КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа№ 925/1765/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від Позивача: не з'явився,

від Відповідача: Татаринов О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "СпецКріо -Черкаси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2016р. у справі №925/1765/15 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Приватного підприємства "СпецКріо-Черкаси"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ ПЛЮС"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Відповідача про стягнення 37620,99 грн. боргу та 5761,00 грн. процентів за безпідставне користування грошових коштами.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 15.01.2016р. у справі №925/1765/15 у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що Відповідачем надані суду належні і допустимі докази виконання Відповідачем умов додаткової угоди № від 28.02.2014р., тому суд прийшов до висновку, що сторони виконали свої зобов'язання за вищеназваною додатковою угодою повністю, і у Позивача немає правових підстав посилатися на невиконання Відповідачем умов вищевказаної додаткової угоди. Документів, які б підтверджували узгодження між сторонами умов поставки (згідно розділу 4 договору ДП-300) дизельного палива, оплаченого у розмірі 44000,00 грн. з ПДВ на підставі рахунку-фактури №СФ-0000327 від 10.03.2015р., сторони суду не надали. Відтак, суд приходить до висновку, що на час оплати 44000,00 грн. відвантаження дизпалива повинно було здійснюватись в порядку визначеному п.4.4 договору ДП-300. Факт часткового отримання Позивачем дизпалива в порядку, визначеному п.4.4 Договору ДП-300 підтверджується матеріалами справи. Оскільки місцезнаходження складу Відповідача Позивачеві відоме, а доказів перешкод з боку Відповідача на отримання дизпалива Позивач суду не надав, то суд прийшов до висновку, що Відповідач вчинив всі необхідні дії - придбав дизельне паливо, підготував його до відвантаження, однак Позивач не прийняв належне виконання умов договору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не звернув увагу на п.4.7. договору, відповідно до якого поставка здійснюється після отримання попередньої оплати. Також, вказуючи у рішенні, що додаткова угода № від 28.02.2014р. не має відношення до оплати позивачем 44000 грн. вартості пального, суд не звернув уваги, що ціна не може узгоджуватись заявками (тим більше фіктивними в даному випадку), а має бути підписана додаткова угода, як зазначено у п.5.6. договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.03.2016р.

01.03.2016р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р. апеляційну скаргу у справі №925/1765/15 відкладено розгляд скарги на 15.03.2016р.

В судовому засіданні 15.03.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва на 29.03.2016р. В судове засідання представник Позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

28.02.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДП-300, за яким Відповідач зобов'язувався передати у власність Позивача, а Позивач зобов'язувався прийняти та оплатити нафтопродукти у відповідності до умов договору та додаткових угод до нього.

Відповідно до п.1.2 договору поставка товару мала здійснюватись окремими партіями. Найменування та кількість товару, умови поставки на кожну окрему партію визначаються відповідними додатковими угодами до цього договору, узгодженими сторонами, які після їх підписання є невід'ємними частинами цього договору. Кожна наступна додаткова угода не відміняє і не припиняє дію попередніх додаткових угод ні в цілому, ні в частині, при умові, що це прямо не зазначено в відповідній додатковій угоді. Загальна кількість товару, який поставляється по цьому договору, визначається як сума кількості окремих партій товару, вказаних в додаткових угодах до цього договору. Загальна вартість товару, що поставляється по цьому договору, визначається як сума вартостей окремих партій товару, вказаних в додаткових угодах до цього договору.

Згідно з п.2.1.1. договору Відповідач зобов'язувався на підставі наданих Позивачем заявок та додаткових угод до цього договору передати у власність Позивача товар відповідно до умов цього договору з оформленням видаткових накладних та інших документів.

Відповідно до п.2.2.1. Позивач зобов'язувався після подання заявки на відвантаження товару, протягом поточного робочого дня оформити відповідним чином додаткові угоди і разом з заявками передати їх Відповідачу у спосіб, передбачений у п.8.4. цього договору.

Згідно з п.2.2.2. договору Позивач зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату повної вартості товару, а також, якщо це і передбачено відповідними умовами поставки - витрати, пов'язані з перевезенням товару.

