ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 р. Справа № 909/146/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: комунального підприємства "Житловик", вул. В.Стуса, 2, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд", вул.Сагайдачного, 26, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111

про стягнення 13989,95 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - юрисконсульт, (довіреність №23 від 27.01.16),

від відповідача: представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житловик" звернулось в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" про стягнення 13989,95 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов"язань щодо оплати наданих послуг згідно договорів про постачання теплової енергії в гарячій воді №20 від 15.03.11 та №19 від 16.03.15.

22.03.16 на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№3917/16 від 22.03.16) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задоволити.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою про порушення провадження у справі від 19.02.16 та ухвалою суду від 10.03.16 (вих.№2016-2017 від 11.03.16), направленою відповідачу рекомендованою кореспонденцією, яка вручена йому 29.03.16, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

На день винесення судом рішення, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

15.03.11 та 16.03.15 між сторонами даного спору укладено договори №20 та №19 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до яких виконавець(позивач) зобов"язався постачати споживачеві (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов"язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цими договорами (п.1.2 договорів).

Відповідно до п.2.1 договорів, теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року, крім проведення планових профілактичних робіт в мережах теплопостачання.

Розділом 6 "Порядок розрахунків" вищезазначених договорів, встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Допускається зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку, визначеному чинним законодавством. Розрахунковим періодом є календарний місяць. На підставі фактичних даних про споживання теплової енергії виконавець до десятого числа місяця наступного за розрахунковим, надсилає споживачеві рахунок на оплату теплової енергії. Споживач зобов"язався здійснювати оплату теплової енергії на пізніше семи календарних днів з моменту отримання рахунку, надісланого виконавцем.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов"язань.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договорів, позивач за період з січня 2013 по січень 2016 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді на суму 19869,61 грн., що підтверджується актами за надані послуги, які підписані у двосторонньому порядку та скріплені печатками юридичних осіб без зауважень.

Однак, в порушення договірних зобов"язань, відповідач прийняті на себе обов"язки належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.04.16, заборгованість перед позивачем становить 13989,95 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 23.12.15 вручено наручно представнику відповідача претензію вих.№165 з вимогою терміново оплатити заборгованість. Проте, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач доказів належного виконання зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 13989,95 грн. боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати, понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 530, 610, 612, 614, 629, 901, 903 Цивільного Кодексу України, ст.ст.173, 174, 193, Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов комунального підприємства "Житловик" до товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд" про стягнення 13989,95 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Західрембуд", вул.Сагайдачного, 26, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111 (код 32295170) на користь комунального підприємства "Житловик", вул. В.Стуса, 2, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, 77111 (код 03346035) - 13989,95 (тринадцять тисяч дев"ятсот вісімдесят дев"ять гривень дев"яносто п"ять копійок) - заборгованості, а також 1378,00 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.04.16

Суддя Максимів Т. В.