ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Справа № 910/16129/14

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Грека Б.М.,
за участю представників сторін позивача - Бєліков В.О.; відповідача - Конопка І.І.;
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудмашкомплекс"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від02.02.2016
у справі№ 910/16129/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рембудмашкомплекс"
доПублічного акціонерного товариства "Київсоюзшляхпроект"
проприпинення права власності на частку у спільній власності та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рембудмашкомплекс" (далі - ТОВ "Рембудмашкомплекс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київсоюзшляхпроект" (далі - ПАТ "Київсоюзшляхпроект") про припинення права власності ПАТ "Київсоюзшляхпроект" на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а; визнання права власності на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 порушено провадження у справі № 910/16129/14 за позовом ТОВ "Рембудмашкомплекс" до ПАТ "Київсоюзшляхпроект" про припинення права власності на частку у спільній власності та визнання права власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Гулевець О.В.) від 03.09.2014 позов задоволено повністю. Суд припинив право власності ПАТ "Київсоюзшляхпроект" на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а; визнав за ТОВ "Рембудмашкомплекс" право власності на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Власов Ю.Л., Корсакова Г.В.) від 02.02.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду, ТОВ "Рембудмашкомплекс" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови порушив норми матеріального права, зокрема ч. 1 ст. 365 ЦК України, а законне рішення суду першої інстанції було скасовано помилково.

Ухвалою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ТОВ "Рембудмашкомплекс" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.04.2016.

ПАТ "Київсоюзшляхпроект" було подано відзив на касаційну скаргу ТОВ "Рембудмашкомплекс", в якому відповідач просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

ТОВ "Рембудмашкомплекс" через канцелярію суду 13.04.2016 було подано додаткові пояснення до касаційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами рішенням Господарського суду м. Києва від 27.05.2010 у справі №8/8 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17.05.2012) задоволено позов ТОВ "Рембудмашкомплекс" до АТЗТ "Київсоюзшляхпроект", а саме: зобов'язано АТЗТ "Київсоюзшляхпроект" передати ТОВ "Рембудмашкомплекс" відповідно до умов договору про спільну діяльність з будівництва житлового будинку від 12.12.2005, будівлю рембази (Літ. "А"), загальною площею 462,4 кв. м., що розташоване в м. Києві по вул. Ежена Потьє, 14а, для зарахування на баланс спільної діяльності та визнано за ТОВ "Рембудмашкомплекс" право спільної часткової власності на майно: будівлю рембази (Літ. "А"), загальною площею 462,4 кв.м., що розташоване в м. Києві по вул. Ежена Потьє, 14а, з часткою у праві спільної часткової власності 95 %.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2011 рішення Господарського суду м. Києва від 27.05.2010 у справі №8/8 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.05.2010 у справі №8/8 встановлено, що набуття ТОВ "Рембудмашкомплекс" права часткової спільної власності на нерухомість у співвідношенні 95 % на 5 % відбулося на підставі норм частини 1 статті 1134 ЦК України, пункту 7.1 договору про спільну діяльність з будівництва житлового будинку від 12.12.2005, які прямо зазначають, що внески сторін за договором у спільну діяльність є спільною частковою власністю. ТОВ "Рембудмашкомплекс" є добросовісним набувачем та власником нерухомості у співвідношенні 95% за ТОВ "Рембудмашкомплекс" та 5% за ПАТ "Київсоюзшляхпроект".

Згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 897017, за ТОВ "Рембудмашкомплекс" зареєстровано право спільної часткової власності з часткою 95/100 у нерухомому майні - будівлі рембази (літ. "А"), що розташована в м. Києві по вул. Е. Потьє, 14-а, площа 462,4 кв.м.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Рембудмашкомплекс" до ПАТ "Київсоюзшляхпроект" про припинення права власності ПАТ "Київсоюзшляхпроект" на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а; визнання права власності на 5/100 часток у спільній частковій власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю рембази (літ. А) загальною площею 462, 4 кв.м., що розташована в м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а.

В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ "Рембудмашкомплекс" посилається на те, що частка відповідача у спільній частковій власності є незначною та не може бути виділена в натурі. При цьому, позивачем надано висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №13589/13-42 від 12.02.2014, складений судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на замовлення ТОВ "Рембудмашкомплекс". Згідно даного висновку експерта розподіл будівлі між співвласниками на 5/100 та 95/100 не вбачається можливим; зіставляючи внутрішнє планування будинку, частки співвласників в одиницях площі з вимогами ДБН В.2.2-28:2010 "Будинки і споруди. Будинки адміністративного та побутового призначення", ДБН В.1.1-7, ГОСТ 12.1.004, НАПБ Б.01.005, ДБН В. 1.17-2002 Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва, СНиП 2.04.01-85 Внутренний водопровод и канализация зданий і т.н., експерт дійшов до висновку про неможливість розподілу будівлі між співвласниками на 5/100 та 95/100 частин без втрати її цільового призначення, оскільки будівля в цілому фактично представляє собою єдиний майновий комплекс, передбачений проектним рішенням як єдина будівля, що забезпечена єдиними інженерними комунікаціями, єдиним об'ємно-планувальним, конструктивним та архітектурним рішенням, і яка знаходиться на одній земельній ділянці.

Місцевий господарський суд, врахувавши зазначений висновок експерта, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, оскільки в розумінні вимог ст. 365 ЦК України розподіл будівлі за адресою: м. Київ, вул. Ежена Потьє, 14-А є неможливим, що свідчить про неподільність речі та неможливість спільного володіння і користування майном, частка ПАТ "Київсоюзшляхпроект" на будівлю рембази становить 5/100, а тому є незначною порівняно з часткою позивача, яка становить 95/100 майнового комплексу і припинення права власності відповідача на частку в майновому у нежитловій будівлі за адресою: м. Києві по вул. Е.Потьє, 14-а. літ. "А" не завдасть значної шкоди відповідачу, що зумовлено незначним розміром частки відповідача, компенсацією її вартості, а також, неможливістю поділу будівлі між співвласниками.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, в свою чергу, виходив із того, що законодавець у ч. 1 ст. 365 ЦК України навів чотири умови, які обумовлюють припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, такі умови наведені у сукупності, і норма згаданої статті не містить припису, що для припинення права особи на частку в спільному майні достатньо лише однієї умови, а тому, вирішуючи такий спір, суд апеляційної інстанції вважає, що для припинення права особи на частку в спільному майні необхідна наявність усіх чотирьох умов в сукупності, оскільки саме в сукупності наведені умови будуть свідчити про наявність підстав для припинення права особи на частку у спільному майні саме за рішенням суду. Здійснивши перевірку доводів сторін та обставин справи, в контексті наявності сукупності усіх чотирьох умов згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність відповідних правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Питання, чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі N 6-22505св09).

Судом апеляційної інстанції було констатовано про наявність правової позиції Верховного Суду України, згідно з якою із змісту норми ст. 365 ЦК України випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 у справі № 6-22505св09; постанова від 16 січня 2012 р. у справі № 6-81цс11). Проте, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені судові рішення стосувались правовідносин фізичних осіб, які спільно проживали та володіли спільною власністю і між якими виник спір щодо їх цивільних прав, і що зумовлено правовідносинами фізичних осіб, а тому наведена правова позиція не може бути застосована до спірних правовідносин між юридичними особами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ст. 365 ЦК України визначає підстави, лише за наявності яких суд може задовольнити позов співвласників про припинення права на частку одного з них. При цьому для задоволення позову суд має встановити наявність усіх підстав. Відсутність хоча б однієї з них свідчить про неможливість задоволення позову співвласників.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий позивачем до позову висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження №13589/13-42 від 12.02.2014 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз - не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції як належний та допустимий доказ в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України в підтвердження наявності обумовлених законом підстав для припинення в судовому порядку права відповідача спільної часткової власності на 5/100 у нерухомому майні - будівлі рембази (літ. "А"), що розташована в м. Києві по вул. Е. Потьє, 14-а, оскільки експерт який склав зазначений висновок не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку.

Також, судом не прийнятий в якості доказу підтвердження наявності обумовлених законом підстав для припинення в судовому порядку права відповідача спільної часткової власності на 5/100 у нерухомому майні, висновок за результатами проведення судової оціночно-будівельно та будівельно-технічної експертиз, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 910/16129/14, оскільки хоча його і складено за результатами призначеної судової експертизи, і ним зазначено, що виділення в натурі частки ПАТ "Київсоюзшляхпроект" в розмірі 5/100 у нерухомому майні - будівлі рембази (літ. "А"), що розташована в м. Києві по вул. Е. Потьє, 14-а, не вбачається можливим, проте, вказаний висновок за результатами оцінки усіх наявних матеріалів справи та обставин спору в сукупності не підтверджує інших необхідних умов припинення права спільної часткової власності відповідача на частку в спільному майні, зокрема умову, що права відповідача таким припиненням не будуть порушені.

Здійснюючи оцінку доводу ТОВ "Рембудмашкомплекс" про те, що частка відповідача у спільному майні є незначною (5/100) по відношенню до частки в спільному майні позивача (95/100), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не було доведено вказану обставину відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України, навпаки, матеріали справи (зокрема Технічний паспорт рембази (літ. "А"), що розташована в м. Києві по вул. Е. Потьє, 14-а, експлікації площ приміщень) свідчать про те, що загальна площа будівлі складає 462,40 кв.м., і сама будівля складається з окремих приміщень орієнтовною площею по 5-25 кв.м., що є достатнім для визначення між сторонами порядку реалізації ними права спільної часткової власності по відношенню до часток кожного, проте, матеріали справи не містять доказів про те, що сторони спору намагалися врегулювати свої відносини з приводу спільного використання нерухомості пропорційно частко кожного, і таких доказів суду апеляційної інстанції також не надано, тобто ТОВ "Рембудмашкомплекс" взагалі не надано доказів, що спільне володіння і користування будівлею рембази є неможливим внаслідок того, що ПАТ "Київсоюзшляхпроект" порушує права позивача щодо спільного використання належного сторонами на праві спільної часткової власності майна.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ТОВ "Рембудмашкомплекс" не доведено і ту обставину, що припинення права власності відповідача на належну йому часту у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам ПАТ "Київсоюзшляхпроект", навпаки, наявний в справі висновок за результатами проведення судової оціночно-будівельно та будівельно-технічної експертиз, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 910/16129/14, є доказом, який спростовує наведений довод позивача, оскільки в його мотивувальній частині вказується зокрема про те, що будинок відноситься до нежитлового фонду міста, приміщення будинку використовувались як офісні, частина приміщень першого поверху використовується як складські, будівля має прохідну, яка використовується за цільовим призначенням, наявні системи електропостачання, опалення, водопостачання, мережі каналізації підключені до міських магістралей, район місця розташування є привабливим для оренди комерційними структурами, об'єкт оренди знаходиться в зоні пішохідної доступності зупинки маршрутних таксі, на невеликій відстані знаходиться станція метро "Шулявка". Також, експерт вказував, що об'єкт оцінки є досить привабливим для покупця або орендаря комерційної нерухомості, в першу чергу за рахунок місця розташування земельної ділянки, фізичний стан на момент обстеження задовільний.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позбавлення ПАТ "Київсоюзшляхпроект" його частки в спільній частковій власності може завдати шкоди останньому при можливості реалізації правомочностей власника щодо отримання певного доходу як у грошовому (наприклад, продаж частки у вже готовому до використання майні, тощо) так і негрошовому вигляді (наприклад, розміщення власного підприємства та працівників, використання у власних цілях нежитлового приміщення, тощо).

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що ТОВ "Рембудмашкомплекс" не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України наявність в сукупності усіх умов, які обумовлюють припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду відповідно до ст. 365 ЦК України, і враховуючи те, що норми наведеної статті не містять припису, що для припинення права особи на частку в спільному майні достатньо лише однієї умови, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Рембудмашкомплекс".

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи ТОВ "Рембудмашкомплекс", викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положень ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судом апеляційної інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудмашкомплекс" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 у справі № 910/16129/14 - без змін.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Грек Б.М.