ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р.Справа № 916/165/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 30.03.2016р.:

від позивача: не зявились;

від відповідача: не зявились;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Одеської митниці Державної фіскальної служби України та Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса

на рішення господарського суду Одеської області

від 16 лютого 2016 року

по справі №916/165/16

за позовом: Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса

до відповідача: Одеської митниці Державної фіскальної служби України

про стягнення заборгованості 27521,13 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 30.03.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. по справі №916/165/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення 27521,13 грн., стягнуто з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору з посиланням на те, що позов про стягнення 27521,13 грн. вартості безпідставно набутого майна на підставі рахунків №СФ-0000146, №СФ-0000591, №СФ-0000930 подано позивачем поза межами строку, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто ці позовні вимоги подані позивачем з пропуском строку позовної давності, при цьому, з урахуванням того, що судом встановлено наявність вини відповідача, що полягає у не виконанні грошових зобов'язань в сумі 27521,13 грн., судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Одеська митниця Державної фіскальної служби України 02.03.2016р. подала до господарського суду Одеської області апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. по справі №916/165/16 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору та прийняти нове рішення, яким покласти судові витрати про сплату судового збору на Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, а висновки не відповідають обставинам справи з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Також, не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса, в якій позивач просить відновити Комунальному підприємству «Міжнародний аеропорт Одеса» строк на звернення до суду із позовною заявою до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення вартості безпідставно набутого майна у сумі 21521,13 грн., рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. по справі №916/165/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з посиланням на те, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, безпідставним та не відповідає вимогам чинного законодавства з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання 30.03.2016р. не зявились, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 14.03.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг Одеської митниці Державної фіскальної служби України та Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід частково скасувати, апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити, а апеляційну скаргу Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2011р. між Комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Одеса" (ОСОБА_2) та Південною Митницею, правонаступником якої є Одеська митниця Державної фіскальної служби України (Споживач), укладено договір про надання послуг з опалення, водокористування і водовідведення №207/11, відповідно п.1.1. якого ОСОБА_2 надає послуги Споживачу: з подачі води по своїх системах з міського водопроводу на об'єкт Споживача за рахунок своїх лімітів і розрахункових нормативів витрат води; з прийому стічних вод, що скидаються Споживачем в систему міської каналізації в об'ємах спожитої води і показників якості, встановлених "Правилами прийому стічних вод"; з відпуску теплової енергії в опалювальний період на об'єкт Споживача.

За положеннями п.3.2. договору щомісяця ОСОБА_2 виставляє Споживачу рахунки за послуги з опалення, водокористування та водовідведення на протязі 5-ти банківських днів місяця наступного за звітним. Оплата здійснюється продовж 6 банківських днів з дня отримання рахунку. У разі затримки фінансування з бюджету для проведення розрахунків Споживач проводить розрахунок протягом 6-ти банківських днів з дати отримання бюджетних коштів.

Пунктом 9.1. договору встановлено, що договір набуває чинності з дати підписання і діє по 31.12.2011р. Договір може бути продовженим на той строк і на тих же умовах, за підписаною двома сторонами Додатковою угодою.

Додатковою угодою №61/12 сторони погодили продовжити термін дії вказного договору до 10.02.2012р.

Як стверджує позивач, після припинення дії договору про надання послуг з опалення, водокористування і водовідведення №207/11 позивачем, з 10.02.2012р. були надані послуги з опалення відповідачу на загальну суму 27521,13 грн. відповідно до наступних рахунків: рахунок-фактура №СФ-0000146 від 31.01.2012р. на суму 10 209,08 грн. (з ПДВ); рахунок-фактура №СФ-0000591 від 29.02.2012р. на суму 10 209,08 грн. (з ПДВ); рахунок-фактура №СФ-0000930 на суму 7 102.97 грн. (з ПДВ).

Проте, зазначені рахунки залишені відповідачем без оплати.

Матеріали справи свідчать, що з підстав несплати відповідачем рахунків, позивач звернувся до відповідача з претензіями №34-771 від 09.09.2013р., №34-770 від 09.09.2013р., №34-970 від 06.11.2013р., №34-971 від 06.11.2013р., якими просив здійснити оплату вартості отриманих послуг з опалення.

У відповідь на зазначені претензії відповідач звернувся до позивача з листом №3.1/1.1-6/9574 від 13.11.2013р., яким зазначив, що зі спливом терміну дії договору про надання послуг з опалення, водокористування і водовідведення №207/11 та відмови Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" від укладання з відповідачем договору позички, правові підстави для задоволення претензій та сплати коштів відсутні.

