РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016Справа №910/873/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промінвест К"

до державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України"

про внесення змін до договору поставки №ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку № 2 до нього

Представники сторін:

від позивача: Кайло І.Ю. - представник за довіреністю № б/н від 10.12.2015 року

від відповідача: Євтєєва О.М. - представник за довіреністю № 8622 від 10.12.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Промінвест К" до державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" про внесення змін до договору поставки №ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2015 року між ним та державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" укладено договір поставки № ЦУПП-04/0047/15.

29.10.2015 року позивач звернувся до відповідача повідомленням-пропозицією щодо проведення переговорів для перенесення строку поставки товару, та підписання додаткових угод до договору, з копією документів, які підтверджують обставини для перенесення строків.

04.12.2015 року позивач отримав відмову відповідача в якій зазначено, що відповідно до Закону №1197-VII, відсутні підстави внесення змін до вказаного договору.

У зв'язку з вищезазначеним позивач звернувся до суду з вимогами: змінити умови п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього в частині графіку поставки товару та строку дії договору; продовжити строк дії договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року до 30.04.2016 року; змінити п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього з жовтня-листопада-грудня 2015 року на лютий-березень-квітень 2016 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.01.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.02.2016 року.

03.02.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2016 року.

В судове засідання 09.02.2016 року представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.01.2016 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010, але 09.02.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача подав клопотання про заміну сторони її правонаступником.

Представник відповідача виконав вимоги ухвали суду від 22.01.2016 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.02.2016 року розгляд справи відкладено на 14.03.2016 року, у зв'язку із неявкою представника позивача у судове засідання.

14.03.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив суд: змінити умови п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього в частині графіку поставки товару та строку дії договору; продовжити строк дії договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року до 30.06.2016 року; змінити п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього з жовтня-листопада-грудня 2015 року на квітень-травень-червень 2016 року.

В судове засідання 14.03.2016 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 09.02.2016 року.

Представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.03.2016 року задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів. Розгляд справи відкладено на 04.04.2016 року.

В судовому засіданні 04.04.2016 року представник відповідача підтримав подане клопотання про заміну сторони її правонаступником в якому проси замінити відповідача, а саме державне підприємство "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" на його правонаступника публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», оскільки на виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яка набула чинності 29.09.2015, в установленому порядку 21.10.2015 р. проведено державну реєстрацію ПАТ «Укрзалізниця» (), яке розпочало свою роботу з 01.12.2015 року.

ПАТ «Укрзалізниця» згідно з Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

На базі державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" утворено відокремлений підрозділ ПАТ «Укрзалізниці», який не має статусу юридичної особи - філія «Центр управління промисловістю «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України».

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Відповідно до ч. 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 2 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Порядок внесення відповідного запису, перелік необхідних дій та документів, встановлюється Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV.

Відповідно до статті 106 Цивільного кодексу України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Однак, з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб № 21861691 станом на 04.04.2016 року, вбачається, що державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" перебуває в процесі припинення: в стані припинення за рішенням засновників.

У зв'язку з чим, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про заміну сторони її правонаступником.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

29.10.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Промінвест К" (постачальник) та державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (покупець) укладено договір поставки № ЦУПП-04/0047/15.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язується на протязі 2015 року поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації до договору, а покупець - прийняти і оплатити такий товар згідно умов договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що строк поставки товару: відвантаження товару проводиться рівними партіями протягом місяця після письмової заявки покупця або згідно графіку поставки.

Відповідно до додатку № 2 до договору: Графік поставки по періодам: - жовтень 2015 року; листопад 2015 року та грудень 2015 року.

Повідомленням вих. №6/11-15 від 27.11.2015 року позивач звернувся до відповідача з проханням про внесення змін договорів поставки щодо термінів поставки товару.

У відповідь листом вих. № ЦУПП-8/4897/2 від 30.11.2015 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для внесення змін до договорів з огляду на норми Закону України "Про здійснення державних закупівель".

29.10.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки, відповідно до якої внесено зміни до п.3.1, 3.3, 13.1 договору (сума договору, ціна товару, додатки до договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив про те, що з технічних причин, як зазначено в чисельних повідомлення заступника Голови комітету з конкурсних торгів, які не залежать від його волі, конкурсні торги на закупівлю «Деревина, розпиляна чи розколота вздовж, розділена на шари або лущеної, завтовшки більше ніж 6 мм; шпали дерев'яні до залізничних або трамвайних колій, не просочені (Вироби з деревини)» переносились з липня по вересень 2015 року, тому позивач об'єктивно не може виконати умови договору у відповідності до графіку поставок, пройшов досить тривалий час, а отже, виконати зобов'язання в передбачений тендерною документацією строк для позивача стало неможливим, а відтак, зважаючи на процедуру укладення договорів, передбачену Законом України "Про здійснення державних закупівель", перенесення комітетом з конкурсних торгів розкриття пропозицій конкурсних торгів, неможливість учасниками тендерних закупівель внести зміни до документації конкурсних торгів та змінити пропозицію конкурсних торгів щодо термінів поставки та строку дії договорів спричинило зміну обставин (внаслідок чого, виконати зобов'язання в передбачений тендерною документацією строк стало неможливим). Позивач стверджує про те, що це зумовлено причинами, які позивач не міг усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

Укладені між сторонами правочини за своєю правовою природою є договорами поставки, договорами про державну закупівлю.

Процедура укладення вищевказаних договорів визначена нормами Законом України "Про здійснення державних закупівель" та передбачає кілька етапів з конкретно визначеними строками.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу положень п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до норм ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно з п.12.3 договору поставки істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язання сторонами у повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару, у разі виникнення документального підтвердження об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі конкурсної документації від 18.06.2015 відповідачем були проведені відкриті торги, внаслідок чого 29.10.2015 року між сторонами укладено договір поставки на умовах цієї документації. При цьому, відповідно до умов конкурсної документації графіком поставки товару до цих договорів було визначено одну з істотних умов договору, а саме строк поставки товару: протягом жовтня - грудня місяців 2015 року, а строк дії договору був визначений сторонами до 31.12.2015 року. Як зазначає позивач, а відповідач не заперечує, розкриття пропозицій конкурсних торгів неодноразово переносилося комітетом з конкурсних торгів з об'єктивних причин та фактично відбулося 23.09.2015 року, договір на поставку між сторонами був укладений 29.10.2015 року на умовах конкурсної документації від 18.06.2015 року, що позбавило позивача можливості виконати зобов'язання в передбачений тендерною документацією строк. При цьому, обидві сторони зацікавлені в належному та повному виконанні умов укладених між ними договорів.

Необхідність внесення змін до умов спірних договорів виникла через об'єктивні обставини, які не залежали від волі позивача, а отже, відповідно до змісту п. 4 ч.5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися зокрема у випадку продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки запропоновані позивачем зміни не призведуть до збільшення сум, визначених в договорах, позивачем документально доведено суду необхідність внесення змін до договорів внаслідок дії об'єктивних обставин, суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Згідно з частиною 3 статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Промінвест К" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, ) та державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (03038, м. Київ, вулиця Федорова, будинок 32, ) та додатку №2 до нього в частині графіку поставки товару та строку дії договору.

3. Продовжити строк дії договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року до 30.06.2016 року.

4. Змінити п.1.1 та п.5.1 договору поставки № ЦУПП-04/0047/15 від 29.10.2015 року та додатку №2 до нього з жовтня-листопада-грудня 2015 року на квітень-травень-червень 2016 року.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 13.04.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий