ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа № 921/432/15-г/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 б/н від 17.12.2015 року (вх. № 01-05/1020/16 від 02.03.2016 року)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року

у справі № 921/432/15-г/17

за позовом: виконувача обовязків прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Укрриба», м. Київ, та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача-1: Залозецької селищної ради, смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області

до відповідача-2: Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м. Київ в особі Тернопільської філії товарної біржі Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м. Тернопіль

до відповідача-3: Виконавчого комітету Залозецької селищної ради Тернопільської області, смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. ОСОБА_3, м. Тернопіль

2. ОСОБА_4, смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області

3. ОСОБА_2, смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області

4. ОСОБА_5, м. Тернопіль

5. Фермерського господарства «Лан-2005», с. Гаї Розтоцькі Зборівського району Тернопільської області

про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та її виконавчого комітету, визнання недійсними результатів аукціону.

за участю представників:

прокурора: Мельничук Ю.І. посвідчення № 006924 від 01.10.2012 року

від позивача: Державного підприємства «Укрриба»: ОСОБА_6 довіреність № 11-13/17 від 09.03.2016 року, ОСОБА_7 довіреність № 11-13/16, від 09.03.2016 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області: ОСОБА_8 довіреність № 01 від 04.01.2016 року;

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від відповідача-3: не зявився

від третьої особи-1: не зявився

від третьої особи-2: не зявився

від третьої особи-3: не зявився

від третьої особи-4: не зявився

від третьої особи-5: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов'язків прокурора Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства «Укрриба» та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до Залозецької селищної ради та Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська» про визнання недійсними рішень виконавчого комітету Залозецької селищної ради №130 від 04.10.2010р., №62 від 06.03.2012р. та селищної ради №190 від 29.07.2011р., 191 від 29.07.2011р., №79 від 08.05.2012р., №92 від 08.05.2012р., №93 від 08.05.2012р., №272 від 26.12.2012р. та визнання недійсними результатів прилюдних біржових торгів, проведених 26.06.2012р., 04.09.2012р. та 05.03.2013р. Тернопільською філією товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська» (з урахуванням заяви №05/1/2-1208вих-15 від 20.07.2015 р. про уточнення позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року у справі № 921/432/15-г/17 (головуючий суддя Андрусик Н.О., судді Бурда Н.М., Шумський І.П.) позов виконувача обовязків прокурора Тернопільської області задоволено. Суд виніс рішення, яким:

- визнав недійсними рішення Виконавчого комітету Залозецької селищної ради №130 від 04.10.2010р. «Про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди», №62 від 06.03.2012р. «Про питання комунальної власності»

- визнав недійсними рішення Залозецької селищної ради №190 від 29.07.2011р. «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №191 від 29.07.2011р. «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», пункт 2.1-2.4, 3.1-3.4 рішення Залозецької селищної ради №79 від 08.05.2012р. «Про затвердження ринкової вартості гідротехнічних споруд, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №92 від 08.05.2012р. «Про продаж гідротехнічних споруд ставу №9 «а», що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №93 від 08.05.2012р. «Про продаж гідротехнічних споруд ставу №9 «б», що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища», №272 від 26.12.2012р. «Про затвердження ринкової вартості гідротехнічних споруд ставка №8/1 «А» з метою продажу на аукціоні».

- визнав недійсними результати прилюдних біржових торгів, проведених Тернопільською філією товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа "Придніпровська» 26.06.2012р. (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №2 та протокол №3), 04.09.2012р. (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №1) та 05.03.2013р. (протокол з проведення прилюдних біржових торгів з реалізації майна №1).

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу б/н від 17.12.2015 року (вх. № 01-05/1020/16 від 02.03.2016 року), в якій просить рішення Господарського суду Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року у справі № 921/432/15-г/17 скасувати в частині визнання недійсними: рішення Залозецької селищної ради «Про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища» № 190 від 29.07.2011 року та пп. 2.1 -2.4 рішення Залозецької селищної ради № 79 від 08.05.2012 року «Про затвердження ринкової вартості гідротехнічних споруд, що перебувають в комунальній власності територіальної громади селища». Прийняти постанову, якою в цій частині позов залишити без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме апелянт стверджує, що прокурором заявлено позов у даній справі без дотримання вимог ч. 2 ст. 121 Конституції України, ч. 2 ст. 2 ГПК України, Рішення Конституційного Суду України у справі № -рп/99 від 08.04.1999 р. в інтересах підприємства, а не в інтересах держави, а також неналежно визначено органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Також скаржник в апеляційній скарзі посилається на таке: у матеріалах справи містяться оскаржувані рішення, які не читаються; колегія суддів, яка розглядала позов у даній справі визначена не автоматизованою системою документообігу суду; у ході розгляду справи залишились не вирішенні клопотання Залозецької селищної ради; суд не взяв до уваги те, що прокурором допущені численні порушення при поданні уточнення до позовної заяви; в описовій частині рішення зазначено, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак, як видно з резолютивної частини суд повністю задоволив позов.

Першим заступником прокурора Тернопільської області було подано до суду відзив на апеляційну скаргу № 05/6-114 вих.16 від 16.03.2016 року, в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Регіональним відділенням Фонду державного майна по Тернопільській області подано до суду пояснення № 10-12/01123 від 21.03.2016 року (вх. № 01-04/2168/16 від 22.03.2016 року), в яких просить залишити в силі рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі та треті особи явку уповноважених представників у судове засідання (яке відбулось 05.04.2016 року) не забезпечили, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи не були належним чином повідомлені.

Представником апелянта подано до суду клопотання б/н від 04.04.2016 року про відкладення розгляду справи у звязку із загострення хронічного захворювання. Дане клопотання колегією відхилене, оскільки не є документально обґрунтованим.

Водночас колегія суддів зазначає, що представник апелянта був присутній у судовому засіданні, яке відбулось 23.03.2016 року та подавав пояснення по суті справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Згідно Положення "Про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженого наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, одним із способів управління державним майном є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1482 від 21.09.1998р.

За змістом п.2.4.1 вказаного Положення, такий спосіб управління державним майном, як передача його в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади, передусім застосовується, у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Органом приватизації майна - гідротехнічних споруд, було обрано спосіб управління цим майном шляхом передачі його до сфери управління Міністерства аграрної політики України, яке в свою чергу, передало зазначене майно на баланс Підприємства.

Так, на виконання спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України №126/752 від 06.05.2003 року «Про передачу гідротехнічних споруд», гідротехнічні споруди (в тому числі ті, які є предметом даних позовних вимог), які під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, зокрема ВАТ «Тернопільський облрибокомбінат» (відповідно до Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, затвердженого постановою КМУ від 21.09.1998 року №1482) були передані на баланс державного підприємства «Укрриба», і закріплене за ним на праві повного господарського відання, що підтверджується актом прийманняпередачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ «Тернопільський облрибкомбінат» на баланс державного підприємства «Укрриба» від 03.07.2003 року, затвердженого наказом Державного департаменту рибного господарства від 25.07.2003 року №192. Перелік обєктів передачі наведено у додатках №1,2,3, які є невідємною частиною даного акту.

Згідно з додатком № 2 до акту приймання-передачі майна від 03.07.2003 року визначено майно, яке передається на баланс ДП «Укрриба», але за своїм технічним станом не може використовуватися для рибогосподарської діяльності. Зокрема, по філії «Заложці» рибдільниці "Бліх" було передано наступні гідротехнічні споруди:

· став Новосілка, площею 79 га під інвентарним номером 210;

· паводковий водоспуск під інвентарним номером 211;

· канал Заложці під інвентарним номером 333;

· роздільно-огороджувальна дамба під інвентарним номером 334;

· донний водоспад під інвентарним номером 335, які розташовані на території Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області.

Згідно заяви голови правління ВАТ ««Тернопільський облрибокомбінат» № 191 від 12.12.2003р. останній відмовився від переоформлення права власності та права оренди у встановленому законом порядку на стави та земельні ділянки, площею 489га, які не використовуються за призначенням в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, тобто на землі водного фонду, на яких знаходяться, зокрема, гідротехнічні споруди.

Розпорядженням голови Залозецької селищної ради №84 від 31 грудня 2010 року створено комісію для вивчення питання власності гідроспоруд орендованих обєктів водного фонду на території Залозецької селищної ради.

Відповідно до висновку комісії від 12 квітня 2011 року, вирішено прийняти на баланс як майно комунальної власності, наявні на території селищної ради безгосподарські гідротехнічні споруди та винести на розгляд сесії питання щодо виготовлення експертних оцінок на гідроспоруди з метою їх продажу на аукціоні.

За твердженням прокуратури, невідомими особами у невстановлений спосіб, без відома ДП «Укрриба», став Новосілка було розділено трьома греблями, в результаті чого утворено ставки №№7А, 8А, 9А, 9Б, проте будь-яких підтверджуючих документів про те, ким, коли і в який спосіб проведено такий поділ ставу Новосілка ні в ДП «Укрриба» ні в Залозецькій селищній раді немає.

Наведені обставини додатково підтверджуються комісійним актом ДП «Укрриба» щодо обстеження технічного стану гідротехнічних спору нагульного ставу "Новосілка та нагульного ставу «Заложці-5», складеним 03 липня 2013 року.

Так, судом встановлено, що 04.10.2010 року на засіданні Виконавчого комітету Залозецької селищної ради прийнято рішення №130 про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди ставу №8А та про доручення Зборівському РБТІ зареєструвати за Залозецькою селищною радою право власності на дане майно.

29.07.2011 року восьмою сесією шостого скликання Залозецької селищної ради прийняті рішення № 190 про взяття на баланс селищної ради гідроспоруди №7А та оформлення права комунальної власності на неї в Зборівському РБТІ та рішення за №191 про взяття на баланс гідроспоруди №9А та оформлення права комунальної власності на неї в Зборівському РБТІ.

06.03.2012 року на засіданні Виконавчого комітету Залозецької селищної ради прийнято рішення №62 про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди ставу №9Б та про доручення Зборівському РБТІ зареєструвати за Залозецькою селищною радою право власності на дане майно.

Відповідно до вищевказаних рішень, Залозецькою селищною радою подано заяви про реєстрацію прав до Зборівського районного бюро технічної інвентаризації, та отримано свідоцтва про право власності на нерухоме майно за Залозецькою селищною радою, а саме на гідроспоруди ставів №№8А, 9А, 7А, 9Б.

В подальшому, 08.05.2012 року Залозецька селищна рада прийняла рішення № 92, яким було вирішено продати на конкурентних засадах на умовах аукціону гідротехнічні споруди ставу №9Б. Вартість даного майна станом на 10.05.2012 року становила 7458грн., згідно висновку про вартість гідроспоруд, виконаного СПД ФО ОСОБА_9, що діяв на підставі сертифікату №11 378/11 від 11.02.2011 року за замовленням Залозецької селищної ради.

Згідно протоколу з проведення прилюдних біржових торгів №3 від 26.06.2012 року з реалізації майна Залозецької селищної ради, а саме: гідротехнічних споруд ставка №9Б (частини земляної греблі, довжиною 10 метрів та водовипуск), переможцем торгів визнано ОСОБА_5

Також, 08.05.2012 року Залозецька селищна рада прийняла рішення № 79, яким було вирішено продати на конкурентних засадах на умовах аукціону гідротехнічні споруди №7а. Вартість даного майна станом на 23.04.2012 року становила 5071 грн., згідно висновку про вартість гідроспоруд, виконаного СПД ФО ОСОБА_9, що діяв на підставі сертифікату №11 378/11 від 11.02.2011 року за замовленням Залозецької селищної ради.

Відповідно до протоколу з проведення прилюдних біржових торгів №2 від 26.06.2012 року з реалізації майна селищної ради: гідротехнічних споруд ставка №7а (частина земляної греблі, довжиною 6 метрів та водовипуск), переможцем торгів визнано ОСОБА_2

Крім цього, 08.05.2012 року Залозецька селищна рада прийняла рішення № 92, яким було вирішено продати на конкурентних засадах на умовах аукціону гідротехнічні споруди №9а. Вартість даного майна станом на 23.04.2012 року становила 176480 грн., згідно висновку про вартість гідроспоруд, виконаного СПД ФО ОСОБА_9, що діяв на підставі сертифікату №11 378/11 від 11.02.2011 року за замовленням Залозецької селищної ради.

Переможцем торгів щодо продажу споруд ставку №9а (частини земляної греблі довжиною 10 метрів, водовипуск(монах), водовипуск з бетону та залізобетону, колодязь глибиною 8 метрів) визнано ОСОБА_4, що оформлено протоколом біржових торгів №1 від 04.09.2012 року.

Пізніше, рішенням №272 від 26.12.2012 року селищна рада вирішила продати на умовах аукціону гідротехнічні споруди №8а., вартість яких, згідно експертного висновку, становить 15032грн.

Відповідно до протоколу аукціону Залозецької селищної ради №1 від 05.03.2013 року переможцем торгів з продажу гідротехнічних споруд №8а (частина земляної греблі довжиною 20 метрів та водовипуск) визнано ОСОБА_3

Наведені обставини зазначені в Акті № 17-22/216 від 22.08.2013 року Тернопільської обєднаної державної фінансової інспекції щодо проведення позапланової ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності Залозецької селищної ради (сторінки 8-18 акту).

Спираючись на положення статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.328, 335 ЦК України, прокурор зазначає, що набуття та оформлення Залозецькою селищною радою права комунальної власності на обєкти нерухомого майна (гідроспоруди), здійснене з порушенням ст.335 ЦК України, без належних на це правових підстав.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до Закону України "Про управління обєктами державної власності", Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1999р. за №414/3707, регіональне відділення уповноважене здійснювати функції з управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств та приймати щодо нього відповідні управлінські рішення.

Згідно ст.141 Господарського кодексу України, до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні субєктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Управління обєктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади.

Згідно Статуту ДП «Укрриба», затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 16.01.2012 №10, ДП «Укрриба» засноване на основі державної власності, входить до сфери управління Державного агентства рибного господарства України та підзвітне йому.

Пунктом 3.1 Статуту передбачено, що основною метою діяльності підприємства, поряд з іншими, є здійснення організаційного комплексу заходів з нагляду за технічною експлуатацією та ефективним використанням державного майна - гідротехнічними рибницькими (рибоводними) спорудами, що знаходяться на балансі Підприємства.

Відповідно до п.5.1, 5.2 Статуту ДП «Укрриба» майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, оборотні кошти, нематеріальні активи, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства.

Статтею 136 Господарського кодексу України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України №126/752 від 06.05.2003р. "Про передачу гідротехнічних споруд", гідротехнічні споруди, котрі є предметом позовних вимог, і під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, зокрема ВАТ «Тернопільський облрибкомбінат» та знаходяться на балансі державного підприємства «Укрриба».

Дані обставини підтверджуються довідкою №10-09/30 від 08.06.2015 року ДП «Укрриба»; Витягом з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, що перебуває на балансі ДП «Укрриба», наданого Фондом Державного майна України 20.05.2015 року (додаток до листа № 10-15-9506), згідно з якими за даними останньої інвентаризації, проведеної 01.11.2007 року на балансі Державного підприємства по філії «Заложці» перебуває майно, залишковою балансовою вартістю 19,5тис.грн, а саме: донний водоспад, інвентарний номер 335, канал Заложці, інвентарний номер 333, паводковий водоспуск, інвентарний номер 211, роздільна огороджувальна дамба, інвентарний номер 334 та став Новосілка, риб дільниця Бліх, інвентарний номер 210.

Отже, зазначене майно (гідроспоруди), яке було передано державному підприємству на праві господарського відання не вибуло з державної власності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон), органи державної влади та місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ст.ст.10, 25, 26 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, тощо належать територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів, у містах (частина 1 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), які згідно із статтею 143 Конституції України, безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності.

