РІШЕННЯ

29.03.2016Справа №910/16485/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16485/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА», м. Одеса,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «ЛК ЕНЕРГОМИР», сільрада Усатівська,

про припинення зобов'язання шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог,

за участю представників:

позивача - Фіщенко І.О. (довіреність від 01.02.2016 № 129);

відповідача - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА») про припинення зобов'язання в частині виконання зобов'язання у розмірі 650 699,07 грн. за договором від 09.01.2014 № ТОРО ИТО-8/14 (далі - Договір № ТОРО ИТО-8/14) про виконання будівельних робіт, договором від 09.01.2014 № 9/14 на інформаційно-технологічне забезпечення (далі - Договір № 9/14), договором від 09.01.2014 № 18/14 на виконання робіт з метрологічного забезпечення і надання послуг по супроводженню метрологічного забезпечення (далі - Договір № 18/14), договором від 01.08.2013 № 167/13 на виконання робіт (далі - Договір № 167/13), шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог за зобов'язанням відповідача перед позивачем в частині виконання зобов'язання у розмірі 650 699,07 грн. за договором від 10.06.2015 № 10/06 про відступлення права вимоги (далі - Договір відступлення), укладеним позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ЛК ЕНЕРГОМИР» (далі - ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР»).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 28.07.2015.

28.07.2015 позивач подав суду документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та письмові пояснення.

28.07.2015 відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на пункт 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» та вказав, що в провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/3081/15 за позовом ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» до ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» про визнання Договору відступлення недійсним.

Суд відхилив клопотання про зупинення провадження у справі у судовому засіданні 28.07.2015 та перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2015 було відкладено розгляд справи на 11.08.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР».

11.08.2015 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неможливість зарахування зустрічних однорідних вимог, посилаючись на те, що відповідач оспорює вимоги, які позивач заявляє як однорідні у судовому порядку.

11.08.2015 третя особа подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі повноважного представника та підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі.

11.08.2015 позивач подав суду уточнену позовну заяву, яка по суті є заявою про зміну предмету позову, яка подана після переходу суду до розгляду справи по суті.

11.08.2015 відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що в провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/3081/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» про визнання Договору відступлення недійсним.

Суд відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки не вбачав неможливості розгляду даного господарського спору без результатів рішення з господарської справи № 916/3081/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 провадження у справі було зупинено до вирішення пов'язаних з нею справ: № 916/847/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» про стягнення 32 842,64грн.; № 916/850/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» про стягнення 28 728,57 грн.

13.11.2015 позивач подав суду заяву про зміну підстави позову та клопотання про відновлення провадження у справі.

19.10.2015 Господарський суд міста Києва надіслав позивачу лист, в якому вказав таке:

- дослідивши клопотання про поновлення господарський суд повідомляє про відсутність підстав для його розгляду і задоволення, оскільки провадження у справі зупинено до вирішення інших справ ніж вказує заявник;

- дослідивши заяву про зміну підстави позову господарський суд повідомляє про відсутність підстав для її розгляду, оскільки вона подана без дотримання приписів статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), після початку розгляду справи по суті.

21.10.2015 позивач подав Господарському суду міста Києва заяву про зміну підстави позову.

22.10.2015 Господарський суд міста Києва надіслав позивачу лист, в якому вказав, що дослідивши вказану господарський суд повідомляє про відсутність підстав для її розгляду, оскільки вона подана без дотримання приписів статті 22 ГПК України, після початку розгляду справи по суті.

23.10.2015 Господарський суд міста Києва надіслав Господарському суду Одеської області листа, в якому просив повідомити щодо того чи вирішені справи № 916/847/15-г та № 916/850/15-г та чи набрали судові рішення по вказаним справам законної сили.

05.11.2015 та 02.12.2015 Господарський суд Одеської області надіслав суду листи, в яких вказав, що вказані справи ще не вирішені.

12.03.2016 позивач подав суду клопотання про поновлення провадження у справі, посилаючись на прийняття рішення по справам № 916/847/15-г та № 916/850/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 було поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 29.03.2016.

Також, Господарський суд міста Києва 15.03.2016 надіслав Господарському суду Одеської області листа, в якому просив надати письмову відповідь щодо того чи рішення по справам № 916/847/15-г та № 916/850/15-г оскаржувалися в апеляційному порядку та чи набрали вони законної сили (якщо так, то коли).

