ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016р. Справа № 914/219/16

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс», м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет», м. Львів;
про:зобовязання вчинити дії Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 01.08.2014р.);
від відповідача: не зявився.

Представнику позивача розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

21.01.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» (надалі Відповідач) про зобовязання сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова при будівництві багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, вул. Сумська 8-10, згідно п. 2.2.2 ОСОБА_2 про будівництво № 0704/10 від 07.04.2010р.

Ухвалою суду від 25.01.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 11.02.2016р. Розгляд справи відкладався на 03.03.2016р., 21.03.2016р. та 04.04.2016р. з підстав, викладених у відповідних увалах. Крім цього, ухвалою від 21.03.2016р. суд продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Представник позивача в судове засідання зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 28.11.2008р. між Департаментом економічної політики Львівської міської ради та позивачем укладено договір №158 про сплату інвестиційного внеску, за умовами якого позивач зобовязувався здійснити будівництво обєкта (житлового будинку по вул. Сумській, 8-10 у м. Львові) відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил та інших нормативних вимог у наступні терміни: початок 29.12.2008р., завершення 30.12.2010р. В подальшому, а саме 07.04.2010р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №0704/10 про будівництво, за п. 2.2.2. якого відповідач взяв на себе, зобовязання, зокрема, здійснити будівництво обєкта відповідно до проектної документації та чинних нормативно-правових актів, державних будівельних норм, правил, стандартів тощо у галузі будівництва і експлуатації обєктів житлового і нежитлового призначення, а також сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. У звязку з тим, що обовязок по сплаті інвестиційного внеску відповідачем виконаний не був, ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» звернулося з позовом до суду.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.9.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає вирішенню спору, оскільки дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2008р. між Департаментом економічної політики Львівської міської ради та ТОВ «Компанія ВЕЕМ-Будсервіс» (інвестор, замовник, забудовник) укладено договір №158 про сплату інвестиційного внеску.

У відповідності до вказаного договору, обєктом проектування та будівництва являється багатоквартирний житловий будинок по вул. Сумській, 8-10 у м. Львові з вбудованими громадськими приміщеннями та автостоянками.

Згідно п. 2.1. вищезгаданого договору, ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» як інвестор (замовник, забудовник) зобовязувався здійснити будівництво обєкта (реконструкцію, перепрофілювання) відповідно до погодженої проектно-кошторисної документації з дотриманням державних будівельних норм і правил та інших нормативних вимог у терміни: початок: 29.12.2008р., завершення: 30.12.2010р.

Додатковою угодою №132 від 18.08.2011р. до договору №158 про сплату інвестиційного внеску від 28.11.2008р, сторонами внесено зміни, зокрема, викладено п. 2.2. договору в наступній редакції «Сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 2417365,74 грн. наступним чином: 96695,00 грн. по 29.12.2008р. (до початку будівництва (реконструкції, перепрофілювання) та 2320670,74 грн. по 31.12.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2010р. між ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» (сторона-1) та ТОВ «Мальви-Маркет» (Сторона-2) було укладено договір №0704/10 про будівництво (надалі Договір).

За змістом положень п. 2.2. ОСОБА_2, сторона-1 взяла на себе зобовязання вчиняти комплекс необхідних дій, спрямованих на виконання проектних та пошукових робіт та розроблення проектної та іншої технічної документації, що визначає обсяг і зміст робіт, повязаних із спорудженням обєкта будівництва, передати стороні-2 будівельний майданчик у строки, передбачені цим договором та виконувати інші зобовязання передбачені цим договором. Сторона-2 в свою чергу, зобовязалася за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на погодження проектної документації, переданої їй стороною-1, отримання технічних умов щодо інженерного забезпечення обєкта будівництва; прийняти від сторони-1 будівельний майданчик; здійснити будівництво обєкта відповідно до проектної документації та чинних нормативно-правових актів, державних будівельних норм, правил, стандартів тощо у галузі будівництва і експлуатації обєктів житлового та нежитлового призначення; здійснювати постійне, безперебійне та повне фінансування будівництва обєкта та інших витрат, передбачених цим договором, в т.ч. сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста; вжити необхідних заходів, спрямованих на прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом обєкта.

Згідно п. 1.4., 1.5. ОСОБА_2, обєкт будівництва, обєкт багатоквартирний житловий будинок, орієнтовна загальна житлова площа якого на день укладення цього договору складає 6000 кв.м., будівництво якого відповідно до умов даного договору буде здійснюватися на земельній ділянці території забудови, причому, кожна квартира, нежитлове приміщення комерційного призначення буде виступати самостійним обєктом цивільних прав. Земельна ділянка території забудови (будівельний майданчик) це територія, на якій здійснюється будівництво обєкта та яка складається з двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться по вул. Сумській, 10 у м. Львові та земельної ділянки площею 0,1153 га, яка знаходиться по вул. Сумській, 8 у м. Львові.

Як встановлено судом, 08.11.2013р. ТОВ «Мальви Маркет» звернулось до Департаменту економічної політики Львівської міської ради з заявою №35 від 06.11.2013р., в якій посилаючись на договір про будівництво №0704/10 від 07.04.2010р., укладений між ним та ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» та просило провести розрахунок пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова обєкта: будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Сумській 8-10 у м. Львові.

Згідно листа Департаменту економічної політики Львівської міської ради №23-2901 від 25.11.2013р., розмір пайового внеску становить 1694771,05 грн.

Зі змісту укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не вбачається, що сторонами було узгоджено строк сплати відповідачем пайового внеску. У звязку з цим, як свідчать матеріали справи, 02.04.2013р. позивач звернувся до відповідача з претензією вих. №73, якою вимагав сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Проте, вказана претензія залишилася без задоволення.

Також, матеріалами справи підтверджується, що 09.12.2015р. позивачем на адресу відповідача скеровано для підписання Акт нарахування внеску від 01.04.29015р. на суму 1598076,05 грн., проте такий як стверджує позивач підписаний не був, пайовий внесок не сплачувався.

Зі змісту позовної заяви, письмових пояснень позивача та наявних матеріалів справи судом встановлено, що предметом даного спору являється спонукання відповідача до вчинення передбачених п. 2.2. ОСОБА_2 дій, а саме: сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що станом на день розгляду справи, взяте за ОСОБА_2 зобовязання у вигляді сплати пайового внеску відповідачем залишається невиконаним.

При цьому, доказів, які б свідчили про факт часткового/повного виконання вказаного обовязку, відповідачем суду представлено не було.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ОСОБА_2 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Так, приписами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, строк виконання зобовязання по сплаті ТОВ «Мальви-Маркет» інвестиційного внеску сторонами в ОСОБА_2 чітко визначений не був. Однак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» зверталося до відповідача з претензією вих. №73 від 02.04.2013р., якою вимагало сплатити інвестиційний внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова. Факт направлення претензії відповідачу підтверджується поштовою квитанцією (фіскальним чеком) та описом вкладання у цінний, датованих 02.04.2013р.

В силу положень ч. 2 ст. 615, ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

За умовами п. 3.3.28. ОСОБА_2, ТОВ «Мальви Маркет» зобовязувалося належним чином виконувати інші зобовязання, передбачені цим договором, Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, докази, які б підтверджували факт виконання відповідачем зобовязання, передбаченого п. 2.2. ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України унормовано, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2, 3 ст. 16, ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов'язку в натурі може застосовуватися у тих випадках, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок. Тобто цей засіб захисту застосовується за наявності зобов'язальних правовідносин між позивачем та відповідачем.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» (79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3; ) виконати пункт 2.2.2. ОСОБА_2 про будівництво №0704/10 від 07.04.2010р., укладеного між ТОВ «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» та ТОВ «Мальви-Маркет» та сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова при будівництві багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, вул. Сумська, 8-10.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» (79034, м. Львів, вул. Литвиненка, 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ВЕЕМ-Будсервіс» (79058, м. Львів, пр. В . Чорновола, 57; ) 1378,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2016 р.

Суддя Крупник Р.В.