Враховуючи відмову відповідача від сплати отриманих послуг з опалення, Комунальне підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Одеської митниці Державної фіскальної служби України 27521,13 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" обґрунтовані тим, що відповідачем отримувались послуги із опалення на суму 27521,13 грн. за рахунком-фактурою №СФ-0000146 від 31.01.2012р. на суму 10 209,08 грн. (з ПДВ); рахунком-фактурою №СФ-0000591 від 29.02.2012р. на суму 10 209,08 грн. (з ПДВ); рахунком-фактурою №СФ-0000930 на суму 7 102.97 грн. (з ПДВ)., що є безпідставно набутим майном, отже, з урахуванням ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Місцевий господарський суд при прийнятті рішення встановив, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача за своєю правовою природою є заборгованістю за отримані кошти з опалення, а не безпідставно набутим майном, при цьому, судом першої інстанції зазначено про наявність вини відповідача, що полягає у невиконанні грошових зобовязань на суму 27521,13 грн., проте, позовні вимоги Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" залишені без задоволення з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, проте, з наступних підстав.

Відповідно до Акту прийому-передачі нежилих приміщень від 10.02.2012р., Південна митниця передала КП "Міжнародний аеропорт Одеса" нежилі приміщення за адресою м. Одеса, 54, ОСОБА_2

З 01.06.2012 року набрав чинності Митний кодекс України від 13.03.2012р. № 4495-VI, згідно з частинами 1 - 3 ст. 188 якого з метою прискорення виконання митних формальностей під час переміщення транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України працівники водного, повітряного, автомобільного та залізничного транспорту сприяють посадовим особам органів доходів і зборів у виконанні ними своїх службових обовязків. Адміністрація автомобільних, морських і річкових портів, міжнародних аеропортів, прикордонних залізничних станцій або інших обладнаних місць, у межах яких діють пункти пропуску через державний кордон України, на безоплатній основі забезпечує органи доходів і зборів необхідними службовими приміщеннями, обладнанням, засобами звязку та створює їм належні умови для роботи. Перелік приміщень, зазначених у частині другій цієї статті, та вимоги до них визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, відповідно до обсягу та характеру міжнародних перевезень.

Згідно з ч. 2 ст. 556 Митного кодексу України у разі якщо митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів безпосередньо на територіях або в приміщеннях підприємств, зазначені підприємства, незалежно від форми власності та підпорядкування, зобовязані безоплатно надавати органам доходів і зборів у тимчасове користування відповідні службові та побутові приміщення, а також обладнання, засоби та канали звязку.

У листі Державної митної служби України від 05.06.2012 р. за N 11.1/6-17/6282-Е „Про тимчасове безоплатне користування майном також визначено, що відповідно до частини 2 статті 556 Митного кодексу України від 13.03.2012 N 4495-VI у разі якщо митне оформлення товарів здійснюється митними органами безпосередньо на територіях або в приміщеннях підприємств, зазначені підприємства, незалежно від форми власності та підпорядкування, зобов'язані безоплатно надавати митним органам у тимчасове користування відповідні службові та побутові приміщення, а також обладнання, засоби та канали зв'язку. Оскільки зазначена норма є нормою прямої дії, митні органи наділені правом на безоплатне розміщення структурних підрозділів у службових та побутових приміщеннях підприємств, незалежно від форми власності та підпорядкування, та користування обладнанням, засобами та каналами зв'язку без відшкодування витрат за користування таким майном (утримання, комунальні послуги тощо).

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 22.02.1994р. "Про стан виконання рішень Президента України і Уряду з питань додержання вимог прикордонного і митного законодавства" проведення роботи, пов'язаної з обладнанням, утриманням і ремонтом у пунктах пропуску через державний кордон приміщень для виконання зазначених видів контролю та службових приміщень для розміщення відповідних прикордонних підрозділів, митних та інших установ, що здійснюють контроль на державному кордоні, покладається на Міністерство транспорту (пункти пропуску для залізничного, морського, річкового, паромного та повітряного сполучення) і на Державний митний комітет (пункти пропуску для автомобільного сполучення).

Системний аналіз вищевказаних правових норм, з урахуванням тих фактів, що митниця є організацією з загальнодержавною формою власності, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету України та розміщується в приміщенні, що знаходиться на балансі позивача, надає можливість зробити висновок, що правові підстави для оплати безпосередньо митницею витрат на комунальні послуги відсутні. Аналогічні висновки викладені в господарський справах №916/2406/13, №916/3155/14, №5017/3274/2012.

За вказаних обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог по суті, з урахуванням правового статусу відповідача, спеціальних правових норм та аспектів, які регулюють його діяльність відповідача та взаємовідносини з іншими субєктами господарювання.

Відтак, клопотання Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса щодо відновлення строку на звернення до суду із позовною заявою до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення вартості безпідставно набутого майна у сумі 21521,13 грн. та посилання відповідача на сплив строків позовної давності залишаються поза увагою, оскільки не мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом неправильно застосовано норми Господарського процесуального кодексу України щодо розподілу судових витрат, оскільки судові витрати за подання даного позову, з урахуванням положень ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса слід задовольнити частково, апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити у повному обсязі, а рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. по справі №916/165/16 частково скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. по справі №916/165/16 частково скасувати, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса відмовити».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 04.04.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.