ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 квітня 2016 року Справа № 915/1841/15

м.Миколаїв

Суддя господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника заявника: ОСОБА_1 дов. №23 від 05.10.2015,

представника стягувача: Стані шевського І.С. дов. №14-125 від 13.05.2016,

представника ДВС: ОСОБА_2 дов. від 14.12.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про визнання незаконними дій Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 23.02.2016 (ВП №50203422) та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23.02.2016 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2016 у справі №915/1841/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6),

до відповідача: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго»

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-А),

про: стягнення 4351552,41 грн.,

особа, дії (бездіяльніть) якої оскаржуються: Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 61), -

в с т а н о в и в:

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулось до суду зі скаргою на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 23.03.2016 (ВП №50203422) та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 23.03.2016.

В обґрунтування своїх вимог боржник вказує на те, що постанова про стягнення виконавчого збору від 23.02.2016 винесена незаконно, оскільки боржник обєктивно був не в змозі виконати рішення суду самостійно у термін визначений постановою про відкриття виконавчого провадження, з причини несвоєчасного отримання вказаної постанови, про що ДВС було повідомлено 23.02.2016.

Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції проти скарги ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заперечує та вважає доводи викладені у скарзі є необґрунтованими та безпідставними, оскільки постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016 боржнику було надано строк для добровільного виконання до 22.02.2016. Заява про продовження строку на добровільне виконання рішення суду надійшла до ДВС 23.02.2016, а безпосередньо до державного виконавця 24.02.2016, тому перевіривши 23.02.2016 відсутність добровільного виконання, того ж дня державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Постанова про відкладення провадження виконавчих дій була винесена 24.02.2016. Крім того, виконавчий збір буде стягнутий виходячи із суми, яка не буде сплачена боржником самостійно.

Під час розгляду скарги представники боржника та органу ДВС підтримав доводи викладені у скарзі та запереченнях на скаргу.

У судовому засіданні 05.04.2016 судом було оглянуті надані ДВС, на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2016, матеріали виконавчого провадження №50203422.

При розгляді скарги судом взято до уваги наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто 76049,86 грн. - 3% річних, 1509339,15 грн. збитків від інфляції та 23780,83 грн. судового збору.

Вказане рішення оскаржено не було та набрало законної сили 05.01.2016.

05.01.2016 по справі видано відповідний наказ.

Стягувачем наказ було направлено до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

17.02.2016 Ленінським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50203422 зі стягнення з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» 76049,86 грн. - 3% річних, 1509339,15 грн. збитків від інфляції та 23780,83 грн. судового збору (а.с.171), в якій боржнику було надано пятиденний строк для добровільного виконання рішення суду, тобто до 22.02.2016.

23.02.2016 державний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 160916,98 грн. (а.с.172).

Відповідно до інформації з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (http://www.ukrposhta.com), отриманої за штриховим ідентифікатором поштового відправлення - 870, за яким було направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016, зазначена кореспонденція вручена адресату 22.02.2016 обєктом поштового звязку Миколаїв-34.

Листом №685/юр від 23.02.2016 ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» повідомило ДВС про несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та просило продовжити строк, наданий для добровільного виконання рішення суду (а.с.173).

Згідно відмітки на вказаній заяві, вона була отримана Ленінським відділом ДВС того ж дня - 23.02.2016. Однак, 23.02.2016 орган ДВС виносить постанову про стягнення виконавчого збору, а 24.02.2016 постанову про відкладення провадження виконавчих дій на підставі заяви боржника.

Не погоджуючись з вказаними діями Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» оскаржило їх до суду.

Заслухавши представників сторін та державної виконавчої служби, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (надалі Закон №606-ХІV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.6 Закону №606-ХІV, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.25, ч.1 ст.27, ч.1 ст.28 Закону №606-ХІV, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання.

В той же час, згідно ч.1 ст.35 Закону №606-ХІV, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що неможливість виконання рішення суду у термін визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, через незалежні від боржника обставини, є підставою для надання додаткового строку для самостійного (добровільного) виконання рішення, в період якого виконавчі дії не провадяться. І лише у разі, якщо по закінченню додаткового строку рішення боржником не виконано, державний виконавець розпочинає дії з примусове виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору.

У даному випадку, боржником було повідомлено про несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження 23.02.2016, однак, у цей же день ДВС виносить постанову про стягнення виконавчого збору, а розгляд заяви здійснює лише наступного дня.

Вказані дії, на думку суду не узгоджуються з приписами неупередженості та сумлінності при вчиненні виконавчих дій, що передбачено ч.1 ст.11 Закону №606-ХІV.

Посилання державного виконавця на те, що заява боржника була передана йому лише 24.02.2016 не приймається судом до уваги, оскільки безпосередньо органом ДВС документ отримано 23.02.2016, тому відповідні процесуальні дії, що мають значний вплив на права та обовязки сторони виконавчого провадження, мали вчинятись виходячи саме з цієї дати.

Крім того, винесенням постанови про стягнення виконавчого збору 23.02.2016, державний виконавець фактично підтвердив початок його примусового виконання саме з цієї дати.

При цьому, згідно ч.1 ст..28 Закону №606-ХІV та п.3.7.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Відповідно, у разі, якщо примусове виконання вже розпочато, то самостійна сплата боржником грошових коштів після його початку, не впливає на розмір виконавчого збору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції з винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 23.02.2016 у виконавчому провадженні ВП №50203422 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2016 у справі №915/1841/15.

3. Визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 23.02.2016 у виконавчому провадженні ВП №50203422 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2016 у справі №915/1841/15.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва