ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 квітня 2016 року Справа № 904/8257/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Палія В.В.

Селіваненка В.П.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариства з обмеженою відповідальністю "Левелап" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2016

у справі № 904/8257/15 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Совланут"

товариства з обмеженою відповідальністю "Левелап"

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариство з обмеженою відповідальністю "Левелап" звернулись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 у справі № 904/8257/15.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.02.2016 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариства з обмеженою відповідальністю "Левелап" повернуто на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариство з обмеженою відповідальністю "Левелап" повторно звернулись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 у справі № 904/8257/15.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Зі змісту останньої сторінки касаційної скарги (ксерокопія касаційної скарги долучається до матеріалів справи) товариства з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариства з обмеженою відповідальністю "Левелап" вбачається, що скарга складена та датована 13.03.2016. Заявники касаційної скарги, як доказ в підтвердження надсилання останньої відповідачу по даній справі, додали до касаційної скарги фіскальний чек від 08.02.2016 № 0008 та опис вкладення у цінний лист від 08.02.2016.

Таким чином, з огляду на хронологію виготовлення касаційної скарги та вказаних фіскального чеку, останній датований раніше ніж було складено саму касаційну скаргу. Фактично відсутні докази відправлення учасникам судового процесу копії касаційної скарги датованої 13.03.2016, оскільки на момент оформлення фіскального чека касаційна скарга ще не була складена та підписана.

Таким чином, додані до касаційної скарги фіскальний чек №0008 від 08.02.2016 та опис вкладення у цінний лист від 08.02.2016 не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції в якості належного та допустимого доказу, що підтверджує направлення копії касаційної скарги від 13.03.2016 відповідачу по справі № 904/8257/15.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Статтею 105 ГПК України передбачено, що постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Згідно з ст. 51 ГПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки оскаржена постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду набрала законної сили 18.01.2016, то, з урахуванням наведених приписів закону строк касаційного оскарження зазначеного судового акта відповідно до частини другої статті 51 ГПК України закінчився 08.02.2016, а вказана касаційна скарга подана до суду 14.03.2016, про що свідчить штамп Дніпропетровського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги. Таким чином, зазначена касаційна скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Клопотання про відновлення пропущеного строку скаржником не заявлено.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Після усунення обставин, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 08.04.2016 касаційна скарга може бути подана повторно у порядку, встановленому розділом ХІІ1 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Совланут" та товариства з обмеженою відповідальністю "Левелап" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 у справі № 904/8257/15 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 904/8257/15 повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді В.В. Палій

В.П. Селіваненко