Як передбачено частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 59 даного Закону передбачено форму актів, які приймаються радою, порядок прийняття нею актів, а також встановлено презумпцію правомірності актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування через вказівку, що такі акти з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України можуть бути визнані незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Положеннями п.2 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

За твердженням відповідача 1, підставами набуття селищною радою права комунальної власності на гідротехнічні споруди ставків 7А, 8А, 9А та 9Б по вул.Шевченка в смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, послугувало те, що від даного майна відмовився власник, що підтверджується заявою ВАТ «Тернопільський облрибкомбінат» №191 від 12.12.2003 року з додатком; розпорядження голови Зборівської районної державної адміністрації №83 від 09.02.2004 року "Про припинення права користування та затвердження актів прийому-передач земельних ділянок із земель водного фонду". За твердженням відповідача-1 на підставі цього розпорядження, а також з урахуванням пропозицій комісії з питань передачі об'єктів державної власності, оформлених протоколом №1 від 03.07.2003 року селищній раді передано майно, яким рада розпорядилась згідно рішень, які на даний час оскаржуються.

Проте такі твердження відповідача 1є помилковими, виходячи з такого.

Статтею 347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 13.10.2011р. "Про деякі аспекти набуття права власності на обєкти безхазяйного нерухомого майна" зазначено, що у разі прийняття власником рішення про відмову від права власності на нерухоме майно (право власності на яке згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації) - він має підтвердити факт припинення свого права власності шляхом звернення з відповідною заявою про припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до органу, що здійснює державну реєстрацію прав. З моменту внесення реєстратором бюро технічної інвентаризації відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно таке майно не має власника, а отже, саме з цього моменту може вважатися безхазяйним.

Тобто безхазяйним є майно, від якого власник відмовився у визначеному законом порядку з обов'язковою реєстрацією такого права Державному реєстрі.

Статтею 335 ЦК України визначено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона, за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Матеріали справи свідчать, що Залозецькою селищною радою та її виконавчим комітетом всупереч наведених вимог закону при прийнятті рішень №190 від 29.07.2010р., №130 від 04.10.2010р., №191 від 29.07.2011р., №62 від 06.03.2012р. про взяття на баланс та оформлення права власності на гідротехнічні споруди ставків 7А, 8А, 9А та 9Б, які на думку представників селищної ради на момент їх винесення були безхазяйними чи такими, від яких відмовився власник, не було дотримано порядку взяття на облік та порядку оформлення права власності як на безхазяйну річ, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні записи про припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з відмовою власника від права власності та відсутнє судове рішення про передачу такого майна у комунальну власність територіальної громади селища. Сторонами відповідних доказів не подано.

Окрім того, згідно заяви від 12.12.2003р. №191 ВАТ «Тернопільський облрибкомбінат» відмовилося від переоформлення права власності та права оренди у встановленому законом порядку на стави та земельні ділянки, площею 489га, які не використовуються за призначенням в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, тобто на землі водного фонду, до яких належать, зокрема і гідротехнічні споруди.

Водночас, така відмова від права землекористування не надає автоматичного права селищній раді використовувати земельну ділянку без оформлення такого права та без проведення державної реєстрації права власності чи права оренди у встановленому порядку (ст.ст.124, 125 ЗК України).

З урахуванням наведеного, зібрані по справі докази підтверджують, що спірне майно не було безхазяйним та таким, що в розумінні статті 335 ЦК України не мало власника або власник якого невідомий, оскільки, гідротехнічні споруди ставу Новосілка є державним майном та перебувають на балансі Державного підприємства «Укрриба».

Отже, Залозецькою селищною радою незаконно оформлено право власності та в подальшому реалізовано обєкти нерухомого майна, які є державною власністю та передані ДП «Укрриба» за актом приймання-передачі.

А відтак, прийняті Виконавчим комітетом Залозецької селищної ради рішення №130 від 04.10.2010р. про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди ставу №8А; №62 від 06.03.2012р. про оформлення права комунальної власності на гідротехнічні споруди ставу №9Б та рішення селищної ради №190 від 29.07.2011р. про взяття на баланс селищної ради гідроспоруди №7А та оформлення права комунальної власності на неї; №191 від 29.07.2011 року про взяття на баланс гідроспоруди №9А та оформлення права комунальної власності на неї; №79 від 08.05.2012р., №92 від 08.05.2012р., №93 від 08.05.2012р., №272 від 26.12.2012р. про продаж гідротехнічних споруд, не відповідають вимогам чинного законодавства, а також порушують охоронювані законом інтереси Державного підприємства «Укрриба» щодо права володіння, користування, розпорядження нерухомим майном, а відтак - підлягають визнанню недійсними.

Що стосується вимоги про визнання недійсними результатів прилюдних біржових торгів, проведених 26.06.2012р., 04.09.2012р. та 05.03.2013р. Тернопільською філією товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено останні. Апелянт в цій частині рішення суду не оскаржує.

Необґрунтованим є твердженням апелянта про те, що прокурором заявлено позов у даній справі без дотримання вимог ч. 2 ст. 121 Конституції України, ч. 2 ст. 2 ГПК України, Рішення Конституційного Суду України у справі № -рп/99 від 08.04.1999 в інтересах підприємства, а не в інтересах держави, а також неналежно визначено органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Так, згідно зі статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на дату звернення з позовом) підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності вищевказаних підстав з метою представництва громадянина та держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, звертатися до суду з позовом.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №11/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах.

При цьому суд, в даному випадку, застосовує норми Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент звернення прокурора з даним позовом до суду, тобто станом на квітень 2015 року, адже закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (ст.58 Конституції України, ст.5 ЦК України).

Як вбачається з предмету позовних вимог, у даній справі прокурором визначено, зокрема визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування про продаж на аукціоні гідроспоруд ставу «Новосілка» та рішень про оформлення права власності за територіальною громадою селища на нерухоме майно (гідротехнічні споруди), котре, за твердженнями прокуратури, є державною власністю і належить державному підприємству «Укрриба» на праві повного господарського відання. Таким чином, предмет спору стосується відновлення порушеного селищною радою права ДП «Укрриба» щодо володіння нерухомим майном внаслідок прийняття останньою оспорюваних рішень. Відтак, спір у справі є пов'язаним з порушенням інтересів держави, а предмет та підстава позову спрямовані на захист таких інтересів.

Апелянта в апеляційній скарзі посилається на клопотання № 10-12-03123 від 06.08.2015 р. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області щодо виключення останнього з числа позивачів. Однак, 05.04.2016 року у судовому засіданні представник РВ ФДМ України по Тернопільській області зазначив, що відкликає клопотання щодо виключення його з числа позивачів.

Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи містяться оскаржувані рішення, які не читаються, спростовуються матеріалами справи.

Також, не підтверджуються матеріалами справи твердження апелянта про те, що колегія суддів, яка розглядала позов у даній справі визначена не автоматизованою системою документообігу суду. Зазначені твердження апелянта спростовуються протоколами автоматичного визначення складу суду від 25.08.2015 року та від 22.09.2015 року, які містяться в матеріалах справи (т. 3, а.с. 80, 102).

Посилання апелянта на те, що у ході розгляду справи суд першої інстанції не вирішив клопотання Залозецької селищної ради щодо витребування у слідчого управління УМВС України в Тернопільській області матеріали досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000150, судом оцінюється критично. Адже, в матеріалах справи містяться копії матеріалів кримінального провадження № 0000150.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що прокурор заявою про уточнення позовних вимог змінив предмет позову.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що спір у даній справі не підсудний господарському суду.

Однак, предмет спору у даній справі стосується відновлення порушеного селищною радою права ДП «Укрриба» щодо володіння нерухомим майном внаслідок прийняття оспорюваних рішень. В даному випадку існує спір про право, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки господарські суди на загальних підставах вирішують спори, повязані з захистом права власності.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника спірні, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.11.2015 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено та підписано 08.04.2016 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1