Відповідно до п.4.1. договору відвантаження товару здійснюється на підставі заявки Позивача та підписаної сторонами додаткової угоди.

Згідно з п.4.2. договору товар поставляється Позивачу партіями, в кількості та по ціні, що визначаються додатковими угодами на умовах: FСА франко-перевізник на складі Відповідача; СРТ - фрахт/перевезення оплачені до місця названого Позивачем; ЕХW - франко-завод на складі, названому Відповідачем. Конкретна умова поставки визначається в додаткових угодах. Сторони можуть передбачити і інші умови поставки. що має бути узгоджено в додаткових угодах.

Відповідно до п.4.4. договору відвантаження товару здійснюється відповідно до узгоджених умов поставки товару шляхом завантаження в автомобільний транспорт, наданий Позивачем або Відповідачем, або передання товару на складі, названому Відповідачем, якщо інший порядок не узгоджений сторонами в додаткових угодах до цього договору.

Згідно з п.4.7. договору Відповідач забезпечує відвантаження товару протягом 1 робочого дня після отримання попередньої оплати, в робочий час складу, якщо інші строки відвантаження не погоджені сторонами в додаткових угодах.

Відповідно до п.5.1. договору Позивач здійснює 100 % попередню оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Відповідача, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

Згідно з п.5.2. Позивач здійснює оплату товару на підставі виставленого Відповідачем рахунку протягом поточного банківського дня, тобто дня виставлення рахунку, що відповідає даті рахунку, або відповідно до умов, передбачених в додаткових угодах до договору.

Відповідно до п.5.6. договору ціна товару узгоджується сторонами в додаткових угодах до цього договору.

Згідно з п.5.8. договору якщо за результатами звірки взаєморозрахунків буде встановлено, що сума грошових коштів яка надійшла від Позивача за партію товару: а) недостатня для оплати вартості відвантаженої партії товару - Позивач протягом 2 банківських днів після підписання сторонами акта звірки взаєморозрахунків сплачує Відповідачу суму грошових коштів, що не вистачає для повного розрахунку; б) перевищує вартість відвантаженої партії товару, Відповідач повертає Позивачу протягом 2 банківських днів надлишкові грошові кошти.

Згідно з п.6.3. договору кількість товару, що вказана в товарно-транспортних накладних або актах приймання-передачі є остаточною і обов'язковою для обох сторін.

Відповідно до п.8.1. договору в разі прострочення оплати за поставлений товар Відповідач може вимагати від Позивача оплати процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 26 процентів річних від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості, а також оплати вартості неоплаченого товару з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

28.02.2014р. між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода № до договору ДП-300, за якою Відповідач зобов'язався передати у власність Позивача, а Позивач зобов'язався прийняти та оплатити дизельне паливо (код згідно УКТ ЗЕД 2710.19.43.00) в кількості 4500 л по ціні 8,58333 грн./л без ПДВ, тобто по 10,30 грн. з ПДВ за літр, а всього на суму 46350,00 грн. з ПДВ.

Умови оплати: 100% передоплата. Умови поставки: FСА - франко перевізник на складі Відповідача.

На виконання умов договору №ДП-300 та додаткової угоди до нього Відповідачем було поставлене дизельне паливо код згідно УКТ ЗЕД 2710.19.43.00) в кількості 4500 л по ціні 8,58333 грн./л без ПДВ, а всього на суму 46350,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-03.03.2014р.

10.03.2015р. Відповідач, із посиланням на договір ДП-300, виставив Позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000327 на оплату дизельного пального в кількості 2000 л по ціні 18,3333 грн/л без ПДВ, а всього на суму 44000,00 грн. з ПДВ.

10.03.2015р. Позивач перерахував на рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 44000,00 грн. з призначенням платежу «за дизельне паливо згідно рах.№327 від 10.03.2015р. у т.ч. ПДВ 20%»

31.03.2015р. Відповідачем передано, а Позивачем прийнято нафтопродукти, в тому числі, дизельне паливо в кількості 290 л, вартістю 6380,00 грн. з ПДВ.

