КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа№ 910/9260/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

за участі представників:

ТОВ "ВІКС" - Чмель О.І., довір. б/н від 21.03.2016

ОСОБА_3 (особисто, відео конференція)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"ВІКС"

на постанову Господарського суду міста Києва від 24.06.2015

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2014

у справі №910/9260/14 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_3

до товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2014 прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_3 про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Трансмарі", ухвалою від 11.06.2014 порушено провадження у справі №910/9260/14. Постановою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №910/9260/14 ТОВ "Трансмарі" (ідентифікаційний код 30735894) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гуцал Т.М. (свідоцтво №1035 від 03.06.2013).

Не погоджуючись, ТОВ "ВІКС" в особі ОСОБА_5, діючого на підставі довіреності від 15.01.2015 виданої ТОВ "ВІКС" в особі директора товариства - ОСОБА_6 звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2014 та постанову Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №910/9260/14 та припинити провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги ТОВ "ВІКС" сформовано колегію у складі суддів: Верховець А.А. - головуючий, Доманська М.Л., Сотніков С.В. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 ТОВ "ВІКС" було відновлено строк звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2014 та постанову від 24.06.2015 у справі №910/9260/14, апеляційну скаргу прийнято до провадження, її розгляд призначено на 15.03.2016.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваної ухвали та постанови, апелянтом зазначено про порушення норм матеріального, процесуального права, що призвели до прийняття неправильних рішень, помилкового порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема, оскільки при зверненні з заявою про порушення провадження у справі не було сплачено судовий збір. Вказано на те, що провадження порушено за заявою ОСОБА_3, який при зверненні зазначав, що є інвалідом ІІ групи і відповідно звільнений від необхідності сплати збору, проте, як встановив апелянт вказана особа таким не є.

Наведені доводи і міркування, висновки щодо зловживання ініціюючим кредитором процесуальними правами, необґрунтованого прийняття судом першої інстанції інших рішень у межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Трансмарі", які не є предметом розгляду за цією скаргою, у т.ч. щодо визнання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області кредитором боржника, незалучення до участі в справі ТОВ "ВІКС", яке є власником 95% складеного статутного капіталу боржника, що і права ОСОБА_5, який є учасником як ТОВ "ВІКС", так і ТОВ "Трансмарі" були порушені в такий спосіб.

14.03.2015 від представника апелянта ОСОБА_8 надійшли заяви про залучення до справи додаткових доказів в підтвердження наявності активів боржника: витяг з реєстру прав власності від 15.02.2006 та витяг з державного реєстру іпотек від 13.07.2012, клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю ОСОБА_8 бути присутнім в судовому засіданні 15.03.2016 у зв'язку з хворобою в підтвердження чого надано копію довідки медичного центру. Документи належним чином не були засвідчені, оформлені з суттєвими порушеннями вимог ДСТУ 4163-2003, разом з тим, від ОСОБА_3 надійшла заява про участь в засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 заявлені клопотання були задоволені, документи долучені до матеріалів, розгляд справи відкладено на 06.04.2016, в установленому порядку зобов'язано Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області забезпечити проведення відеоконференції у справі та участь в засіданні ОСОБА_3 Про місце і час розгляду апеляційної скарги всі з учасників провадження у справі були повідомлені належним чином, про що матеріали справи містяться відповідні докази, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.

В судовому засіданні 06.04.2016, в якому в режимі відеоконференції взяв участь ОСОБА_3, представник апелянта, ТОВ "ВІКС" в особі Чмелі О.І., діючої на підставі довіреності від 21.03.2016 виданої ТОВ "ВІКС" в особі генерального директора товариства - ОСОБА_9, було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_5 у справі №6-2808 ск16. Зважаючи на висловлені припущення щодо ліквідації ТОВ "ВІКС" в процесі розгляду представником надано на огляд оригінал довіреності, засвідчено, що товариство не ліквідоване.

Розглянувши заявлене клопотання, колегією суддів його відхилено як необґрунтоване. Предметом розгляду (перегляду) суду касаційної інстанції в даному випадку є касаційна скарга, подана на ухвалу суду апеляційної інстанції від 16.10.2015, якою відмовлено в поновленні строку апеляційного оскарження заочного рішення місцевого загального суду від 25.12.2008, яким підтверджувалась безспірність грошових вимог ОСОБА_3 до ТОВ "Трансмарі" при зверненні з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство. Як на момент прийняття оскарженої ухвали від 21.05.2014, так і постанови від 24.06.2015, до теперішнього часу включно рішення не скасовано, в апеляційному порядку чи то в порядку визначеному ч. 1 ст. 228 ЦПК України не переглядається і не переглядалось.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду у випадках, передбачених ст. 106 цього Кодексу, п. 1 якої встановлено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Статтею 8 Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013) встановлено, що ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Згідно з ст. 99 ч. 5-6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство. В апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з наявних матеріалів, у травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання банкрутом ТОВ "Трансмарі". Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2014 за вказаною заявою було порушено провадження у справі, вказана ухвала не була оскаржена у т.ч. ТОВ "ВІКС" у цій справі. Вказаною ухвалою встановлено як наявність підстав порушення провадження у справі, так і обґрунтованість поданої заяви, судом зокрема встановлено наявність заборгованості ТОВ "Трансмарі" перед ОСОБА_3 у розмірі 477000 грн, підтверджена заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №2-5345 від 25.12.2008 та постановою про відкриття виконавчого провадження №38746516 від 08.07.2013.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону).

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону, зокрема, передбачено, що господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. На підтвердження наявності зазначених пільг заявником було надано відповідні документи, які, як вказано вище, вже були визнані достатніми рішенням (ухвалою) суду, яке не оскаржено у т.ч. і ТОВ "ВІКС" за поданою скаргою.

В засіданні суду апеляційної інстанції 05.04.2016 в режимі відеоконференції ОСОБА_3 у т.ч. й підтверджено, що той до теперішнього часу користується вказаними пільгами. ТОВ "ВІКС" були наведені доводи і міркування щодо відсутності відповідного статусу, долучені окремі з доказів в підтвердження викладених обставин, разом з тим, колегія суддів відхиляє такі доводи з мотивів викладених вище, оскільки й такі стосуються переоцінки вже встановлених судом обставин.

Ухвалою попереднього засідання від 17.09.2014 було визнано кредиторами у справі №910/9260/14 по відношенню до боржника: ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 477000 грн - вимоги четвертої черги; Лівобережну міжрайонну виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з грошовими вимогами на суму 422,24 грн - вимоги другої черги; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Трансмарі".

24.09.2014 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Київського міського центру зайнятості з грошовими вимогами на суму 267,64 грн - ухвалою суду від 29.09.2014 заяву прийнято до розгляду та зобов'язано розпорядника майна надати письмові пояснення щодо її розгляду. 20.10.2014 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області з грошовими вимогами до боржника на суму 5234813,15 грн - ухвалою від 22.10.2014 Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2014 визнано кредитором ТОВ "Трансмарі" Київський міський центр зайнятості з грошовими вимогами на суму 267,64 грн - вимоги третьої черги, зобов'язано розпорядника майна внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 задоволено заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про відстрочення сплати судового збору; прийнято та призначено заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області з грошовими вимогами до боржника на суму 5234813,15 грн до розгляду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.05.2006 у справі №16/202 стягнуто з ТОВ "Трансмарі" до державного бюджету 162568,44 грн основного боргу та 9212,84 грн - пені. Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.01.2008. у справі №24/242 стягнуто з ТОВ "Трансмарі" до державного бюджету 208708,35 грн основного боргу та 2516,59 грн - пені (по квітень 2007 року включно). Також, регіональним відділенням в порядку ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" нараховано 23797,31 грн - сума заборгованості з орендної плати за договором оренди за період з травня 2007 по 18 червня 2007.

Безспірність вищезазначеної заборгованості також підтверджується постановою Господарського суду м. Києва від 09.11.2009 у справі №50/567, відповідно до якої ТОВ "Трансмарі" визнано банкрутом, а Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області визнано кредитором до банкрута з майновими вимогами на суму 406803,53 грн (заборгованість з орендної плати у розмірі 395074,10 грн та пеня 11729,43 грн.).

Відповідно до Акту оцінки збитків, які завдано державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, станом на 30.05.2013 внаслідок розкрадання (нестачі, знищення, псування): 114 одиниць державного майна зі складу ЦМК "Автогосподарство", ТОВ "Трансмарі" нанесено збитків на суму 395229,89 грн.

12.08.2013 здійснено розрахунок збитків, які завдано державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області внаслідок неправомірних дій ТОВ "Трансмарі" з грошовими коштами та складені відповідні акти оцінено збитки на загальну суму - 84123,55 грн.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості колісних транспортних засобів у кількості 41 одиниця переданих в оренду ТОВ "Трансмарі" (з метою повернення об'єкта в державну власність і визначення розміру збитків, нанесених об'єкту за час оренди), вартість колісних транспортних засобів зі складу ЦМК "Автогосподарство" складає 1422927 грн.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, через невиконання Орендарем дій щодо повернення майна із оренди, згідно з рішенням Господарського суду Донецької області від 18.06.2007 у справі №20/96пд, Регіональне відділення вимагає від ТОВ "Трансмарі" сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення з 01.07.2011 по 10.06.2014 включно 1881209,24 грн.

Відповідно до п. 15 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди залишок коштів амортизаційного фонду зараховується до державної частки у майні орендного підприємства.

Відповідно до заяви зазначено, що листом від 14.02.2013 №5 ТОВ "Трансмарі" надало відомості нарахування амортизації по основних засобах, що входять до складу ЦМК "Автогосподарство". Орендар повідомляв, що використання амортизаційного фонду протягом періоду оренди не проводилось. Станом на 30.06.2012 залишок невикористаного амортизаційного фонду становить 1044519,94 грн.

В підтвердження вищезазначених кредиторських вимог до ТОВ "Трансмарі" до заяви Фонду державного майна України по Донецькій області додано копії відповідних документів. Розпорядником майна ТОВ "Трансмарі" арбітражним керуючим Микитьоном В.В. визнано та включено до реєстру вимог кредиторів, а саме 3341874,48 грн з віднесенням до четвертої черги задоволення, 1892938,67 грн віднесенням до шостої черги задоволення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна. На підставі вищевикладеного судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що заявлені кредиторські вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області підлягають визнанню. Ухвалою суду від 01.12.2014 задоволено клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про відстрочення сплати судового збору, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. У зв'язку із задоволенням вимог кредитора до боржника, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області зобов'язане сплатити судовий збір.

У відповідності до Закону про банкрутство розпорядником майна належним чином, (цінними листами з описом вкладення) повідомлено всіх кредиторів про дату та час проведення перших зборів кредиторів ТОВ "Трансмарі". Відповідно до 26 Закону учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом та внесені до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 4 цієї статті конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

Перші збори кредиторів вважаються повноважними, якщо на них присутні кредитори, що мають не менше ніж дві треті голосів. Наступні збори вважаються повноважними у разі присутності на них кредиторів, що мають більше половини голосів (ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство).

Однак, збори кредиторів боржника, які були організовані до проведення на 05.11.2014 не відбулися, оскільки для участі у них з'явився лише один кредитор - Київський міський центр зайнятості, загальна кількість голосів якого складає 0,27 голосу, через що не було досягнуто встановленого ч. 2 ст. 26 Закону України про банкрутство кворуму, необхідного для проведення перших зборів кредиторів боржника. Решта кредиторів, а саме: ОСОБА_3 та Лівобережна міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на призначені збори кредиторів не з'явилися, про причини не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 визнано заявлені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області грошові вимоги до боржника на загальну суму 5234813,15 грн., з яких 3341874,48 грн - вимоги четвертої черги, 1892938,67 грн - вимоги шостої черги; зобов'язано розпорядника майна ТОВ "Трансмарі" арбітражного керуючого Микитьона В.В. включити заявлені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області вимоги до реєстру вимог кредиторів; стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 1218 грн за подання до Господарського суду міста Києва заяви про визнання кредитором на суму 5234813,15 грн.

Частина 8 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів відносить з-поміж іншого звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка відповідає вимогам, передбаченим цим Законом. На засіданні комітету кредиторів 27.05.2015 було вирішено клопотати перед Господарським судом міста Києва про визнання ТОВ "Трансмарі" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; визначення арбітражного керуючого за допомогою системи з відбору кандидатів в якості ліквідатора банкрута (Протокол №1 від 27.05.2015).

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що станом на 24.06.2015 повідомлень про виконання боржником грошових зобов'язань не надходило, також не надходило заяв від потенційних інвесторів щодо оздоровлення фінансового становища боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених цим Законом. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закон вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження по справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом. У судовому засіданні встановлено, що під час проведення процедури розпорядження майном наявних активів боржника, за рахунок яких можливо погасити існуючу заборгованість перед кредиторами, розпорядником майна не знайдено.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, своєчасно здійснена публікація в офіційному друкованому органі з метою виявлення кредиторів та санаторів боржника, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, створено комітет кредиторів, проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, подано клопотання щодо введення процедури ліквідації, відсутні пропозиції щодо санації боржника або укладення мирової угоди, господарський суд приходить до висновку щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражний керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Комітетом кредиторів, вирішено клопотати перед судом про визначення арбітражного керуючого за допомогою системи з відбору кандидатів в якості ліквідатора банкрута.

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство затверджується Пленумом Вищого господарського суду України за погодженням з державним органом з питань банкрутства.

24.06.2015 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, визначено арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну (свідоцтво № 1035 від 03.06.2013). На підставі вищевикладеного, суд обґрунтовано ухвалив призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну. Інших кандидатур арбітражних керуючих про призначення їх ліквідатором боржника через канцелярію суду не надійшло.

Судом небезпідставно встановлено, що вимоги комітету кредиторів в частині прийняття постанови про визнання боржника ТОВ "Трансмарі" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури є обґрунтованим та заявленими в рамках приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ТОВ "Трансмарі" підлягає визнанню банкрутом з відповідними процесуальними наслідками.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

З урахуванням викладеного, розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву, усних і письмових пояснень, реплік представників учасників провадження у справі в засіданнях суду, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, колегія суддів вбачає доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, які не є підставою зміни чи скасування оскаржених ухвали та постанови, рішення суду такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "ВІКС" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2014 у справі №910/9260/14 залишити без змін.

3. Постанову Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі №910/9260/14 залишити без змін.

4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 08.04.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков