РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №905/1241/15

За позовом військового прокурора Донецького гарнізону в інтересах держави в особі
1) Міністерства оборони України,
2) ІНФОРМАЦІЯ_1
до 1) Першотравневої районної ради Донецької області,
2) Управління Пенсійного фонду Першотравневого району Донецької області,
3) Кабінету Міністрів України
третя особа, яка не має самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання незаконним рішень органів місцевого самоврядування та розпорядження Кабінету Міністрів України, визнання незаконним свідоцтв про право власності та відновлення правового становища

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.
Суддя Карабань Я.А.
Суддя Мельник В.І.

Учасники судового процесу:
від прокуратури: Гліган С.О. за посвідченням від 30.04.2015р.;
від позивача-1: Тужиков М.А. за довіреністю від 18.05.2015р.;
від позивача-2: Хірний Д.С. за довіреністю від 04.01.2016р.;
від відповідача-1: Петрученя І.В. за довіреністю від 08.10.2015р.;
від відповідача-2: Афендікова І.К. за наказом від 24.01.2015р.;
від відповідача-3: не з`явились;
від третьої особи: не з`явились.

В судовому засіданні 01 лютого 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:
Військовий прокурор Донецького гарнізону (прокурор, заявник) в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (позивач-1) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач-2) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Першотравневої районної ради Донецької області (відповідач-1), Управління Пенсійного фонду Першотравневого району Донецької області (відповідач-2), Кабінету Міністрів України (відповідач-3) про визнання незаконними:
- рішення Першотравневої районної ради Донецької області від 15.12.2003 року № 4/13-160;
- розпорядження Кабінету міністрів України № 461-р від 28.04.2009 року;
- рішення Мангушської селищної ради від 12.11.2008 року № 126 «Про присвоєння юридичної адреси»;
- рішення Мангушської селищної ради від 10.06.2009 року № 51 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»;
- рішення Мангушської селищної ради від 08.10.2008 року № 115 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»;
- рішення Першотравневої районної ради від 20.11.2008 року № 5/22-307 «Про передачу будівлі по вул. Тітова, 72а, у смт. Мангуш з власності територіальної громади району у державну власність»;
- свідоцтва про право власності від 13.10.2008 року САВ № 506216;
- свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2009 року № САВ № 506481;
- відновлення правового становища, яке існувало у Міністерства оборони України щодо будівлі, розташованої за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а до моменту видання вказаних актів.
Позовні вимоги обґрунтовані прийняттям органами місцевого самоврядування та Кабінету міністрів України незаконних рішень щодо зазначеного об`єкту нерухомого майна.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.08.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/1241/15. Призначено розгляд справи в судовому засіданні.
Відповідач-1, 2 звернулися до суду із відзивами, у яких за викладених підстав проти позову заперечували.
25.08.2015 року та 29.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду відповідач-2 звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.08.2015 року залучено до участі у справі іншого відповідача Кабінет Міністрів України (м. Київ, вул. Грушевського 12/2). Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, Донецька область, пл. Жовтневої Революції, 3). Направлено матеріали справи №905/1241/15 за підсудністю до Господарського суду м. Києва.
26.08.2015 року відповідач-1 звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 905/1241/15 передано на розгляд судді Цюкалу Ю.В.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято справу №905/1241/15 до свого провадження та призначено її до розгляду на 12.10.2015р.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 02.11.2015р.
02.11.2015 року через канцелярію до суду від позивача-1 надійшло клопотання, у якому останній просить вийти за межі позовних вимог, визнати за Державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, а саме на будівлю, гаражі та земельну ділянку за адресою: вул. Тітова, 72 а, смт. Мангуш, Першотравневий район, Донецька область; витребувати шляхом вилучення від Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, нерухоме майно, а саме будівлю, гаражі за адресою: вул. Тітова, 72 а, смт. Мангуш, Першотравневий район, Донецька область; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області витребуване нерухоме майно передати на утримання до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 було подано доповнення до позовної заяви, згідно якого останній фактично просив змінити позовні вимоги, відмовляючись від частини позовних вимог прокурора та заявляючи нові вимоги в інтересах Міністерства оборони України, що виходить за межі представницьких повноважень останнього, у зв`язку із чим дану заяву судом до розгляду прийнято не було.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 16.11.2015р.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. суд ухвалив розгляд справи №905/1241/15 здійснити колегіально у складі трьох суддів.
Згідно з довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 17.11.2015р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Карабань Я.А., суддя Мельник В.І.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.11.2015р. справу №905/1241/15 вищезазначеним складом колегії суддів прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 18.01.2016р.
В судове засідання, призначене на 18.01.2015р. прокурор, представники відповідачів 1, 3 та третьої особи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Представники позивачів 1, 2 та відповідача-2 в судове засідання з`явились, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.
В даному судовому засіданні, представником відповідача-2 подано клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016р. продовжено строк розгляду справи № 905/1241/15 на 15 днів. Відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 01.02.2016р.
Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв`язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до підпункту 3.9.2. пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об`єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача-1, 2, та відповідача-1,2, суд, -

ВСТАНОВИВ:
06.07.1977 року рішенням виконавчого комітету Першотравневої районної ради депутатів трудящих винесено рішення № 195 про дозвіл проектування і будівництва будівель райвоєнкомату і народного суду в сел. Першотравневе виконкому районної ради депутатів трудящих вирішено дозволити проектування і будівництво будівлі райвиконкому по вул. Тітова в сел. Першотравневе; вилучити земельну ділянку площею 0,16 га із землекористування Першотравневого Держбанку і виділити його від будівництво будівлі райвиконкому.
15.12.2003 року Першотравневою районною радою винесено рішення № 4/13-160 про прийняття будівлі, гаражів, які знаходяться в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_2 в загальну власність територіальних громад сіл, селищ, які знаходяться в управлінні районної ради, якою прийнято в загальну власність територіальних громад сіл, селищ, які знаходяться в управлінні районної ради, будівлю, гаражі, що знаходяться за адресою: вул. Тітова, 75а, смт. Мангуш, Першотравневий район. Вирішено зареєструвати право власності Першотравневої районної ради на вказані об`єкти.
Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.06.2004 року у справі № 2-297-04 за заявою прокурора Першотравневого району Донецької області про визнання незаконним рішення Першотравневої районної ради Донецької області № 4/13-160 від 15.12.2003 року рішення Першотравневої районної ради № 4/13-160 від 15.12.2003 року про прийняття будівлі, гаражів, які знаходяться в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_2 в загальну власність територіальних громад сіл, селищ, які знаходяться в управлінні районної ради скасовано.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21.09.2004 року рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 29.06.2004 року скасовано, заяву прокурора залишено без розгляду.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2006 року ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21.09.2004 року скасовано, рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 29.06.2004 року залишено в силі.
Рішенням Першотравневої районної ради від 29.08.2008 року № 5/20-284 вирішено прийняти з 06.10.2008 року на баланс районної ради будівлю і гаражі, які розташовані за адресою; смт. Мангуш, вул. Тітова, 75 а.
Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 25.04.2012 року у справі № 2-а-11/12 визнано протиправною та скасовано рішення сесії Першотравневої районної ради № 5/20-284 від 29.08.2008 року «Про прийняття на баланс районної ради будівлі та гаражів, розташованих у смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області по вул. Тітова, 75а».
Відповідно до довідки № 267 від 30.01.2008 року виконавчого комітету Мангушської селищної ради Першотравневий районний військовий комісаріат знаходиться за адресою: смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а.
Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 506216 від 13.10.2008 року нежитлова будівля та гараж загальною площею 871,7 кв.м. за адресою: Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а знаходиться у власності територіальної громади Першотравневого району в особі Першотравневої районної ради.
Рішенням виконавчого комітету Мангушської селищної ради № 126 від 12.11.2008 року у зв`язку із подальшою передачею у державну власність частки майнового комплексу Першотравневої районної ради, присвоєно нежитловій будівлі окрему юридичну адресу: смт. Мангуш, вул. Тітова, 72а.
Рішенням Першотравневої районної ради № 5/22-307 від 20.11.2008 року передано будівлю загальною площею 871,7 кв.м., розташовану за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 72а з власності територіальної громади району у державну власність з віднесенням до сфери управління Пенсійного фонду України для розміщення управління у Першотравневому районі.
Розпорядженням № 461-р від 28.04.2009 року про передачу будівель в Донецькій області в державну власність Кабінету Міністрів України прийнято пропозицію Пенсійного фонду України, Димитровської міської ради і Першотравневої районної ради (Донецька область) щодо передачі будівель у м. Димитрові по вул. Артема, 13 та у смт. Мангуш Першотравневого району по вул. Тітова, 72а в державну власність та управління зазначеного фонду.
Рішенням № 51 від 10.06.2009 року виконавчого комітету Мангушської селищної ради вирішено оформити право власності держави в особі Пенсійного фонду України на нежитлову будівлю, яка знаходиться в оперативному управлінні пенсійного фонду України в Першотравневому районі за адресою: смт. Мангуш, вул. Тітова, 72а.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 506481 від 04.08.2009 року нежитлова будівля за адресою: Донецька область, Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 72а загальною площею 871,7 кв.м. знаходиться у власності Держави в особі Пенсійного фонду України в оперативному управлінні Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області.
Згідно із довідкою № 270 від 16.11.2008 року Державного комунального підприємства «Першотравневе бюро технічної інвентаризації» нежитлова будівля загальною площею 871,7 кв.м., за адресою: смт. Мангуш, вул. Тітова, 72а, яка рішенням Першотравневої районної ради № 5/22-307 від 20.11.2008 року передана у державну власність для розміщення Управління Пенсійного фонду України у Першотравневому районі, на дату прийняття рішення належало до комунальної власності територіальної громади району.
Позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться в будівлі за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 року «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», будівля райвійськкомату не була віднесена до об`єктів, які передаються у комунальну власність та зазначена будівля рішенням Міністерства оборони України в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29.08.2002 року «Про затвердження Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил» у комунальну власність не передавалась. Крім того, рішення Першотравневої районної ради від 29.08.2008 року № 5/20-284, якою прийнято з 06.10.2008 року на баланс районної ради будівлю і гаражі, які розташовані за адресою; смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а, скасовано постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 25.04.2012 року у справі № 2-а-11/12.
У відзиві відповідача-1 вказано, що позивачами та прокурором не надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували приналежність спірного нерухомого майна до державної власності в особі Міністерства оборони України.
Відповідач-2 у відзиві зазначив, що заявником, всупереч Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», не надано належних доказів того, що спірна будівля мала статус військового майна та знаходилася в оперативному управлінні Міністерства оборони України. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вимог прокурора.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно положень ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном регулюється Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.
Статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» встановлено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).
З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з цим, прокурором та позивачами не надано належних доказів того, що у Міністерства оборони України коли-небудь виникали будь-які майнові права стосовно будівлі за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а.
При цьому, надані довідка № 267 від 30.01.2008 року виконавчого комітету Мангушської селищної ради, з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться за адресою: смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а, рішення виконавчого комітету Першотравневої районної ради депутатів трудящих № 195 від 06.07.1977 року про дозвіл проектування і будівництва будівель райвоєнкомату і народного суду в сел. Першотравневе та матеріали інвентаризаційної справи будівлі Першотравневого районного військового комісаріату самі по собі не встановлюють підстав виникнення майнових прав у Міністерства оборони України на будівлю за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а та не підтверджують факту їх існування.
Таким чином, враховуючи що прокурором та позивачами не доведено належними та допустимими доказами, що у позивачів, зокрема, Міністерства оборони України, виникло право власності або будь-яке інше майнове право стосовно спірної будівлі, позовна вимога про відновлення правового становища, яке існувало у Міністерства оборони України щодо спірної будівлі та позовні вимоги про визнання незаконними свідоцтва про право власності від 13.10.2008 року САВ № 506216 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2009 року № САВ № 506481 підлягають залишенню без задоволення.
При цьому суд відмічає, що згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Таким чином, за наявності доказів того, що райвійськкомат, як структурний підрозділ Міністерства оборони України, добросовісно володів та користувався спірною будівлею більше 10 років, Міністерство оборони України не позбавлене права звернутись до суду з позовом про визнання права власності на будівлю за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а за набувальною давністю в порядку ст. 344 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні на обговорення учасників судового процесу поставлено наявні в матеріалах справи клопотання відповідача-1 та відповідача-2 про припинення провадження.
Розглянувши відповідні клопотання, заслухавши представників сторін, суд повідомляє наступне.
Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.
Згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:
спорів про приватизацію державного житлового фонду;
спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;
спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;
спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;
інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;
2) справи про банкрутство;
3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;
4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;
5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;
6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;
7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;
8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.
Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до змісту позову, позивач звернувся до суду з позовними вимогами, в тому числі, про визнання незаконними: розпорядження Кабінету міністрів України № 461-р від 28.04.2009 року; рішення Мангушської селищної ради від 12.11.2008 року № 126 «Про присвоєння юридичної адреси»; рішення Мангушської селищної ради від 10.06.2009 року № 51 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення Мангушської селищної ради від 08.10.2008 року № 115 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення Першотравневої районної ради від 20.11.2008 року № 5/22-307 «Про передачу будівлі по вул. Тітова, 72а, у смт. Мангуш з власності територіальної громади району у державну власність», які по суті є публічно-правовими спорами із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження рішень останніх.
Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.
Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині не підлягають розгляду в господарських судах України, що зумовлює припинення провадження у справі по розгляду останніх.

Крім того, суд відмічає, що рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.06.2004 року у справі № 2-297-04, залишеним в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2006 року, за заявою прокурора Першотравневого району Донецької області про визнання незаконним рішення Першотравневої районної ради Донецької області № 4/13-160 від 15.12.2003 року рішення Першотравневої районної ради № 4/13-160 від 15.12.2003 року про прийняття будівлі, гаражів, які знаходяться в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_2 в загальну власність територіальних громад сіл, селищ, які знаходяться в управлінні районної ради скасовано, що є підставою для припинення провадження у справі у відповідній частині на підставі п. 1-1 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.
Клопотання позивача-1 про вихід за межі позовних вимог судом відхиляється з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.
Враховуючи те, що існування майнових прав Міністерства оборони України на будівлю за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а доведено не було, підстави для виходу за межі позовних вимог в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Щодо заяви відповідача-2 про застосування строку позовної давності до позовних вимог, суд повідомляє наступне.
У відповідності до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
В зв`язку з тим, що провадження у справі в частині підлягає припиненню на підставі п.п. 1, 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а в іншій частині позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушення прав відповідача-2, підстави для застосування позовної давності відсутні.
Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Враховуючи викладене, з урахуванням того, що прокурором та позивачами не надано належних та допустимих доказів в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України щодо наявності у Міністерства оборони України майнових прав та їх виникнення у минулому щодо будівлі за адресою: Першотравневий район, смт. Мангуш, вул. Тітова, 75а, позовні вимоги про визнання незаконними свідоцтва про право власності від 13.10.2008 року САВ № 506216, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2009 року № САВ № 506481 та про відновлення правового становища, яке існувало у Міністерства оборони України щодо спірної будівлі, судом відхиляються.
Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. В частині позовних вимог Військового прокурора Донецького гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першотравневої районної ради Донецької області, Управління Пенсійного фонду Першотравневого району Донецької області, Кабінету Міністрів України про визнання незаконним рішення Першотравневої районної ради Донецької області від 15.12.2003 року № 4/13-160 провадження у справі № 905/1241/15 припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.
2. В частині позовних вимог Військового прокурора Донецького гарнізону в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першотравневої районної ради Донецької області, Управління Пенсійного фонду Першотравневого району Донецької області, Кабінету Міністрів України про визнання незаконними: розпорядження Кабінету міністрів України № 461-р від 28.04.2009 року; рішення Мангушської селищної ради від 12.11.2008 року № 126 «Про присвоєння юридичної адреси»; рішення Мангушської селищної ради від 10.06.2009 року № 51 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення Мангушської селищної ради від 08.10.2008 року № 115 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна»; рішення Першотравневої районної ради від 20.11.2008 року № 5/22-307 «Про передачу будівлі по вул. Тітова, 72а, у смт. Мангуш з власності територіальної громади району у державну власність» провадження у справі № 905/1241/15 припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
4. Копію даного рішення направити відповідачу-3 та третій особі у справі № 905/1241/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення виготовлено головуючим суддею та підписано колегією суддів 08.04.2016 року.

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Карабань Я.А.

Суддя Мельник В.І.