01.09.15р. Позивач направив Відповідачу лист №80, в якому просив останнього у зв'язку з зупиненням роботи Позивача перерахувати кошти за невибране Позивачем пальне.

09.09.15р. Відповідач у відповідь направив Позивачу лист №09/09, в якому повідомив, що виконуючи умови договору придбав для Позивача пальне, яке готове для відвантаження, тому повернути кошти не в змозі.

15.09.2015р. Позивач направив на адресу Відповідача претензію про повернення суми попередньої оплати та сплату процентів №82, в якій вимагав у семиденний строк з дня отримання цієї претензії перерахувати на розрахунковий рахунок суму попередньої оплати в розмірі 37620,99 грн., а також проценти 26% за період користування з 12.03.2015р. по 15.09.2015р. та до моменту фактичного повернення попередньої оплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ст.689 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З встановлених судом обставин вбачається, що в лютому 2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №ДП-300, за яким Відповідач зобов'язувався передати у власність Позивача, а Позивач зобов'язувався прийняти та оплатити нафтопродукти у відповідності до умов договору та додаткових угод до нього. Відповідно до умов договору поставка товару мала здійснюватись окремими партіями, умов якої визначались відповідними додатковими угодами до цього договору, узгодженими сторонами.

Сторони домовились, що Відповідач зобов'язувався на підставі наданих Позивачем заявок та додаткових угод до цього договору передати у власність Позивача товар, при цьому, Позивач зобов'язувався після подання заявки на відвантаження товару, протягом поточного робочого дня оформити відповідним чином додаткові угоди і разом з заявками передати їх Відповідачу. Конкретна умова поставки визначається в додаткових угодах.

Місцевий суд вірно зазначив, що будь-яких документів, які б підтверджували узгодження між сторонами умов поставки дизельного палива, оплаченого у розмірі 44000,00 грн. з ПДВ на підставі рахунку-фактури №СФ-0000327 від 10.03.2015р., сторони суду не надали.

Разом з тим, відповідно до п.4.4. договору, сторони домовились, що якщо інший порядок не узгоджений сторонами в додаткових угодах до цього договору, то відвантаження товару здійснюється відповідно до узгоджених умов поставки товару шляхом завантаження в автомобільний транспорт, наданий Позивачем або Відповідачем, або передання товару на складі, названому Відповідачем. Відповідач забезпечує відвантаження товару протягом 1 робочого дня після отримання попередньої оплати, в робочий час складу, якщо інші строки відвантаження не погоджені сторонами в додаткових угодах.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи Позивач 31.03.15р. отримав частину пального, купленого у Відповідача згідно з рахунком №СФ-0000327 від 10.03.2015р. Решту пального Позивач не отримав, при цьому Позивачем не подано доказів відмови або прострочення Відповідача у передачі даного пального Позивачу, навпаки як вбачається з листів Позивача, останній відмовився від прийняття пального в зв'язку з відсутністю потреби та зупинкою роботи.

Оскільки умовами п.4.4. договору обумовлено порядок отримання нафтопродуктів шляхом завантаження в автомобільний транспорт, наданий Позивачем або Відповідачем, або передання товару на складі, названому Відповідачем, а Позивачем доказів перешкод з боку Відповідача на отримання дизпалива ні місцевому суду, ні апеляційному суду не надано, додаткових угод щодо зміни порядку передачі оплаченого дизельного палива в сумі 44000,00 грн. в кількості 2000 л сторони не укладали, то апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що Позивач не прийняв належне виконання умов договору, тобто не забрав Товар. Отже, прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Посилання Позивача на додаткову угоду № до договору №ДП-300 не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем виконано умови додаткової угоди в повному обсязі. А сама додаткова угода № від 28.02.2014р. не відміняє і не припиняє дію договору та попередніх додаткових угод ні в цілому, ні в частині.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СпецКріо-Черкаси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2016р. у справі №925/1765/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.01.2016р. у справі №925/1765/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 01.04.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

Г.В. Корсакова