ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.04.2016 Справа № 905/273/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Харакоза К.С., при секретарі судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ,

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Горлівка, Донецька область,

про стягнення 3000000 гривень,

За участю:

представник позивача Левицька А.В, (за довіреністю);

представник відповідача не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Горлівка, Донецька область, про стягнення 3000000 гривень, з яких: 650034,00грн. - заборгованість за кредитом; 1363265,75грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 913081,25грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Представник позивача в судове засідання 04.04.2016р. з'явився, наполягав на задоволені позову в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, представника не направляв, своїм правом. на участь в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2008р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №16-Д/08 від 11.04.2008р.

Відповідно до пункту 1.1 Договору - Банк при наявності вільних грошових коштів, зобов'язується надати кредит відповідно до п. А.1 цього Договору, з лімітом і на цілі, вказані в п А.2, не пізніше 5 днів з моменту, вказаному в 3-му абз. п. 2.1.2 в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, винагороди та у встановлені цим договором строки. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.

Ліміт цього договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 22.05.2008р., складає 650000,00грн. на наступні цілі: придбання крупної партії канцелярських товарів, оплата виконаних робіт і наданих послуг, оплата податкових платежів, поповнення оборотних коштів на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього Договору, а також - по 34грн. для уплати за реєстрацію предметів застави в Державний Реєстр обтяжень рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами п.2.1. по кожному договору застави. (пункт А.2. Договору).

Строки повернення кредиту - 11.04.2011р. (пункт А.3. Договору).

Зобов'язання Позичальника за цим договором забезпечуються: Договором іпотеки, договором застави товару в обороті, договорами поруки (пункт А.5. Договору).

За користування кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 20% річних (п.А.6. Договору).

При порушенні позичальником обов'язків будь-яких зобов'язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.А.7. Договору).

Датою уплати процентів є 25-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачено в п.7.3. При несплаті процентів у вказаний строк вони вважаються простроченими (окрім випадків розірвання договору згідно п.2.3.2.) (п.А.8. Договору).

Позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування в розмірі 0,42% від встановленого ліміту на цілі, відмінні від сплати страхових платежів, вказаних в п.А.2., в поточну дату сплати процентів. Сплата процентів здійснюється в гривні. У випадку. якщо кредит виданий в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Нарахування винагороди здійснюється в дату сплати (п.А.10. Договору).

Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом в розмірі 3% від суми ліміту кредитної лінії, встановленого договором. Винагорода сплачується банку одноразово, при першому наданні кредитних коштів позичальнику згідно договору, а також при кожній зміні умов кредитного договору. Сплата винагороди здійснюється у гривні. У випадку. якщо кредит виданий в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Нарахування винагороди здійснюється в дату сплати (п.А.11. Договору).

У випадку порушення позичальником зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2., 4.1., 4.2., 4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2., 2.2.3., 2.2.16., 2.3.2., винагорода , передбачена в п.2.2.5., 4.4., 4.5., 4.6., позичальник виплачує банку за кожен місяць порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, но не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку. якщо кредит виданий в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату щоденного нарахування (п.А.5.1. Договору).

Поясненнями представника позивача, поданою виписками з рахунку відповідача за період з 11.04.2008р. по 04.02.2016р., поданим позивачем розрахунком заборгованості, меморіальними ордерами, підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у розмірі 650000,00 гривень.

У зв'язку з простроченням сплати кредитних платежів, позивачем здійснено розрахунок пені станом на 13.11.2015р. Так, відповідно до даних такого розрахунку позивачем нараховано пеню в сумі 913081,25 гривень.

Як вбачається з позову, позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе договірних зобов'язань та направлені на стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 3000000,00 гривень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно п. 1, ч. 1 ГПК України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.2 ст.1069 Цивільного Кодексу України, права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1046 Цивільного Кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності (ст.41 Закону України «Про Національний банк України»).

Відповідно до п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженою Правлінням Національного банку України №254 від 18.06.2003р., виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Поясненнями представника позивача, поданими виписками з рахунку відповідача за період з 11.04.2008р. по 28.07.2015р., поданим позивачем розрахунком заборгованості, меморіальними ордерами, підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у розмірі 650000,00 гривень.

Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 28.07.2015р. склала: 2086918,75 гривень, з яких: 650034,00грн. - заборгованість за кредитом; 1363265,75грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується виписками з рахунків відповідача за період з 11.04.2008р. по 28.07.2015р., меморіальними ордерами.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту в повному обсязі, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 913081,25грн., суд приходить до висновків про часткове задоволення позову в цій частині.

Як встановлено судом пеня нарахована позивачем за період з 28.05.2008р. по 13.11.2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

П. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. N 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" встановлено, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до п.5 розділу 1 включено м.Горлівка.

З огляду на викладене обґрунтованим можна вважати нарахування позивачем пені лише за період до 14.04.2014 року, отже позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню та підлягають стягненню за період з 28.05.2008 року по 13.04.2014 року (включно) у розмірі 789560,24 гривень.

В решті вимог про стягнення пені суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні питання щодо розподілу господарських витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2.23. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може:

зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК);

у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

При цьому, оскільки спір виник з вини відповідача, враховуючи ненадання позивачем доказів зарахування до державного бюджету, а також керуючись принципом справедливості суд стягує 45000,00 грн. судового збору з відповідача в доход бюджету, що узгоджується з приписами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Горлівка, Донецька область, про стягнення 3000000 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) заборгованість за Договором №16-Д/08 від 11.04.2008р. в розмірі 2802859,99 гривень (з яких: 650034,00грн. - заборгованість за кредитом; 1363265,75грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 789560,24грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором), судовий збір у розмірі 45000,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2016 року.

Суддя К.С. Харакоз