донецький апеляційний господарський суд

Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 справа №913/300/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю представників сторін
від позивача:ОСОБА_4 за дов. б/н від 03.02.2016,
від відповідача:ОСОБА_5 за дов. № 01-026-877 від 14.12.2015,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», м. Харків,
на ухвалу господарського судуЛуганської області
від22.02.2016
у справі№ 913/300/14 (суддя Старкова Г.М.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», м. Харків,
до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
простягнення 8 630, 00 грн.
Державне підприємство «Південна залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі ПАТ «АМК»), в якому просило суд стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 8 630, 00 грн., з посиланням на порушення з боку відповідача ОСОБА_6 оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 24.11.2000 № 644 та Статуту залізниць України в частині правильності внесення інформаційних даних до залізничної накладної.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.04.2014 у справі № 913/300/14, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014, позов задоволено, стягнуто з ПАТ «АМК» на користь ВП «Харківська дирекція залізничних перевезень» ДП «Південна залізниця» суму штрафу в розмірі 8 630, 00 грн., а також судовий збір у сумі 1 827, 00 грн.

28.04.2014 на виконання зазначеного рішення місцевим господарським судом видано відповідний наказ.

Державне підприємство «Південна залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» звернулося до господарського суду Луганської області із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та заміну сторони правонаступником.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.02.2016 вказану заяву задоволено частково, замінено Державне підприємство «Південна залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» (далі ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця», позивач), у задоволенні вимоги щодо поновлення строку для предявлення наказу від 28.04.2014 у справі № 913/300/14 до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 22.02.2016 у даній справі скасувати в частині відмови в поновленні строку для предявлення наказу від 28.04.2014 у справі № 913/300/14 до виконання.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що ухвалу винесено з порушенням норм процесуального права України.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги наявність обєктивних причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання, які не залежали від волі позивача, оскільки у останнього не було можливості своєчасного звернення до виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції з причини припинення пересилання пошти до м. Алчевськ у звязку з проведенням антитерористичної операції та відсутності інформації щодо переміщення виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції в інший населений пункт на територію, підконтрольну державі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, а також, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду Луганської області від 14.04.2014, яке набрало чинності з 27.04.2014, було видано наказ господарського суду Луганської області від 28.04.2014 по справі № 913/300/14.

Позивач зазначає, що тривалий час не мав можливості направити зазначений наказ до відділу державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції, у звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Зокрема, м. Алчевськ Луганської області було визначено населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та призупинено з 22.07.2014 приймання пересилання поштових відправлень у звязку з проведенням бойових дій в зоні антитерористичної операції.

На підставі вищезазначеного позивачем цей наказ був направлений до виконання до відділу державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції (далі ВДВС Алчевського МУЮ) лише 30.11.2015.

Таким чином, на дату направлення стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2015 № ДН-2-06/363/1, строк предявлення до виконання наказу господарського суду від 28.04.2014 року у даній справі сплинув.

ВДВС Алчевського МУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.12.2015 ВП № 49809151.

Згідно із ч.1 ст.116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання, зокрема, протягом року, якщо інше не передбачене законом. Приписами ч.2 ст.24 вказаного Закону стягувач, який прострочив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Також згідно ч.1 ст.119 ГПК України, у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визначених господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Водночас, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 та № 11-рп/2012 від 25.04.2012 виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обовязковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, колегія суддів зазначає, що процесуальний закон повязує можливість відновлення судом пропущеного строку для предявлення наказу до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. Тобто причини поважності пропуску строку для предявлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст.43 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів апелянта, позивач певний тривалий час був позбавлений можливості направити вищевказаний наказ до ВДВС Алчевського МУЮ, оскільки відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 № 405/2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», наказу терористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно Донецька та Луганська області з 07.04.2014 визначені районами проведення АТО.

Крім того, розпорядженням Кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Алчевськ Луганської області було визначено населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та призупинено з 22.07.2014 приймання пересилання поштових відправлень у звязку з проведенням бойових дій в зоні АТО.

Також, відповідно до листа Харківської дирекції УДПЗ «Укрпошта» від 26.09.2014 № 07-13-2213 у звязку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Луганської області, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоровю працівників поштового звязку, станом на 26.09.2014 до окремої вказівки, призупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є непідконтрольними державній владі, в тому числі до м. Алчевськ.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача була відсутня можливість щодо своєчасного звернення до ВДВС Алчевського МУЮ з причини припинення пересилання пошти до м. Алчевськ у звязку з проведенням АТО та відсутності інформації щодо переміщення ВДВС Алчевського МУЮ в інший населений пункт на територію підконтрольній державній владі України.

Що стосується посилань судом першої інстанції на наказ Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказ Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційний суд зауважує, що наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено лише переміщення Головного управління юстиції у Луганській області до м. Сєвєродонецька, та наказано визначити перелік та забезпечити переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольній території, в населені пункту, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що даний наказ не містить в собі інформації щодо переміщення та місцезнаходження ВДВС Алчевського МУЮ, а визначає лише організаційні заходи щодо наміру про переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, в тому числі, ВДВС Алчевського МУЮ.

Що стосується посилання у тексті оскаржуваної ухвали на наказ Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», в якому визначено нове місцезнаходження ВДВС Алчевського МУЮ, то апеляційна інстанція вважає його безпідставним, оскільки вказаний наказ є локальним нормативним актом та не є у загальному доступі.

В свою чергу, інформація щодо фактичного розташування територіальних ВДВС Луганської області станом на 26.05.2015 була створена на офіційному сайті Міністерства юстиції України лише 06.08.2015, тобто на момент коли строк для предявлення наказу господарського суду від 28.04.2014 по даній справі вже сплинув.

Як вбачається з пояснень апелянта, лише наприкінці листопада 2015 року йому стало відомо, що місцезнаходження ВДВС Алчевського МУЮ було переміщено з тимчасово непідконтрольних територій до м. Лисичанська Луганської області за адресою вул. Свердлова, 275. Тому одразу після зясування даної інформації, наказ господарського суду Луганської області від 28.04.2014 по справі № 913/300/14 було направлено до ВДВС Алчевського МУЮ (заява про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2015 № ДН-2-06-06/363/1.

На підставі вищенаведеного та враховуючи зазначені обставини, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, відносно відмови у задоволенні заяви позивача в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, оскільки вважає наявними правові підстави для її задоволення.

Щодо заміни сторони правонаступником, апеляційна інстанція вважає висновок суду ЗПостановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», утворено публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом засідання правління ПАТ «Українська залізниця» від 21.10.2015 № 1 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ «Українська залізниця» було визначено 01.12.2015. Таким чином, з 01.12.2015 ДП «Південна залізниця» фактично припинило господарську діяльність як окрема юридична особа, реорганізовано у РФ «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та є правонаступником усіх прав та обовязків ДП «Південна залізниця».

На підтвердження викладених доводів позивачем приєднана до матеріалів справи виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.12.2015 за № 21552344 стосовно ПАТ «Українська залізниця» та РФ «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», згідно з якою ПАТ «Українська залізниця» є структурною одиницею без створення юридичної особи.

Згідно із ч.1 ст.25 ГПК України (у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності субєкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені у судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив (ч.2 ст.25 ГПК України).

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується із задоволенням судом першої інстанції заяви ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» в частині заміни позивача ДП «Південна залізниця» в особі ВП «Харківська дирекція залізничних перевезень» ДП «Південна залізниця» його правонаступником ПАТ «Українська залізниця», в особі РФ «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Отже, апеляційна скарга ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» та доводи позивача приймаються до уваги та визнаються судом апеляційної інстанції такими, що не суперечать нормам діючого законодавства та підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду Луганської області відповідно частковому скасуванню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», м. Харків на ухвалу господарського суду Луганської області від 22.02.2016 у справі № 913/300/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 22.02.2016 у справі № 913/300/14 частково скасувати.

Викласти резолютивну частину ухвали господарського суду Луганської області від 22.02.2016 у справі № 913/300/14 у наступній редакції:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», м. Харків, про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та заміну сторони правонаступником задовольнити.

Поновити строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Луганської області від 28.04.2014 у справі № 913/300/14, встановивши можливість предявлення його виконання до 30.03.2017.

Замінити позивача Державне підприємство «Південна залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» Державного підприємства «Південна залізниця» його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганської області, на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця», м. Харків, суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 378, 00 грн.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: К.І. Бойченко

ОСОБА_3