На день судового розгляду 29.03.2016 від Господарському суду Одеської області відповідь на вказаний лист суду не надійшла.

29.03.2016 позивач подав суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

Що ж до заяв позивача про зміну підстав позову (від 11.08.2015; від 13.10.2015 та від 21.10.2015), то слід вказати таке.

Відповідно до пункту 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК України.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Отже, подані позивачем заяви після початку розгляду господарським судом справи по суті (28.07.2015), залишаються судом без розгляду і приєднуються до матеріалів справи

У судовому засіданні 29.03.2016 представник позивач надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 Постанови № 18 зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 29.03.2016 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

У судовому засіданні 29.03.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР» (підрядник) та ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» (замовник) був укладений договір № 11250913 на виконання робіт (далі - Договір від 25.09.2013), за умовами якого:

- замовник доручив, а підрядник за оплату зобов'язався виконати роботи з ремонту засобів вимірювальної техніки (пункт 1.1 Договору від 25.09.2013);

- загальна вартість робіт складає 705 342 грн., у тому числі ПДВ 117 557 грн. (пункт 3.1 Договору від 25.09.2013).

Договір від 25.09.2013 підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір від 25.09.2013 є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Третя особа на виконання умов Договору від 25.09.2013 виконала роботи, що підтверджується такими актами приймання будівельних робіт: від 12.12.2013 № 01 ЭМ ИТО 12/13 на суму 124 311,60 грн.; від 12.12.2013 № 02 ЭМ ИТО 12/13 на суму 251246,40 грн.; від 12.12.2013 № 03 ЭМ ИТО 12/13 на суму 197 211,60 грн.; від 12.12.2013 № 04 ЭМ ИТО 12/13 на суму 22 508,40 грн.; від 12.12.2013 № 05 ЭМ ИТО 12/13 на суму 14 043,60 грн.; від 12.12.2013 № 06 ЭМ ИТО 12/13 на суму 96 020,40 грн.

Вказані акти підписані третьою особою та відповідачем без зауважень та є належними доказами виконання робіт підрядником.

10.06.2015 ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР» (первісний кредитор) та ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» (новий кредитор) був укладений Договір відступлення, відповідно до умов якого позивач став кредитором за Договором від 25.09.2013 та одержав право вимоги від відповідача (боржник) належного виконання всіх зобов'язань за Договором від 25.09.2013, а саме оплати виконаних робіт в повному обсязі, сплати пені та штрафних санкцій, 3 % річних, інфляційного збільшення суми боргу (пункти 1.1 та 1.2 Договору відступлення).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Згідно із частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача як до нового кредитора перейшло право вимоги щодо виконання відповідачем як боржником зобов'язань за Договором від 25.09.2013.

Слід зазначити, що ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» зверталося до суду з позовом про визнання недійсним Договору відступлення.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.09.2015 зі справи № 916/3081/15 позовну заяву ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервісиз та Інжинірінг Україна» до ТОВ «Енергія і газ Україна» про визнання Договору відступлення недійсним залишено без розгляду.

Вказана ухвала набрала законної сили; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, Договір відступлення є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» виступає боржником перед відповідачем як кредитором за такими правочинами: Договір № ТОРО ИТО-8/14 (на суму 508 095,41 грн.); Договір № 9/14 ( на суму 72 787,07 грн.); Договір № 18/14 (на суму 39 261,02 грн.); Договір № 167/13 (на суму 30 555,57 грн.).

23.06.2015 позивач надіслав відповідачу заяву про припинення зобов'язання шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

Факт надсилання вказаної заяви підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 23.06.2015 № 7332.

У свою чергу, відповідач не погоджувався щодо зарахування зустрічних однорідних вимог.

Господарським судом міста Києва провадження у даній справі було зупинено до вирішення пов'язаних з нею справ: № 916/847/15-г за позовом ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» до ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» про стягнення 32 842,64грн.; № 916/850/15-г за позовом ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» до ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» про стягнення 28 728,57 грн.

