РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016Справа №910/3438/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа"
до відповідача Приватного підприємства "Укрбудмонтаж Х.С."
простягнення 39720,80 грн.
Представники сторін:
Від позивача Сторожук Ю.В. (довіреність №М-1.1-13-69 від 26.01.2016р.)
Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МАСТЕР-АВІА" (надалі - ТОВ "МАСТЕР-АВІА") звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача, Приватного підприємства "Укрбудмонтаж Х.С." (надалі - ПП "Укрбудмонтаж Х.С.") про стягнення 32632,78 грн. попередньої оплати за договором підряду №02/11 від 06.11.2013р., 3% річних у розмірі 842,00 грн. та інфляційних у розмірі 6246,02 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2016р. порушено провадження у справі №910/3438/16 та розгляд справи призначено на 23.03.2016р.

21.03.2016р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2016р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та необхідністю витребування від позивача додаткових документів, розгляд справи відкладено на 06.04.2016р.

31.03.2016р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду представником позивача подано документи, витребувані ухвалою суду.

Представник позивача у судовому засіданні 06.04.2016р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог відповідачем не надав.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини щодо розумності строку розгляду справи та враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/3438/16.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.11.2013р. між позивачем (далі - Замовник) та відповідачем (далі - Підрядник) було укладено Договір підряду №02/11 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) замовник доручає, а підрядник відповідно до проектної документації та умов договору приймає на себе зобов'язання виконати комплекс загально-будівельних робіт на об'єкті "Ремонт цоколя адміністративної будівлі аеропорту "Київ" (Жуляни), що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, пр.-т Повітрофлотський, буд. 79 (будівля літера "В")" з переліком робіт визначених у Локальному кошторисі (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п. 1.2 договору склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації.

Вартість робіт за даним договором визначається договірною ціною (Додаток №2 до Договору) і складає 66084,07 грн. (шістдесят шість тисяч вісімдесят чотири грн. 07 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 11014,01 грн.

Згідно п. 3.1 договору оплата робіт здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування коштів в розмірі 70% від суми зазначеної в п. 2.1 даного договору на банківський рахунок підрядника впродовж 5 (п'яти) банківських днів з моменту набуття чинності договору.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що документи про виконані роботи та їх вартість (акт виконаних робіт по ф.КБ-2в та довідка про вартість виконаних робіт ф.КБ-3) складаються та підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Після підписання документів замовник зобов'язаний повністю оплатити виконані роботи протягом 5 (п'яти) банківських днів (п.3.3 договору).

У п. 4.2 договору сторони погодили, що термін виконання робіт - 30 календарних днів з дня початку виконання робіт

Передача закінчених робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт по формі КБ-2в і підписується сторонами (п. 17.3 договору).

У п. 18.2 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання у порядку, визначеному п. 18.1, і діє до повного виконання сторонами їх зобов'язань.

Додатковою угодою №1 від 22.11.2013р. до договору підряду №02/11 від 06.11.2013р. сторонами погоджено, що замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов'язання виконати додатково до умов договору будівельні роботи по підсиленню цоколя на об'єкті "Ремонт цоколя адміністративної будівлі аеропорту "Київ" (Жуляни), що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, пр.-т Повітрофлотський, буд. 79 (будівля літера "В")" та відповідно до проектної документації та умов договору. Договірна ціна (вартість) обумовлених робіт за даною угодою складає 65277,53 грн. (шістдесят п'ять тисяч двісті сімдесят сім грн. 53 коп.), в т.ч. ПДВ20% 10879,59 грн.

У відповідності до наявної в матеріалах справи належним чином завіреної копії платіжного доручення № 1294 від 09.01.2014р. та рахунку на оплату №18 від 09.12.2013р. (оригінали яких судом було оглянуто в судовому засіданні), позивачем було сплачено відповідачу 46258,85 грн. авансовий платіж за будівельні роботи за Договором.

Отже, з урахуванням п. 4.1, п. 4.2 договору відповідач повинен був розпочати роботи 09.01.2014р. та повністю виконати роботи до 09.02.2014р.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідно до акту №1 виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року, відповідачем виконано робіт всого на загальну суму 13626,07 грн., що підтверджується Актом №1 за серпень 2014 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за серпень 2014 року.

Спір у справі виник в зв'язку з повільним виконанням відповідачем робіт за договором, що призвело до виникнення прострочення відповідачем свого обов'язку по поверненню грошових коштів (передплати за Договором).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, 06.11.2013р. між сторонами у справі укладений договір, згідно з яким відповідач зобов`язався виконати комплекс загально-будівельних робіт на об'єкті "Ремонт цоколя адміністративної будівлі аеропорту "Київ" (Жуляни), що знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, пр.-т Повітрофлотський, буд. 79 (будівля літера "В")" з переліком робіт визначених у Локальному кошторисі, а позивач зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оцінивши зміст Договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов до висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання ст.837 - ст.864 ЦК України.

За приписами ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач свого обов'язку по виконанню робіт в строки, встановлені договором, в повному обсязі не виконав. Відповідно до акту №1 виконаних робіт за серпень 2014 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2014 року, відповідачем виконано робіт на суму 13626,07 грн.

У зв'язку із чим позивачем призупинено роботи за договором та відповідно сторонами проведено звіряння взаєморозрахунків за договором, про що свідчить лист відповідача за №36 від 14.04.2015р., відповідно до якого відповідач зобов'язався повернути невикористані авансові кошти позивачеві у строк до 15.05.2015р.

Сторонами також підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2013р. по 04.08.2014р., відповідно до якого відповідача визнав заборгованість за договором №02/11 від 06.11.2013р. перед позивачем у розмірі 36632,78 грн.

20.01.2016р. позивач звернувся до відповідача з претензією №04-1.1-14-42 про повернення невикористаних авансових коштів протягом трьох днів з дня отримання претензії.

На день звернення позивача до суду (29.02.2016р.), та на час прийняття цього рішення відповідач не надав жодного доказу про те, що ним виконано роботи в повному обсязі за договором №02/11 від 06.11.2013р.

Отже, в даному випадку має місце суттєве відставання по вині підрядника у виконанні строків виконання робіт, як передбачено договором до 09.02.2014р.

17.03.2016р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №М-11-14-225 про відмову від договору в порядку ч. 4 ст. 849 ЦК України.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 4 ст. 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Виходячи із змісту ст. ст. 651, 653 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним, а у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Отже, внаслідок відмови позивача від договору підряду він вважається розірваним і внаслідок його розірвання зобов'язання сторін за договором припиняються.

Оскільки зобов'язання сторін припинилися, а наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 850 ЦК України, які давали б підряднику право вимагати від замовника плати за виконану частину роботи після серпня 2014 року, судом не встановлено, вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 32632,78 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В даному випадку позивач заявив до стягнення (повернення) невикористаного відповідачем авансу в розмірі 32632,78 грн., тобто суми, яка була перерахована ТОВ "Мастер-Авіа" відповідачу на виконання у зобов'язанні -договорі № 02-11 від 06.11.2013р.

З урахуванням того, що внаслідок відмови позивача від договору підряду, яка встановлена законом, зобов'язання сторін за договором припинились, тобто відпала правова підстава на якій було перераховано передоплату, а тому вимога позивача про стягнення 32632,78 грн. підлягає задоволенню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 6246,02 грн. інфляційних та 3% річних у розмірі 842,00 грн., як це передбачено ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, дані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У п. 1.11, п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що пеня та інші нарахування у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань визначаються позивачем у твердій сумі на час подання позову і включаються в ціну останнього. З огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань.

Як вбачається із розрахунку, доданого до позовної заяви, ТОВ "Мастер-Авіа" нараховує інфляційні та 3% річних за період з 14.04.2015р. по 22.02.2016р. Разом з тим, відповідно до встановлених обставин у справі, договірні зобов'язання сторін припинились з 18.03.2016р. та відповідно з цього дня у відповідача виник обов'язок з повернення невикористаного авансу. Отже прострочення виконання зобов'язання ПП "Укрбудмонтаж Х.С." з повернення авансового платежу почалось з 19.03.2016р. З урахуванням вищенаведеного та враховуючи те, що суд самостійно не може вийти за межі позовних вимог, вимоги про стягнення з відповідача 6246,02 грн. інфляційних та 3% річних у розмірі 842,00 грн. за період з 14.04.2015р. по 22.02.2016р. не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Укрбудмонтаж Х.С." (03150, м. Київ, вул. Артема, 21, оф. 406, ідентифікаційний код 35254404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа" (03036, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 79; ідентифікаційний код 37053765), 32632 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять дві) грн. 78 коп., судовий збір у розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 10 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 11.04.2016р.

Суддя В.В. Князьков