ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 квітня 2016 року Справа № 927/1064/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Панової І.Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на ухвалувід 19.01.2016 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 927/1064/15 господарського суду Чернігівської області
за заявою боржникатовариства з обмеженою відповідальністю "РТК-2013"
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Подана державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі -ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) касаційна скарга від 02.02.2016 № 357/9/26-55-10 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, заявником оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 16.11.2015 повернуто скаржнику без розгляду по суті.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015).

Однак, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві в порушення викладених вище норм до касаційної скарги не додано докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування викладеного у скарзі клопотання про звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги посилається на те, що кошторисом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на 2015 рік, затвердженого 25.05.2015, по видатках КЕКВ 2800 кошти відсутні, у зв'язку з чим у скаржника не було можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі. Крім того, як вказав заявник, Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" станом на 18.01.2016 не виділено коштів податковому органу на сплату судового збору, а також станом на 21.01.2016 кошторис на 2016 рік для ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не затверджено.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши доводи та докази скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись нормами ст. ст. 4, 5, 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113, ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 927/1064/15.

2. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 927/1064/15 повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді О.Є. Короткевич

І.Ю. Панова