номер провадження справи 4/9/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 Справа № 904/321/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Южспецконструкція, (52500, Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Чехова, буд. 38)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК в особі Регіонального відділення ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 Років радянської України, буд. 39-Д; 49044, м. Дніпропетровськ, вул. Ворошилова, буд.16)

про зобов'язання повернути кошти

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 12.11.2015р.;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 152 від 09.12.2015 р.

ОСОБА_4 довіреність № 25 від 01.03.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

15.02.2016 р. до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 р. на підставі ст., ст. 15, 17 ГПК України за підсудністю надійшла справа № 904/321/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Южспецконструкція, Дніпропетровська область, м.Синельникове до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, м. Запоріжжя в особі Регіонального відділення ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, м. Дніпропетровськ про зобов'язання повернути кошти.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2016р. справу № 904/321/16 призначено до розгляду суді ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.02.2016р. справа № 904/321/16 прийнята до розгляду, присвоєно справі № 904/321/16 номер провадження 4/9/16 судове засідання призначено на 03.03.2016 р., у сторін витребувані документи і докази необхідні для розгляду справи. У звязку із неявкою в судове засідання представника позивача розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладався до 04.04.2016 р. В судовому засіданні 04.04.2016р. оголошувалася перерва до 14.04.2016р.

В судовому засіданні 14.04.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача судове засідання 04.04.2016р. та 14.04.2016р. здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації судового процесу, а саме: програмно-апаратному комплексі Оберіг.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на приписах ст., ст. 1071, 1073 ЦК України, ст. ст. 116, 119 Бюджетного кодексу України, Законом України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні», Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті і полягають в тому, що 13.08.2014 р. між ПАТ Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ТОВ «Южспецконструкція» був укладений Договір кредитної лінії №2305/0950/2/14. 27.08.2015 року між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» укладений договір №68 на виконання робіт по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області». 04.08.2015 року Замовником за договором № 68 - Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, платіжним дорученням №623 8А025 на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» було перераховано аванс в розмірі 2036369,62 грн. з призначенням платежу «аванс на придбання матеріалів у розмірі 15% по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області». Платником є ДЖКГ (Дніпропетровське житлове комунальне господарство) та ДОДА (Дніпропетровська обласна державна адміністрація). 04.08.2015 року Замовником за договором № 68, платіжним дорученням №624 8А025 на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» було перераховано попередню оплату у розмірі 15% на роботи по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області» в розмірі 2036368,62 грн.. Платником є ДЖКГ (Дніпропетровське житлове комунальне господарство) та ДОДА ( Дніпропетровська обласна державна адміністрація). Позивач зазначає, що 12.08.2015 р. Регіональним відділенням ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» у м. Дніпропетровськ, було неправомірно списано з рахунку ТОВ «Южспецконструкція» кошти, за невиконання умов Договору кредитної лінії №2305/0950/2/14 від 13.08.2014 р., у розмірі 897506,31 грн.,що підтверджується: - меморіальним ордером №1 від 12 серпня 2015 р. на суму 27506,31 грн. та меморіальним ордером №2 від 12.08.2015 року на суму 870000,00 грн. Однак, зазначені кошти є цільовими коштами, отриманими з бюджету на виконання умов договору №68, які банк, на думку позивача, не мав права списувати з рахунку позивача. Враховуючи викладене та норми чинного законодавства, позивач просить суд позов задовольнити та визнати дії ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК в особі Регіонального відділення ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК по списанню коштів у розмірі 897 506, 31 грн. з рахунку №3110 ТОВ Южспецконструкція, здійснені 12.08.2015р., неправомірними та зобов'язати відповідача повернути на рахунок позивача кошти в сумі 897506,31 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, позов вважає безпідставним та необґрунтованим з наступних підстав. В порушення п. 4.5. Договору кредитної лінії №2305/0950/2/14 від 13.08.2014р. позивачем не виконано зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, строк сплати яких сплинув 11.08.2015 року. Станом на 12.08.2015 року заборгованість Позивача перед Відповідачем за Кредитним договором складала 897 506,31 грн. 12.08.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського рахунку на здійснення розрахунково-касового обслуговування №2101/0950/11/14. В розділі 5 Договору банківського рахунку викладено доручення Позивача на здійснення Банком договірного списання коштів з будь-яких рахунків Позивача, що повністю кореспондується з вимогами пунктів 6.1., 6.6 Інструкції про безготівкові розрахунки. В зв'язку з неповерненням позивачем частини суми кредиту та несплатою процентів за користування ним, керуючись п. 5.7. Кредитного договору та розділом 5 Договору банківського рахунку, Банк 12.08.2015р. застосував право договірного списання коштів з поточного рахунку позивача, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та повністю відповідає умовам Договору кредитної лінії №2305/0950/2/14 від 13.08.2014р. та умовам Договору банківського рахунку на здійснення розрахунково-касового обслуговування №2101/0950/11/14 від 12.08.2014р. На підставі зазначеного, відповідач просить суд в позові відмовити повністю.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2014 року між ПАТ Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» в особі начальника Регіонального відділення ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» (відповідач у справі) та ТОВ «Южспецконструкція» (позивачем у справі) був укладений Договір кредитної лінії №2305/0950/2/14. (далі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди до договору №1 від 02.03.2015р.) відповідач (Банк) надає позивачу (Позичальнику) кредит з лімітом заборгованості за кредитом (ліміт кредиту) в сумі, яка не може перевищувати 1450000, 00грн., у порядку передбаченому п.1.2 Договору, на цілі поповнення обігових коштів, строком з 13.08.2014р. по 11.08.2015р. включно зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 26% річних.

Згідно п. 2.1. Кредитного договору позичальник забезпечує виконання своїх обов'язків з повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій і штрафних санкцій, покриття можливих збитків Банку, обумовлених неналежним виконанням обов'язків позичальником по Договору, через заставу: - Транспортного засобу, що належить позичальнику на праві власності, заставною вартою 537491,0 грн.; - Транспортних засобів та обладнання, що належить майновому поручителю ТОВ «МОНОЛІТ-Д» на праві власності, заставною вартою 1936426,00 грн., та фінансового поруку: - ТОВ «МОНОЛІТ-Д» на суму зобов'язань ПОЗИЧАЛЬНИКА за Договором; - фізичної особи ОСОБА_6 на суму зобов'язань позивальника за Договором.

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди №2 від 30.06.2015р.) позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту на рахунок для обліку наданого кредиту, відкритого в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», строком не пізніше 11.08.2015р. у відповідності з термінами та розмірами які визначаються Графіком (викладеному в п.4.1. Договору). При цьому ліміт кредиту, вказаний в п.1.1 Договору, автоматично зменшується на суми, які повинні бути погашені згідно з розмірами та термінами, вказаними у графіку погашення, без укладання додаткової угоди.

Згідно з п. 4.5 Кредитного договору позичальник зобов'язався Сплачувати Банку проценти за користування кредитом на відкритий в БАНКУ рахунок нарахованих доходів, щомісяця в останній робочий день поточного місяця, за який проводиться розрахунок, але не і пізніше 5 (п'ятого) числа наступного місяця, при остаточному повному погашенні кредиту або при повному погашенні кредиту у зв'язку із (достроковим) закінченням строку кредитування - одночасно з його погашенням, а при продовженні строку дії (пролонгації) Договору - у день такого продовження (пролонгації). Якщо заборгованість за кредитом є простроченою, то строком сплати нарахованих процентів є день їх нарахування.

Згідно пункту 5.7. Кредитного договору у випадку настання строку повернення суми кредиту і/або нарахування процентів за користування ним Банк має право здійснити договірне списання коштів з рахунків Позичальника (Позивача), як в іноземній валюті, так і в грошовій одиниці України, відкритих в Банку. При здійсненні договірного списання сторони також керуються умовами щодо договірного списання договору банківського рахунку або інших правочинів, укладених між сторонами.

Крім того, як встановлено судом під час розгляду справи, 12.08.2014р. між позивачем (Клієнтом) та відповідачем (Банком) укладено Договір банківського рахунку на здійснення розрахунково-касового обслуговування №2101/0950/11/14. (далі Договір банківського рахунку).

Відповідно до п. 5.1 Договору банківського рахунку Клієнт надає Банку право договірного списання коштів або банківських металів з будь-яких рахунків Клієнта (крім окремого поточного рахунку для зарахування страхових коштів або банківських металів та/або поточного рахунку сільськогосподарського підприємства із спеціальним режимом оподаткування) та доручає БАНКУ списувати меморіальним ордером суму або масу банківських металів, необхідну для сплати заборгованості (з урахуванням штрафних санкцій та пені - за їх наявності) клієнта перед банком за надані послуги, передбачені Тарифами банку, заборгованості за іншими зобов'язаннями Клієнта за цим Договором та іншими договорами, укладеними між Банком та Клієнтом. З наданням Банку права на договірне списання коштів або банківських металів в рахунок погашення заборгованості Клієнта перед Банком за надані послуги. Клієнт не втрачає права та обов'язку самостійно сплачувати комісійні винагороди згідно з Тарифами Банку. Право договірного списання є правом, а не обов'язком Банку, а тому Клієнт не звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання Клієнт обов'язків щодо сплати вартості послуг Банку.

Банком зобовязання щодо надання відповідачу кредиту виконані належним чином та в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, факт надання відповідачу кредитних коштів не заперечуються сторонами у даній справі.

Відповідно до ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону чи договору.

Згідно зі ст., ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Частиною 2 статті 345 ГК України передбачено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, укладеного в письмовій формі між кредитором та позичальником, в якому обовязково повинно бути передбачено мета, сума і строк кредиту, умови та порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткова ставка, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, за змістом ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно вивчених матеріалів судом встановлено, що не заперечуються сторонами у даній справі, позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі у встановлені терміни та в узгоджених розмірах не виконав (в липні 2015 року (строк повернення яких сплинув 30.11.2015 року) та в серпні 2015 року (строк повернення яких сплинув 11.08.2015 року), кредитні кошти своєчасно не повертав, проценти (строк сплати яких сплинув 11.08.2015 року) за користування кредитними коштами не вносив, внаслідок чого у нього склалася заборгованість за кредитним договором у сумі 897 506, 32 грн. станом на 12.08.2015 р.

Факт наявності заборгованості у сумі 897 506, 32 грн. станом на 12.08.2015 р. відповідач не заперечив.

В зв'язку з неповерненням Позивачем частини суми кредиту та несплатою процентів за користування ним, керуючись п. 5.7. Кредитного договору та розділом 5 Договору банківського рахунку, Банк 12.08.2015р. застосував право договірного списання коштів з поточного рахунку позивача, а саме списав з рахунку №3110 ТОВ «Южспецконструкція» кошти у розмірі 897506,31 грн., що підтверджується: меморіальним ордером №1 від 12.08.2015 р. на суму 27506,31 грн. та меморіальним ордером №2 від 12.08.2015 року на суму 870000,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2015 р. між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Южспецконструкція» (позивачем, Генеральним підрядником) укладений договір №68 на виконання робіт по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області».

Згідно п.4.2. Договору №68, «Замовник, при надходженні бюджетних коштів, перераховує Генеральному підряднику аванс, у розмірі не більше 30% ціни річного обсягу робіт за Договором, згідно до Календарного графіку виконання робіт, протягом трьох місяців, з моменту надходження коштів, для придбання Підрядником необхідних для виконання кожного виду робіт, матеріалів, обладнання, конструкцій та виробів у порядку, передбачених Постановами Кабінету Міністрів України від 27.12.01 №1764 «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» та від 09.10.06 №1404 «Питання попередньої оплати товарів, робіт, послуг, що закуповуються за бюджетні кошти». Генеральний підрядник зобов'язується, згідно з Постановами КМУ від 27.12.01 №1764 використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт, матеріалів, обладнання, конструкцій, виробів та послуг протягом 3-х місяців після одержання авансу . По закінченні 3-х місячного терміну невикористані суми авансу (попередньої оплати) повертаються Замовнику з нарахуванням річної відсоткової плати на рівні облікової ставки Національного банку України із застосуванням коефіцієнта 1,2.

04.08.2015 року Замовником за договором № 68 - Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, платіжним дорученням №623 8А025 на поточний рахунок ТОВ «Южспецконструкція» в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» було перераховано аванс в розмірі 2036369,62 грн. з призначенням платежу «аванс на придбання матеріалів у розмірі 15% по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області». Платником є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

04.08.2015 р. Замовником за договором № 68, платіжним дорученням №624 8А025 на поточний рахунок ТОВ «Южспецконструкція» в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» було перераховано попередню оплату у розмірі 15% на роботи по об'єкту «Захист від підтоплення та затоплення вулиць Київська, Молодогвардійська, Харківська, Георгієвського, Жлоби, м. Синельникове, Дніпропетровської області» в розмірі 2036368,62 гривень. Платником є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій відповідача по списанню коштів у розмірі 897 506, 31 грн. з рахунку №3110 ТОВ Южспецконструкція, яке було здійснено 12.08.2015р., неправомірними та зобов'язання відповідача повернути на рахунок позивача кошти в сумі 897506,31 грн., з тих підстав, що зазначені кошти є цільовими коштами, отриманими з бюджету на виконання умов договору №68 від 27.08.2015р., які банк, не мав права списувати з рахунку позивача.

Суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 2 статті 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Визначення терміну «списання договірне» надано в пункті 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001р. № 2346-ІП (далі - Закон № 2346-Ш) та в пункті 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21.04.2004 р. №22 (далі - Інструкція про безготівкові розрахунки), а саме - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Статтею 26 Закону № 2346-Ш визначено, що платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб (пункт 26.1. статті 26 Закону № 2346-Ш). Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком (п.26.3. статті 26 Закону № 2346-Ш). У разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг (п. 26.4. статті 26 Закону № 2346-ІП).

Відповідно до вимог статей 22, 26 Закону № 2346-ІП ініціювання переказу при договірному списанні, зокрема, здійснюється банком меморіальним ордером.

Згідно з абзацом 1 пункту 6.5. Інструкції про безготівкові розрахунки, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Згідно пункту 5.7. Кредитного договору, укладеного між сторонами у справі, у випадку настання строку повернення суми кредиту і/або нарахування процентів за користування ним Банк має право здійснити договірне списання коштів з рахунків Позичальника (Позивача), як в іноземній валюті, так і в грошовій одиниці України, відкритих в Банку. При здійсненні договірного списання сторони також керуються умовами щодо договірного списання договору банківського рахунку або інших правочинів, укладених між сторонами.

Крім того, право Банку на договірне списання коштів на його користь, також передбачено умовами розділу 5 Договору банківського рахунку, саме в цьому розділі Договору банківського рахунку викладено доручення Позивача на здійснення Банком договірного списання коштів з будь-яких рахунків Позивача, що повністю кореспондується з вимогами пунктів 6.1., 6.6 Інструкції про безготівкові розрахунки.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що договірне списання коштів з рахунків клієнтів по суті не є примусовим стягненням коштів, як стверджує позивач.

Відповідно до визначення наведеного в п. 1.39 статті 1 Закону № 2346-ІП «списання примусове», примусовим визнається списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. «Договірним списанням» є списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Отже, підписанням Кредитного договору та Договору банківського рахунку Позивач надав Банку згоду на розпорядження його рахунком в порядку і у випадках встановлених зазначеними договорами, зокрема у разі наявності невиконаних зобов'язань перед Банком.

Таким чином, чинним законодавством України Банку надано право списувати кошти з рахунку клієнта без його розпорядження у випадку, якщо таке право передбачено договором, укладеним між Банком та клієнтом (Позивачем). Тож виключною і достатньою правовою підставою для здійснення Банком списання заборгованості за Кредитним договором з рахунку Позивача є передбачене в Кредитному договорі та Договорі банківського рахунку право Банка на проведення такого договірного списання.

Щодо твердження позивача, що списані кошти є цільовими (бюджетними) коштами, а сам позивач є одержувачем бюджетних коштів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до пункту 4 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій;

Згідно з вимогами п. 11 ч. 1 ст. 2 БК України бюджетними коштами (коштами бюджету) є належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету.

Відповідно до вимог пункту 47 частини 1 статті 2 БК України розпорядником бюджетних коштів є бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету;

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 2 БК України одержувачем бюджетних коштів є суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Статтею 43 БК України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Казначейське обслуговування бюджетних коштів, зокрема, передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

Отже, в разі, якщо Позивач вважає, що він є одержувачем бюджетних коштів при виконанні договору № 68 від 27.07.2015 р., надходження та використання коштів за вищевказаним договором повинно проводитись виключно через рахунки відкриті у органах Казначейства України.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що кошти, які були списані Відповідачем, були виділені Позивачеві на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, як того вимагає чинне бюджетне законодавство.

Стосовно твердження позивача, про те, що кошти, які знаходяться на поточному рахунку позивача є бюджетними коштами суд зауважує наступне.

Кошти, що згідно Кредитного договору, були списані Банком в порядку договірного списання було розміщено на рахунку 3110, відкритому на ім'я позивача.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні (далі - банки) поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання регулюються, зокрема, Інструкцією про порядок відкриття використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. N 492 (надалі - Інструкція № 492).

Главою 5 Інструкції № 492 передбачено порядок використання коштів за поточними рахунками суб'єктів господарювання.

Пунктом 5.1. Інструкції № 492 встановлено, що за поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно вимог Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 р. № 280, на рахунках класу 2 відображаються операції банків з клієнтами.

Так, зокрема, рахунки 2600 (саме з рахунку 2600 було проведено договірне списання коштів Позивача) призначені для обліку коштів на вимогу суб'єктів господарювання, а саме для обліку вкладів (депозитів) на вимогу суб'єктів господарювання (крім небанківських фінансових установ), у тому числі поточні рахунки суб'єктів господарювання та розрахунки за ними; надані кредити, овердрафт.

Для обліку цільових коштів на вимогу суб'єктів господарювання відкриваються та призначені рахунки 2604, а для обліку коштів бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів цільового характеру відкриваються та призначені рахунки 2544.

Як вже зазначалось вище, договірне списання Банком було проведено з рахунку 3110, тобто з рахунку призначеного для обліку коштів, що належать Позивачеві як суб'єкту господарювання.

Жодною нормою чинного законодавства на Банк не покладено обов'язку відслідковувати джерела надходження коштів на поточні рахунки клієнтів 2600.

Щодо твердження Позивача про те, протизаконні дії посадових осіб відповідача по списанню коштів з рахунка Позивача призвели до порушення вимог ч.2 статті 119 БК України спростовується наступним.

Відповідно до вимог ст. 119 БК України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають:- бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); - напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; - бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Статтею 117 Кодексу визначені заходи впливу, які можуть застосовуватися до учасників бюджетного процесу за порушення бюджетного законодавства.

У відповідності до вимог статті 121 БК України посадові особи, з вини яких допущено порушення бюджетного законодавства, несуть цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законом. Порушення бюджетного законодавства, вчинене розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, може бути підставою для притягнення до відповідальності згідно з законами України його керівника чи інших відповідальних посадових осіб, залежно від характеру вчинених ними діянь.

Банк не є учасником бюджетного процесу, а працівника Банку не зобов'язані та не уповноважені відслідковувати цільове використання бюджетних коштів у розумінні вимог Бюджетного кодексу України.

Отже, позивачем не доведено порушень відповідачем норм чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на п. 32.3.2. ст. 32 та п.34.2 ст. 34 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» не регулює порядок договірного списання коштів, як то зазначає позивач, а стосується помилкового переказу коштів з рахунку неналежного платника, що не відноситься до правовідносин, які виникли в даному випадку між сторонами у справі.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. (ст. 43 ГПК України).

Згідно зі ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача по списанню коштів у розмірі 897 506, 31 грн. з рахунку позивача №3110 неправомірними та зобов'язання відповідача повернути на рахунок позивача кошти в сумі 897506,31 грн.

Доводи позивача в обґрунтування позовних вимог суд визнав хибними та недоведеними.

Заперечення відповідача судом враховані при прийнятті рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у доведені спору до суду, судові витрати до відшкодування не присуджуються.

Керуючись ст., ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Южспецконструкція, Дніпропетровська область, м.Синельникове до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК в особі Регіонального відділення ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ІНДУСТРІАЛБАНК, м. Запоріжжя відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 15 квітня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.