ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Справа № 906/1783/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПопікової О.В. (доповідач у справі)
суддів:Євсікова О.О. Кролевець О.А.

за участю представників:
від позивача:ОСОБА_4, дов. від 18.11.2015р. №1615, ОСОБА_5, дов. від 01.04.2016р. №353
від відповідача:Крайнік М.С., дов. від 09.02.2016р. б/н
від третьої особи-1: від третьої особи-2:не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином) ОСОБА_7, дов від 15.05.2015р. б/н

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" та ОСОБА_8
на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р.
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р.
у справі№906/1783/15 Господарського суду Житомирської області
за позовомОСОБА_9
доЗакритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ", 2. ОСОБА_8
провизнання недійсними та такими, що прийняті з перевищенням повноважень, усіх рішень загальних зборів товариства, які оформлені протоколом №31 від 20.11.2010р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р. (суддя Тимошенко О.М.), з урахуванням заяви ОСОБА_9 від 12.01.2016р. про зміну предмета позову, позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними рішення, прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі" (далі - ЗАТ "Житомирські ласощі"), які оформлені протоколом №31 від 20.11.2010р.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. (головуючий суддя Філіпова Т.Л., судді Бучинська Г.Б., Василишин А.Р.) припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р. у даній справі. Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на зазначене рішення залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Рішення та постанова обґрунтовані приписами статті 41 Конституції України, статей 59, 159, 167 Цивільного кодексу України, статей 17,18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній станом на 20.11.2010р.), статті 41 Закону України "Про господарські товариства", статей 41,80,83,87 Закону України "Про акціонерні товариства", статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції, чинній станом на 20.11.2010р.) та п.6 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням яких суди дійшли висновку про те, що у зв'язку з неучастю у загальних зборах акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі", які відбулись 20.11.2010р., уповноваженого представника Компанії Дельта Кепітал С.А., частка корпоративних прав якої на той час становила 95,07% статутного капіталу відповідача, був відсутній передбачений законом кворум загальних зборів (не менш як 60% голосуючих акцій), а наслідком незаконного злиття ЗАТ "Житомирські ласощі" з ТОВ "Будстайл-ХХІ" та створення Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" стало подальше протиправне позбавлення позивача корпоративних прав, оскільки належні йому акції не були конвертовані в частку (пай) підприємницького товариства-правонаступника (ТДВ "ЖЛ"), в якому позивач не значиться серед учасників цього товариства. При цьому на момент апеляційного провадження у даній справі постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2015р. у справі №806/2612/15, якою визнано протиправним та скасовано запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (), була виконана і відомості щодо цього суб'єкта господарювання в зазначеному реєстрі відсутні.

Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" та ОСОБА_8 звернулися до Вищого господарського суду України з аналогічними за змістом касаційними скаргами, у яких просять вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так треті особи посилаються на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме приписів статей 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", статей 40, 41 Закону України "Про господарські товариства", пунктів 1,2,5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства", статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" та статей 35, 43, 80, 103 Господарського процесуального кодексу України, наголошуючи на тому, що судовими рішеннями у справах №5/32, №5/33, №6/36, №8/34, №8/35, №18/5007/56/11, №20/5007/44/11, №9/5007/33/11 (за участю ЗАТ "Житомирські ласощі" та товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ"), які набрали законної сили, встановлено преюдиціальні факти відсутності порушень при скликанні, проведенні та прийнятті рішень загальними зборами акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі", які відбулися 20.11.2010р., а Компанія Дельта Капітал С.А. не була акціонером відповідача на час проведення зборів. Крім того, скаржники вказують на недоведеність того, що станом на дату проведення загальних зборів ОСОБА_9 була акціонером ЗАТ "Житомирські ласощі" згідно реєстру власників іменних цінних паперів та обумовлену цим відсутність порушення її корпоративних прав. Треті особи також вважають помилковим застосування положень Закону України "Про акціонерні товариства" до ЗАТ "Житомирські ласощі", створеного до набрання чинності цим Законом, оскільки до моменту припинення відповідача як юридичної особи (до 05.05.2011р.) він не приводив свою діяльність (в т.ч. положення статуту) у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" та керувався нормами статей 1-49 Закону України "Про господарські товариства", які стосовно нього втратили чинність з 29.04.2011р. При цьому заявники заперечують факт виключення Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2015р. у справі №806/2612/15.

Позивач та відповідач у відзивах на касаційну скаргу просять рішення та постанову залишити без змін з мотивів, викладених у відзивах.