По вказаним справа Господарським судом Одеської області були прийняті такі рішення:

- 07.08.2015 зі справи № 916/848/15-г позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» на користь ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» 375 853,20 грн. боргу; 11 954,94 грн. 3% річних; 52 557,83 грн. пені; 228 154,50 грн. втрат від інфляції; 13 370,41 грн. судового збору (спір щодо невиконання Договору № ТОРО-ИТО-8/14);

- 06.05.2015 зі справи № 916/849/15-г позов задоволено та стягнуто з ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» на користь ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» 54 023,70 грн. боргу; 1 014,53 грн. 3% річних; 6 860,30 грн. пені; 9 061,54 грн. втрат від інфляції; 1 827 грн. судового збору (спір щодо невиконання Договору № 9/14);

- 03.12.2015 зі справи № 916/847/15-г позов задоволено та стягнуто з ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» на користь ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» 24 319,86 грн. основної заборгованості, 2 816,76 грн. пені, 1 113,76 грн. 3% річних, 15 552,85 грн. інфляційних втрат, 1 827 грн. витрат на оплату судового збору;

- 21.01.2016 зі справи № 916/850/15-г позов задоволено та стягнуто з ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» на користь ТОВ «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ Україна» 22 420,80 грн. боргу; 964,22 грн. 3% річних; 3 256,34 грн. пені; 13 149,78 грн. втрат від інфляції; 1 827 грн. судового збору (спір щодо невиконання Договору № 167/13).

Вказані рішення не оскаржувалися та набрали законної сили; доказів протилежного суду не подано.

Крім того, позивач повідомив, що 24.02.2016 виконав у повному обсязі рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2015 зі справи № 916/849/15-г та від 18.08.2015 зі справи № 916/848/15-г, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.02.2016 № 1503 та № 1504.

Таким чином, на даний час відпала правова підстава для зарахування зустрічних вимог за вказаними рішеннями (справи № 916/849/15-г та № 916/848/15-г), оскільки вони були виконані у повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

Проте, ТОВ «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» не було виконані рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2015 зі справи № 916/847/15-г та від 27.01.2016 № 916/850/15-г.

Статтею 601 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, для зарахування вимог необхідні такі умови: зустрічність вимог, тобто сторони одночасно беруть участь у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні; однорідність вимог; настання строку виконання за обома вимогами, що зараховуються, або строк був визначений моментом витребування, або, щоб термін не був вказаний взагалі, тобто, виконання можна було вимагати в будь-який момент; якість вимог, тобто між сторонами немає спору щодо розміру, характеру, змісту та умов зобов'язання.

Суд вбачає підстави для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 ЦК України, виходячи з такого:

- вимоги, за правочинами сторін є зустрічними, оскільки сторони одночасно беруть участь у кількох зобов'язаннях і при цьому позивач як кредитор за одним зобов'язанням є боржником в інших зобов'язаннях, і навпаки, відповідач виступає кредитором за договорами № 18/14 та № 167/13, і боржником за Договором відступлення;

- вимоги сторін є однорідними, оскільки полягають у сплаті заборгованості за виконані роботи та надані послуги;

- строк виконання за вимогами, що зараховуються настав;

- вимоги є якісними, оскільки на даний момент між сторонами немає спорів (наразі всі спори вирішені в судовому порядку; доказів протилежного суду не подано).

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Припинити зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» (65041, м. Одеса, вул. Шкодова Гора, 1/1; ідентифікаційний код: 34737717) перед товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68; ідентифікаційний код: 37825821) в частині виконання зобов'язання у сумі 650 699,07 грн. за договором від 09.01.2014 № 18/14 на виконання робіт з метрологічного забезпечення і надання послуг по супроводженню метрологічного забезпечення, за договором від 01.08.2013 № 167/13 на виконання робіт, шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог за зобов'язанням товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68; ідентифікаційний код: 37825821) перед товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА» (65041, м. Одеса, вул. Шкодова Гора, 1/1; ідентифікаційний код: 34737717)в частині виконання зобов'язання у сумі 650 699,07 грн. за договором про відступлення права вимоги від 10.06.2015 № 10/06.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФРАСТРУКТУРА ТЕХНОЛОДЖІ СЕРВІСІЗ ТА ІНЖИНІРИНГ УКРАЇНА» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68; ідентифікаційний код: 37825821) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ І ГАЗ Україна» (65041, м. Одеса, вул. Шкодова Гора, 1/1; ідентифікаційний код: 34737717) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 05.04.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук