, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом міста Києва помилково здійснено розгляд вказаної позовної заяви ліквідатора ТОВ „Пріоритет-інтер" по суті, оскільки даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, а тому підлягає розгляду саме в межах справи про банкрутство, а не у позовному провадженні, з огляду на що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовне провадження у даній справі - припиненню у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України.

За таких обставин, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Пріоритет-інтер" на рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року у справі № 910/19721/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2015 року у справі № 910/19721/15 скасувати.

3. Провадження у справі № 910/19721/15 припинити.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Справу № 910/19721/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 04.04.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Л.Л. Гарник

А.А. Верховець