До початку судового засідання від генерального директора Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" ОСОБА_13 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів у даній справі та зайнятістю уповноваженого представника товариства в судовому засіданні у справі №806/5231/15, яке має відбутись в Житомирському окружному адміністративному суді 04.04.2016р. о 14 год. 30 хв.

Дане клопотання колегія суддів залишає без розгляду з тих підстав, що внаслідок перевірки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей стосовно Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" за кодом встановлено відсутність державної реєстрації вказаного товариства як юридичної особи (суб'єкта господарювання) з відповідною цивільною правоздатністю та дієздатністю, як передбачено вимогами статей 80, 87 Цивільного кодексу України, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію заявником прав третьої особи заявляти клопотання, передбачені статтями 22, 27 Господарського процесуального кодексу України.

Представником ОСОБА_8 також заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з причин необхідності ознайомлення з матеріалами справи та для подання ним додаткових доказів. Зазначене клопотання колегією суддів відхилено з тих мотивів, що в силу імперативних положень ч.2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Разом з тим представнику ОСОБА_8 надано можливість ознайомитись з матеріалами даної справи, у зв'язку з чим в судовому засіданні було оголошено перерву до 12 год. 45 хв.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" підлягає припиненню, а касаційна скарга ОСОБА_8 - залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_9 є акціонером ЗАТ "Житомирські ласощі" та володіє 4294 штуками акцій, що підтверджується сертифікатом іменних акцій серії НОМЕР_1.

20.11.2010р. були проведені позачергові загальні збори акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі", рішення яких були оформлені протоколом №31 від 20.11.2010р.

В протоколі зборів зазначено, що на дату проведення зборів статутний капітал товариства становив 3218721,12 грн., який був розподілений на 6705669 акцій номінальною вартістю 0,48 гривень кожна. На день проведення зборів товариство немає викуплених на власне ім'я акцій власного випуску. На зборах приймали участь акціонери, які володіють 94,14191 % акцій.

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на день проведення позачергових загальних зборів акціонерів (20.11.2010 року) статутний капітал ЗАТ "Житомирські ласощі" складав 14550211,20 грн. Учасниками ЗАТ "Житомирські ласощі" є Акціонерне товариство "Кобіско Юніон Інкорпорейшнл" (розмір внеску до статутного фонду 2,40 грн.), Компанія "Дельта Капітал С.А." (розмір внеску до статутного фонду - 13833390,72 грн.), інші акціонери (розмір внеску до статутного фонду - 716818,08 грн.).

Згідно з п.п.4.2,5.1,5.2 статуту ЗАТ "Житомирські ласощі", затвердженого загальними зборами акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі" (протокол №28 від 05.03.2009 року) та чинного на момент проведення зборів від 20.11.2010р., до складу акціонерів (учасників) товариства входили: Компанія "Дельта Капітал С.А." із загальною кількістю акцій 28819564 шт. загальною вартістю 13833390,72 грн., що складає 95,07% розміру статутного капіталу; Кобіско Юніон Інк із загальною кількістю акцій 5 шт. загальною вартістю 2,40 грн., що складає 0,000016% розміру статутного капіталу; 717 інших акціонерів із загальною кількістю акцій 1493371 загальною вартістю 716818,08 грн., що складає 4,929984% розміру статутного капіталу. Статутний капітал товариства становить 14550211,20 грн. Статутний капітал товариства поділений на 30312940 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,48 грн. кожна, на загальну суму - 14550211,20 грн.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній станом на 20.11.2010р.) визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться, серед іншого, такі відомості щодо юридичної особи: перелік засновників (учасників) юридичної особи, найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; дані про розмір статутного фонду (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників), а також розмір сплаченого статутного фонду (статутного або складеного капіталу) на дату проведення державної реєстрації та дата закінчення його формування.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" статус відомостей Єдиного державного реєстру якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З матеріалів справи не вбачається та судами не встановлено, що в період часу до проведення загальних зборів акціонерного товариства 20.11.2010р. приймалось рішення про зменшення статутного фонду ЗАТ "Житомирські ласощі".

Згідно з ч.1 статті 159 Цивільного кодексу України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Акціонери (їхні представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, що їх має кожний акціонер, який бере участь у зборах.

Відповідно до ч.8 статті 41 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній станом на 20.11.2010р.) загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів.

З виписок про стан рахунків у цінних паперах станом на день проведення позачергових загальних зборів акціонерів, а також у період до та після їх проведення, вбачається, що Компанія "Дельта Кепітал С.А." (DeltaCapital S.A.) була власником акцій ЗАТ "Житомирські ласощі" у кількості 12745426 шт. за даними зберігача ПАТ "Агрокомбанк" та 16164660 шт. за даними зберігача ПАТ "УнiКредит Банк".

В матеріалах справи також міститься інформація Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України, яка розташована на офіційному інформаційному порталі smida.gov.ua, з якої вбачається, що станом на 3 та 4 квартали 2010 року та станом на 1 квартал 2011 року Компанія "Дельта Кепітал С.А." (DeltaCapital S.A.) володіла 12745426 акцій ЗАТ "Житомирські ласощі" за даними зберігача ПАТ "Агрокомбанк" та 16164660 акцій за даними зберігача ПАТ "УнiКредит Банк".

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що на момент проведення позачергових загальних зборів акціонерів 20.11.2010р. Компанія "Дельта Кепітал С.А." (DeltaCapital S.A.) була власником більше 60% акцій ЗАТ "Житомирські ласощі", але не була допущена до участі, не була зареєстрована та не приймала участі у позачергових загальних зборів акціонерів 20.11.2010р.

Цим спростовується твердження заявника касаційної скарги про те, що Компанія Дельта Кепітал С.А. не була акціонером відповідача на час проведення зборів.

Колегія суддів також враховує викладене у відзиві відповідача на касаційну скаргу твердження про те, що списання цінних паперів емітента (ЗАТ "Житомирські ласощі") з рахунку у цінних паперах Компанії Дельта Кепітал С.А., яке було проведено зберігачами (ПАТ "Агрокомбанк" та ПАТ "Унікредитбанк") 11.07.2011р. та 26.04.2013р. щодо акцій у кількості 12745428 штук та 16164660 штук відповідно та на виконання розпорядження Житомирського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №22-ЖИ-С-А-11 від 30.06.2011р., додатково підтверджує факт належності Компанії Дельта Кепітал С.А. більш як 60% акцій ЗАТ "Житомирські ласощі" на момент проведення позачергових загальних зборів від 20.11.2010р.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що у зв'язку з неучастю у загальних зборах акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі", які відбулись 20.11.2010р., уповноваженого представника Компанії Дельта Кепітал С.А., частка корпоративних прав якої на той час становила 95,07% статутного капіталу відповідача, був відсутній передбачений законом кворум загальних зборів (не менш як 60% голосуючих акцій), та на яких було прийнято ряд рішень, зокрема, про припинення ЗАТ "Житомирські ласощі" та утворення шляхом злиття з ТОВ "Будстайл-ХХІ" Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (питання 12 порядку денного зборів).

Вказані рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі" призвели до втрати позивачем корпоративних прав, які у відповідності до ч.1 статті 167 Господарського кодексу України є правами особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно вимог ч.4 статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції, чинній станом на 20.11.2010р.) підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції Закону України від 03.02.2011р. №2994-VI) цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім другого речення частини другої статті 20, яке набирає чинності через тридцять місяців з дня опублікування цього Закону.

Згідно приписів другого речення ч.2 статті 20 Закону України "Про акціонерні товариства", які набрали чинності з 29.04.2011р., акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що станом на день прийняття оспорюваних рішень загальних зборів (20.11.2010р.) бездокументарна форма акцій товариств ще не була запроваджена, внаслідок чого виключається обов'язок позивача підтверджувати своє право власності на акції ЗАТ "Житомирські ласощі" та свій статус акціонера саме випискою з рахунку у цінних паперах.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Судом першої інстанції достеменно встановлено той факт, що ОСОБА_9 є акціонером ЗАТ "Житомирські ласощі" та володіє 4294 штуками акцій, що підтверджується сертифікатом іменних акцій серії НОМЕР_1 від 03.12.2001р. (а.с.6 том 1).

При цьому з матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та скаржниками не доведено знерухомлення цінних паперів ЗАТ "Житомирські ласощі", тобто їх переведення в бездокументарну форму станом на 20.11.2010р., в тому числі й 4294 акцій, які належать позивачу на праві власності.

Отже, з урахуванням приписів ч.4 статті 5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", ч.2 статті 20 та п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства", належним та достатнім доказом на підтвердження статусу ОСОБА_9, як акціонера ЗАТ "Житомирські ласощі" станом на 20.11.2010р., є сертифікат іменних акцій серії НОМЕР_1 від 03.12.2001р.

Наведеним повністю спростовується покладене в основу заперечень скаржника (третьої особи-2) безпідставне твердження про недоведеність того, що станом на дату проведення загальних зборів ОСОБА_9 була акціонером ЗАТ "Житомирські ласощі" згідно реєстру власників іменних цінних паперів та нібито обумовлену цим відсутність порушення її корпоративних прав.

Згідно приписів ч.3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як роз'яснено в абзацах 1 та 3 пункту 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Колегія суддів відхиляє посилання третьої особи-2 на неврахування судами преюдиціальних фактів відсутності порушень при скликанні, проведенні та прийнятті рішень загальними зборами акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі" 20.11.2010р. як таких, що встановлені чинними судовими рішеннями у справах №5/32, №5/33, №6/36, №8/34, №8/35, №18/5007/56/11, №20/5007/44/11, №9/5007/33/11 (за участю ЗАТ "Житомирські ласощі" та товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ"), оскільки, по-перше, заявник помилково ототожнює конкретні преюдиціальні факти (наявність чи відсутність кворуму загальних зборів) з оціночними судженнями (правовими висновками) судів про відсутність порушень при проведенні зборів, зробленими за результатами правової оцінки фактичних обставин по справі.

По-друге, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, процесуальне правило про звільнення від доказування може бути застосовано лише у разі, якщо у розгляді справ брали участь ті самі сторони у спорі, який стосується ідентичного предмету позову. З аналізу судових рішень у згаданих господарських справах вбачається, що суди, досліджуючи одні і ті ж самі докази, дійшли до різних висновків, відтак, ці висновки є суперечливими і неоднозначними.

Касаційна інстанція зауважує, що чинне законодавство не наділяє господарський суд правом вибіркового врахування на вимогу сторони, встановлених одним судовим рішенням, за умов одночасного існування чинного судового рішення у іншій справі, яким встановлюються протилежні або взаємовиключні преюдиціальні обставини. Натомість таке вибіркове застосування судом певних юридичних фактів суперечить як приписам статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів в їх сукупності, так і правилу преюдиціальності фактичних обставин, які за змістом статті 35 цього Кодексу мають бути достовірними, однозначними та не викликати сумнівів у суду.

Колегія суддів також враховує, що правова позиція про те, що особи (у даній справі нею є ОСОБА_9), які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями, наведена Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015р. у справі №6-327цс15, яка в силу приписів статті 11128 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Разом з тим колегія суддів відхиляє помилкові доводи третьої особи-2 щодо непоширення на спірні корпоративні правовідносин норм Закону України "Про акціонерні товариства", які (доводи) обґрунтовуються створенням ЗАТ "Житомирські ласощі" до набрання чинності цим Законом, відсутністю приведення відповідачем своєї діяльності (в т.ч. положень статуту) у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" аж до моменту припинення ЗАТ "Житомирські ласощі", як юридичної особи (до 05.05.2011р.), та проведенням ним діяльності згідно положень статей 1-49 чинного на той час Закону України "Про господарські товариства", з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.2,4,5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства" через два роки з дня набрання чинності цим Законом втрачають чинність статті 1-49 Закону України "Про господарські товариства" у частині, що стосується акціонерних товариств. До приведення у відповідність із цим Законом закони України, інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Статути та інші внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність з нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.2 статті 41 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори акціонерного товариства мають кворум за умови реєстрації для участі у них акціонерів, які сукупно є власниками не менш як 60 відсотків голосуючих акцій.

Згідно імперативних приписів п.2 ч.2 статті 80 та ч.1 статті 83 Закону України "Про акціонерні товариства" акції товариств, що припиняються внаслідок злиття, приєднання, конвертуються в акції товариства-правонаступника та розміщуються серед його акціонерів. Злиттям акціонерних товариств визнається виникнення нового акціонерного товариства-правонаступника з передачею йому згідно з передавальними актами всіх прав та обов'язків двох або більше акціонерних товариств одночасно з їх припиненням. Акціонерне товариство може брати участь у злитті лише з іншим акціонерним товариством.

Колегія суддів зауважує, що статті 1-49 Закону України "Про господарські товариства" не суперечать нормам статей 80, 83 Закону України "Про акціонерні товариства", як спеціального закону, порушення яких при прийнятті оспорюваних рішень загальних зборів від 20.11.2010р. призвело до позбавлення позивача корпоративних прав на ЗАТ "Житомирські ласощі", не заперечується скаржниками та покладено в основу рішення про задоволення позову.

Зокрема суди І та апеляційної інстанцій правомірно встановили той факт, що рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 20.11.2010р. про припинення діяльності ЗАТ "Житомирські ласощі" шляхом злиття з товариством з обмеженою відповідальністю "Будстайл-ХХІ" (питання 12 порядку денного зборів) не відповідає імперативним приписам ч.1 статті 83 Закону України "Про акціонерні товариства", які допускають можливість злиття виключно акціонерних товариств.

Судом першої інстанції також встановлено, що всупереч п.2 ч.2 статті 80 Закону України "Про акціонерні товариства" належні позивачу акції не конвертовані в частку (пай) підприємницького товариства-правонаступника, що вбачається зі статуту Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ", в якому позивач не значиться серед учасників цього товариства, і відповідно протиправно позбавлений корпоративних прав.

Колегія суддів враховує, що касаційна скарга ОСОБА_8 не містить жодних заперечень щодо прийняття оспорюваних рішень з порушенням статей 80, 83 Закону України "Про акціонерні товариства".

Як роз'яснено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

Отже судами попередніх інстанцій достеменно встановлено факт відсутності на загальних зборах акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі", які відбулися 20.11.2010р., кворуму у 60% голосуючих акцій, як того вимагає ч.2 статті 41 Закону України "Про акціонерні товариства" (в чинній на той час редакції), що є безумовною підставою для визнання недійсними усіх оспорюваних рішень.

За наведених обставин касаційна інстанція погоджується з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду щодо наявності фактичних та відповідно правових підстав для задоволення позову.

При цьому колегія суддів вважає помилковим посилання судів попередніх інстанцій в обґрунтування своїх висновків на норму ч.4 статті 87 Закону України "Про акціонерні товариства", якою врегульовано відносини перетворення акціонерного товариства, а не спірні правовідносини злиття акціонерного товариства, пов'язані з прийняттям загальними зборами акціонерів ЗАТ "Житомирські ласощі" оспорюваного рішення по питанню 12 порядку денного зборів, оскільки відповідно до ч.1 статті 79 цього Закону акціонерне товариство припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим підприємницьким товариствам-правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Отже, злиття та перетворення акціонерного товариства є різними способами його припинення, які регулюються окремо (статтями 83 та 87 Закону України "Про акціонерні товариства" відповідно).

Разом з тим помилкове застосування судами ч.4 статті 87 Закону України "Про акціонерні товариства" само по собі не призвело до прийняття неправильних по суті рішення та постанови, а тому не може бути достатньою підставою для їх скасування.

Колегія суддів також не приймає до уваги як такі, що не відповідають змісту постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 19.08.2015р. та постанови Вищого адміністративного суду України від 23.12.2015р. у справі №806/2612/15, бездоказові заперечення третьої особи-2 щодо виключення Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі зазначених судових рішень.

Апеляційним судом встановлено відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" () як юридичної особи.

Відтак касаційна інстанція не вбачає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при припиненні апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р., як помилково порушеного, оскільки в абзаці 5 п.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що апеляційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у пунктах 1 (у тому числі якщо буде встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не мала права на таке подання) і 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені третьою особою-2 у касаційній скарзі, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судом обставин, що в силу положень статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

Перевіривши у відповідності до ч.2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення в постанові, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим та апеляційним господарськими судами в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, їм дана належна юридична оцінка, порушень норм чинного законодавства не вбачається, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_8 та скасування оскаржуваних рішення і постанови.

При цьому, в силу наведених меж перегляду справи в порядку касації, колегія суддів не приймає до уваги долучені до відзивів сторін на касаційну скаргу нові докази (копії витягів з реєстру власників іменних цінних паперів станом на 20.11.2010р., незасвідчені зберігачем або реєстроутримувачем, копія обвинувального акта від 17.07.2015р. тощо), які не надавались до судів попередніх інстанцій для їх оцінки в сукупності з наявними у справі доказами.

Стосовно касаційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" колегія суддів зазначає наступне.

Як роз'яснено в пункті 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та абзаці 3 п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України", відповідно до ч.7 статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Касаційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у пунктах 1 (у тому числі якщо буде встановлено, що особа, яка подала касаційну скаргу, не мала права на таке подання) і 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами проведеної колегією суддів перевірки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" за кодом встановлено відсутність державної реєстрації вказаного товариства як юридичної особи (суб'єкта господарювання) з відповідною цивільною правоздатністю.

Відтак касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі №906/1783/15 підлягає припиненню на підставі п.6 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як помилково порушене.

Керуючись статтями 80, 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі №906/1783/15 припинити.

Касаційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 15.01.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі №906/1783/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець