ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Могилєвкін Ю.О. суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

стягувача ОСОБА_1, за довіреністю №3/2 від 01.02.2016

боржника - ОСОБА_2, за довіреністю № 03/1 від 03.01.2014

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Куйбишево, с. Семенівна, Шевченківський район, Харківська область (вх. №824 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.01.16 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09)

за заявою СГ ТОВ Куйбишево про визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), який видано на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014, таким, що не підлягає виконанню у справі № № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09)

за позовом ПАТ "Атоменергокомплект", м. Київ

до Сільськогосподарського ТОВ "Куйбишево", с. Семенівка

про стягнення коштів за форвардним контрактом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09) відмовлено в задоволенні заяви (вх. № 37560) СГ ТОВ Куйбишево про визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), який видано на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014, таким, що не підлягає виконанню.

СГ ТОВ Куйбишево звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.01.2016, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати наказ господарського суду Харківської області від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування викладених вимог скаржник посилається на ті обставини, що 07.10.2015 Київський апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду м.Києва від 22.06.2015 по справі №910/3207/14 про визнання банкрутом ПАТ "Атоменергокомплект", про затвердження мирової угоди та направив справу до господарського суду м. Києва; провадження по справі про банкрутство ще не поновлювалась, дія мораторію не поновлена, в звязку з чим заявник вважає, що мирова угода з її умовами щодо строку погашення заборгованості, не може прийматися судом в якості преюдиційної обставини. Скаржник наголошує, що залік взаємних однорідних вимог відбувся, посилаючись на те, що 22.10.2015 СГ ТОВ Куйбишево підтвердило факт проведення заліку взаємних однорідних вимог, повторно направивши позивачу заяву №290 про взаємозалік на суму 714 803,00 грн., що, на думку заявника, свідчить про добровільне виконання зобовязань боржником за межами процедури розпорядження майном та поза межами дії мораторію, тому є підставою для визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України. Крім того, скаржник вважає необґрунтованими доводи про неможливість проведення заліку взаємних однорідних вимог в звязку з мораторієм згідно Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, за відсутності в Законі прямої заборони на проведення такого заліку.

Також, 04.04.2016 СГ ТОВ Куйбишево надало додаткове обґрунтування своєї позиції по справі щодо правомірності заліку зустрічних однорідних вимог з посиланням на постанови Вищого господарського суду України.

ПАТ "Атоменергокомплект" (стягувач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними заявником доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін. При цьому, стягувач вважає безпідставними твердження боржника про добровільне виконання наказу господарського суду у звязку з проведенням заліку зустрічних однорідних вимог, посилаючись на положення ст. 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також на те, що повторна заява від 22.10.2015 про проведення заліку зустрічних вимог також була направлена боржнику під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, що підтвердив Вищий господарський суд України в своїй постанові від 22.12.2015. Також, стягувач вказує на те, що всі доводи викладені СГ ТОВ Куйбишево вже були розглянуті судами першої, апеляційної, касаційної інстанції під час розгляду попередньої заяви про визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні якої було відмовлено.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство "Атоменергопроект" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" про стягнення товару за форвардним контрактом від 04.03.2003 р. № 16, а саме: пшениці 4-го класу у кількості 120,0 тонн, пшениці 3-го класу у кількості 110,0 тонн, пшениці 5-го та 6-го класу в кількості 119,7 тонн, ячміню фуражного у кількості 100,0 тонн, кукурудзи фуражної в кількості 90,0 тонн, жита групи А у кількості 120,0 тонн, соняшника у кількості 90,0 тонн, цукор у кількості 50,00 тонн .

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.10.2011 у справі № 29/442-09 в позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2011 рішення господарського суду Харківської області від 10.10.2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.02.2012 справу № 29/442-09 направлено до господарського суду Харківської області на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.04.2012 у справі № 5023/1305/2012 (н. р. 29/442-09) в позові відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 апеляційну скаргу задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2012 у даній справі скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" на користь Публічного акціонерного товариства Атоменергокомплект пшеницю 4-го класу у кількості 120,0 тонн, пшеницю 3-го класу у кількості 110,0 тонн, пшеницю 5-го та 6-го класу в кількості 119,7 тонн, ячмінь фуражний у кількості 100,0 тонн, кукурудзу фуражну в кількості 90,0 тонн, жито групи А у кількості 120,0 тонн, соняшник у кількості 90,0 тонн, цукор у кількості 50,00 тонн, стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" на користь Публічного акціонерного товариства Атоменергокомплект 7000,00 грн. держмита, 236,00 грн. витрат та інформаційно - технічне забезпечення процесу, 7000,00 грн. судового збору по апеляційній скарзі та доручено надати господарському суду Харківської області відповідні накази.

13.06.2012 на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 р. у даній справі видано відповідний наказ. Строк предявлення наказу до виконання у кредитні установи (державному виконавцю) до 14.06.2013.

23.09.2014 постановою Харківського апеляційного господарського суду задоволено заяву ДВС про зміну способу та порядку виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 на стягнення вартості сільськогосподарської продукції у сумі 700000,00 грн.

08.10.2014 видано наказ на виконання постанови ХАГС від 23.09.2014, яким змінено спосіб та порядок виконання судового рішення про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Куйбишево на користь Відкритого акціонерного товариства Атоменергокомплект: пшениці 4-го класу у кількості 120 тонн, пшениці 3-го класу у кількості 110 тонн, пшениці 5-го і 6-го класу у кількості 119,7 тонн, ячменю фуражного у кількості 100 тонн, кукурудзи фуражної в кількості 90 тонн, жита групи А у кількості 120 тонн, соняшника у кількості 120 тонн, цукру в кількості 50 тонн за форвардним контрактом № 16 від 04.03.2003 р. з додатковими угодами на стягнення вартості цієї сільськогосподарської продукції у розмірі 700000,00 грн. Строк предявлення наказу до виконання у кредитні установи (державному виконавцю) до 24.09.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.11.2014 постанова Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) залишена без змін.

21.09.2015. боржник - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про визнання наказу від 08.10.2014 р. у справі № 5023/1305/2012 (н. р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню.

Боржник у заяві про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 у справі № 5023/1305/12 (н.р.29/442-09) таким, що не підлягає виконанню зазначає, що наказ господарського суду Харківської області від 08.10.2014 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09) виданий помилково, оскільки новий наказ після зміни способу та порядку виконання рішення суду видаватись не повинен, а заборгованість, яка підлягає стягненню на підставі цього наказу, погашена в результаті проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2015 у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) задоволено заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Визнано наказ господарського суду Харківської області від 08.10.2014 у справі № 5023/1305/2012 (н. р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) ухвалу господарського суду Харківської області від 01.10.2015 скасовано. Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 по справі №5023/1305/2012 (н.р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню за необґрунтованістю та скасовуючи ухвала місцевого господарського суду, апеляційна інстанція керувалася тими мотивами, що погашення заборгованості, яка підлягає стягненню на підставі цього наказу, в результаті проведення заліку зустрічних однорідних вимог суперечить особливостям порядку погашення заборгованості боржника в процесі банкрутства. Апеляційна інстанція дійшла висновку, що норми Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом дозволяють проводити залік зустрічних однорідних вимог лише у процедурі ліквідації і лише у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

06.11.2015 боржник - СГ ТОВ "Куйбишево" вдруге подав до суду заяву (вх.№44803) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

09.11.2015 справу №5023/1305/12 (н.р.29/442-09) направлено до Вищого господарського суду України для розгляду касаційної скарги С/г ТОВ "Куйбишево" (вх.№1336 від 06.11.2015 року) на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 залишено без змін. Постанова касаційної інстанції мотивована неможливістю проведення заліку зустрічних однорідних вимог з огляду на положення ст. 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, оскільки заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог слід розглядати як дію кредитора, спрямовану на погашення його вимоги боржником щодо якого порушено справу про банкрутство, що за встановлених обставин суперечить наведеним нормам закону. Норми даного Закону дозволяють проводити залік зустрічних однорідних вимог лише у процедурі ліквідації і лише у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2016 справа №5023/1305/12 повернулась до господарського суду Харківської області. Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2016 прийнято до розгляду заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх.№44803) та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.01.2016.

В обґрунтування повторної заяви про визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), таким, що не підлягає виконанню СГ ТОВ "Куйбишево" посилається на ті обставини, що 07.10.2015 Київський апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду м. Києва від 22.06.2015 по справі №910/3207/14 про визнання банкрутом ПАТ "Атоменергокомплект", про затвердження мирової угоди та направив справу до господарського суду м. Києва; провадження по справі про банкрутство ще не поновлювалась, дія мораторію не поновлена, в звязку з чим заявник вважає, що мирова угода з її умовами щодо строку погашення заборгованості, не може прийматися судом в якості преюдиційної обставини. СГ ТОВ "Куйбишево" наголошує, що залік взаємних однорідних вимог відбувся, посилаючись на те, що 22.10.2015 СГ ТОВ Куйбишево підтвердило факт проведення заліку взаємних однорідних вимог, повторно направивши позивачу заяву №290 про взаємозалік на суму 714 803,00 грн., що, на думку заявника, свідчить про добровільне виконання зобовязань боржником за межами процедури розпорядження майном та поза межами дії мораторію, тому є підставою для визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України.

Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 по справі №5023/1305/2012 (н.р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню суд першої інстанції, виходячи з положень ст. 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, зазначив про те, що заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог слід розглядати як дію кредитора, спрямовану на погашення його вимоги боржником щодо якого порушено справу про банкрутство, що за встановлених обставин суперечить наведеним нормам закону. Також, з огляду на положення ст. 117 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 по справі №5023/1305/2012 (н.р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню.

З висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви СГ ТОВ "Куйбишево" про визнання наказу від 08.10.2014 по справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), таким, що не підлягає виконанню, повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч.4 ст.117 Господарського процесуального кодексу України передбачено підставу визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю, якщо обов'язок боржника відсутній повністю у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням.

Заявник, в обґрунтування поданої ним заяви, посилається на добровільне виконання зобовязань боржником внаслідок проведення заліку взаємних однорідних вимог шляхом направлення стягувачу 22.10.2015 заяви №290 про взаємозалік на суму 714 803,00 грн., яке відбулось, на думку заявника, за межами процедури розпорядження майном та поза межами дії мораторію, оскільки 07.10.2015 Київський апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду м.Києва від 22.06.2015 по справі №910/3207/14 про визнання банкрутом ПАТ "Атоменергокомплект", про затвердження мирової угоди та направив справу до господарського суду м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 08.10.2014 р. у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) виданий господарським судом Харківської області у відповідності до вимог законодавства та із значенням передбаченого ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строку для його пред'явлення.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені підстави закінчення виконавчого провадження.

Матеріали справи містять копію постанови ВДВС Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 29.01.2015 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 5023/1305/12 виданого 13.06.2012 господарським судом Харківської області на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, оскільки постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 р. у справі № 5023/1305/12 наказ від 13.06.2012 визнано таким, що втратив чинність.

Судом також встановлено, що ухвалою господарського суду м. Києва від 19.03.2014 порушено провадження у справі № 910/3207/14 про банкрутство ПАТ "Атоменергокомплект", введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Боржник після зміни порядку та способу виконання рішення суду у справі № 5023/1305/12 (н. р. 29/442-09) направив на адресу стягувача та розпоряднику майна ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_3 заяву від 02.10.2014 про проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Проте, арбітражним керуючим ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_3 не проведений залік зустрічних однорідних вимог з підстав, що вимоги які представлені до заліку, заявлені у процедурі банкрутства ПАТ "Атоменергокомплект", а отже на них розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Розпорядник майна ПАТ "Атоменергокомплект" надіслав на адресу боржника лист № 261/01-14 від 26.11.2014, в якому відмовив в проведенні заліку зустрічних однорідних вимог з зазначених вище підстав.

Як свідчать матеріали справи, господарським судом м. Києва у справі № 910/3207/14 про банкрутство ПАТ "Атоменергокомплект" ухвалою від 22.06.2015 р. затверджено мирову угоду, згідно з умовами якої непогашені вимоги СТОВ "Куйбишево" складають 852466,14 грн. і підлягають погашенню протягом 30 календарних днів після спливу 6 місяців від дати затвердження цієї мирової угоди. Тобто строк погашення вимог СТОВ "Куйбишево" наступає лише після 22.12.2015.

Таким чином, укладення мирової угоди свідчить про узгодження сторонами нових строків для виконання зобов'язань. До того ж, у зазначений період існував відповідний мораторій.

Отже, враховуючи, що у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, то зобов'язання, які зазначені в заяві про проведення заліку зустрічних однорідних вимог, та щодо яких затверджено мирову угоду, не можуть бути припинені зарахуванням зустрічних однорідних вимог до 22.12.2015.

У відповідності до ч. З ст 35 ГПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, наявність вимог СТОВ "Куйбишево" до ПАТ "Атоменергокомплект" свідчить про відсутність факту проведення заліку зустрічних однорідних вимог, на який посилається СТОВ "Куйбишево" та визнання цього останнім на даний час. Отже, зобовязання боржника, встановлені постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09), наказу господарського суду Харківської області від 13.06.2012) не виконані.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 скасована ухвала господарського суду м. Києва від 22.06.2015, якою було затверджено мирову угоду, а справу направлено на новий розгляд.

Підставою для скасування вказаної ухвали Київський апеляційний господарський суд зазначив порушення строків надання та затвердження мирової угоди, передбачених статтею 27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Слід звернути увагу на те, що постанова від 07.10.2015 Київського апеляційного господарського суду не містять вказівки на те, що боржник надавав до суду будь-які свої заперечення, заяви чи документи, які б свідчили, що вимоги СТОВ "Куйбишево", які зазначені в реєстрі вимог кредиторів, затвердженому ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року, та в мировій угоді, погашені в результаті проведення заліку зустрічних однорідних вимог. Під час розгляду цієї справи СТОВ "Куйбишево" також не надало доказів того, що він у справі № 910/3207/14 про банкрутство ПАТ "АТОМЕНЕРГОКОМПЛЕКТ" надавав будь-які документи, які б свідчили про погашення вимог СТОВ "Куйбишево" до боржника в результаті заліку зустрічних однорідних вимог.

Крім того, СТОВ "Куйбишево" не зверталося до господарського суду м. Києва із будь-якою заявою про перегляд ухвали господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року про затвердження реєстру кредиторів у справі про банкрутство № 910/3207/14 у частині визнання кредиторських вимог СТОВ "Куйбишево". А тому ухвала господарського суду міста Києва від 26.05.2014 року про затвердження реєстру кредиторів, якою СТОВ «Куйбишево» визнано кредитором ПАТ «АТОМЕНЕРГОКОМПЛЕКТ» на суму 852 466,14 грн. є чинною.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ухвалу суду про затвердження мирової угоди скасовано, а справу направлено на новий розгляд, то судову справу повернуто на стадію процедури розпорядження майном боржника, в якій у відповідності до статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» діє мораторій на задоволення вимог кредиторів, та, відповідно, не може бути проведений залік зустрічних однорідних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що СТОВ "Куйбишево" було повторно направлено стягувану заяву від 22.10.2015 № 290 про проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Розпорядник майна ПАТ "Атоменергокомплект" ОСОБА_3 надіслав на адресу боржника лист, в якому відмовив в проведенні заліку зустрічних однорідних вимог з підстав, що вимоги які представлені до заліку, заявлені у процедурі банкрутства ПАТ "Атоменергокомплект" (після скасування Київським апеляційним господарським судом 07.10.2015 ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2015 про затвердження мирової угоди), а тому на них розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів (а.с. 151-153, т. 7).

Твердження СТОВ "Куйбишево" про те, що повторна заява від 22.05.2015 була направлена поза межами справи про банкрутство ПАТ «АТОМЕНЕРГОКОМПЛЕКТ» колегія суддів відхиляє з підстав зазначених вище. Отже, повторна заява від 22 жовтня 2015 року про проведення заліку зустрічних однорідних вимог також направлена боржником під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, що також підтверджено Вищим господарським судом України в постанові від 22.12.2015 по даній справі. При цьому, суд касаційної інстанції зазначив про те, що доводи про скасування ухвали господарського суду від 22.06.2015р. у справі № 910/3207/14, якою затверджено мирова угода у справі про банкрутство, не спростовують правильності правових висновків, що ґрунтуються на обставинах введення мораторію з порушення справи про банкрутство, та в тому числі, на необхідності дотримання порядку припинення обовязку боржника та можливості зарахування зустрічних однорідних вимог в процедурі ліквідації у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій. Крім того, під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п 'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

В даному випадку плану санації не затверджено, рішення про ліквідацію не прийнято та не затверджено, а також: боржник одночасно не задовольняє всі вимоги кредиторів.

Таким чином, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог слід розглядати як дію кредитора, спрямовану на погашення його вимоги боржником щодо якого порушено справу про банкрутство, що за встановлених обставин суперечить наведеним нормам закону.

Слід зазначити, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " дозволяє проводити залік зустрічних однорідних вимог лише у процедурі ліквідації і лише у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

При таких обставинах посилання заявника про зарахування зустрічних однорідних вимог в обґрунтування факту відсутності обов'язку у зв'язку з його припиненням, є безпідставними. А тому відсутні правові підстави для задоволення заяви СТОВ "Куйбишево" про визнання наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 р. по справі №5023/1305/2012 (н.р. 29/442-09) таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст. 1147 ГПК України.

Доводи скарги про відсутність в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"заборони на проведення зарахування зустрічних однорідних вимог не можуть бути враховані та відхиляються з вищевикладених мотивів; доводи про те, що виконавче провадження закінчено, постанова державного виконавця про закінчення такого провадження не оскаржувалася, що позивачем не подавалася заява про виконання наказу від 08.10.2014 р., тому виконання наказу від 08.10.2014 р. за межами відкритого державною виконавчою службою виконавчого провадження суперечить спист. 75, 26, 36, 50 Закону України "Про виконавче провадження" слід відхилити з тих мотивів, що в даному провадженні суд не вирішує питання зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження та пов'язаних з таким зарахуванням дій чи бездіяльності державного виконавця, перевірка правомірності виконавчого провадження з виконання судового рішення не входить до предмету розгляду даного провадження, на правильність правових висновків, що спростовують можливість зарахування за встановлених обставин порушення справи про банкрутство та введення мораторію не впливають.

Аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 22.12.2015 у даній справі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання на судову практику, зазначену скаржником у скарзі та доповненнях, з таких мотивів.

Апеляційна інстанція враховує, що за суттю норм процесуального закону про обов'язковість судових рішень Верховного Суду України, застосування норм права згідно з висновками попередніх судових рішень має за мету уникнення неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах, що, однак, може бути враховано за умови подібного предмету спору, підстав позову, змісту позовних вимог та однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

У згаданій правовій позиції Верховного Суду України у справі № 914/2492/14 при вирішенні спору про стягнення заборгованості вирішувалося питання можливості зарахування зустрічних однорідних вимог та наявності умов для застосування норм спист. 601, 602 Цивільного кодексу України, що не можна визнати подібними правовідносинами щодо розглядуваної справи, оскільки вищевикладені висновки суду про неможливість визнати зарахування обумовлені обставинами введення мораторію після порушення щодо однієї із сторін проведеного зарахування справи про банкрутство.

Інші судова практика суду оцінюється апеляційним господарським судом в даному провадженні з врахуванням вищенаведених критеріїв щодо однаковості спірних відносин, внаслідок чого суд вважає, що правові висновки щодо застосування ст.ст. 601, 602 Цивільного кодексу України у наведених справах не свідчать про розгляд в даному провадженні аналогічної справи за предметом спору, підставами позову, встановленими обставинами.

З огляду на вищевикладене, ухвала господарського суду Харківської області від 21.01.16 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09) прийнята з без порушень норм процесуального права, вона обґрунтована, відповідає обставинам справи, яким суд надав належну правову оцінку, а тому підлягає залишенню без змін.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 32-34, 43, 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Куйбишево, с. Семенівна, Шевченківський район, Харківська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду господарського суду Харківської області від 21.01.16 у справі № 5023/1305/12 (н.р. 29/442-09) залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 11 квітня 2016 року.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Гребенюк Н. В.