КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" квітня 2016 р. Справа №910/31474/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Виробничого кооперативу "Технічний центр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016

у справі № 910/31474/15 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Виробничого кооперативу "Технічний центр"

про виселення з орендованого нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 (повний текст рішення складено 02.03.2016) позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Виробничий кооператив "Технічний центр" 21.03.2016 (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на апеляційній скарзі) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, з 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесли зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, щодо розміру ставок судового збору.

Крім того, частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до роз'яснень п. п. 2.4.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013, Законом передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9).

За допомогою програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП "Д-3" та КП "ДСС" забезпечується централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України (ДКСУ) в електронному вигляді, автоматичне поєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ або автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником до апеляційної скарги було додано дві квитанції № 68 від 01.09.2015 та № 64 від 14.12.2015.

При цьому з квитанції № 68 від 01.09.2015 вбачається, що призначенням плетежу є сплата судового збору в розмірі 1218,00 грн., за позовом ВК "Технічний центр", тоді як в квитанції № 64 від 14.12.2015 призначенням плетежу є сплата судового збору в розмірі 1 461,60 грн., за позовом ОСОБА_2, а рукописна зміна презначення платежу самим представником не може бути відповідним доказом сплати судового збору по даній справі за позовом КП "Київський метрополітен" до ВК "Технічний центр".

Разом з цим з виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України вбачається, що судовий збір у розмірі 1 461,60 грн., (квитанція № 64 від 14.12.2015) було сплачено за позовом ОСОБА_2 по справі № 910/16468/15, тобто за подання апеляційної скарги по іншій справі.

Даний висновок суду також підтверджується ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2015 у справі № 910/16468/15 в якій вказується, що до апеляційної скарги апелянтом було додано квитанцію № 68 від 01.09.2015 про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн., та квитанцію № 64 від 14.12.2015 про сплату судового збору в сумі 1 461,60 грн., що в сумі складає 2 679,60 грн.

Отже, судом не можуть бути прийняті вказані квитанції в якості належних та допустимих доказів сплати судового збору по даній справі з огляду на вищевикладене.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Виробничого кооперативу "Технічний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 у справі № 910/31474/15 не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядалось судом, у зв'язку з поверненням апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу "Технічний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2016 у справі № 910/31474/15 повернути без розгляду.

2. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

3. Матеріали справи № 910/31474/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк