РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016Справа №910/670/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА"

про стягнення 13 299,55 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Шагін О.В. - за дов.;

від відповідача: Єлтишева С.Л. - за дов.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про стягнення 13 299,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу № 19745 від 20.08.14р.

Ухвалою від 20.01.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.02.2016 р.

Ухвалою від 09.02.2016 р. розгляд справи було відкладено на 23.02.2016 р.

12.02.16р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Судове засідання 23.02.2016 р. не відбулося.

18.02.16р. через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому заперечує проти стягнення 3% річних та інфляційних.

Ухвалою від 09.02.16р. розгляд справи відкладено на 23.02.16р.

Судове засідання 23.02.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 03.03.2016 р.

23.02.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 03.03.16р. розгляд справи відкладено на 05.04.16р.

В судовому засіданні 05.04.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, заслухавши представників сторін, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», як Страхувальником

(надалі -Позивач), та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА», як

Страховиком (надалі -Відповідач) було укладено договір добровільного страхування ризиків,

пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу №19745 від 20 серпня 2014 року (надалі -

Договір).

Пунктом 13.1 Договору встановлено, що період дії Договору - будь-який із зазначених у

Розділі 1 Договору проміжків часу, протягом якого Страховик несе зобов'язання за Договором,

за умови отримання Страховиком (на розрахунковий рахунок ТОВ «Грас Савуа України», , п/р 2665 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614)

від Страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені в Розділі 1 Договору.

ТОВ «Грас Савуа Україна» на основі пунктів 3.2 та 3.3 «Договору доручення» №9/01.08.12 від 01 серпня 2012 року зобов'язаний протягом (одного) робочого дня з дати отримання страхової премії перерахувати її на розрахунковий рахунок Страховика.

Днем виконання зобов'язань Страхувальника по сплаті страхової премії вважається день надходження платежу в повному обсязі на поточний рахунок чи в касу ТОВ «Грас Савуа Україна.

В пункті 2 Розділу 1 Договору, передбачений порядок та строки внесення суми страхового платежу, а саме частина страхового платежу в сумі 8991,30 грн., за період страхування з « 17» вересня 2014 року по « 16» вересня 2015 року, повинен бути сплачений Позивачем до « 01» жовтня 2014 року.

На підставі виставленого ТОВ «Грас Савуа Україна» рахунку-фактури №1805 від 01.09.2014р., платіжним дорученням №15759 від 16 вересня 2014р. здійснив оплату страхового платежу по даному Договору в сумі 8991,30 грн.

Згідно пункту 12.5. Договору, про намір достроково припинити дію Договору будь-яка Сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 (тридцять) робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивачем був перерахований перший страховий платіж у розмірі 8 991,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №15759 від 16.09.2014р.

Додатковою угодою №2 від 07 жовтня 2014 року (надалі Додаткова угода) Сторони дійшли згоди про припинення Договору з 00 годин 00 хвилин - 07.10.2014 року.

Пункт 2 Додаткової угоди Сторони погодили частину страхового платежу, що підлягає поверненню Страховиком в розмірі 8498,63 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до пп.12.4.1 відповідач зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат.

Враховуючи невиконання зазначених обов'язків, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму страхового платежу в розмірі 8 498,63 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 354 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було подано жодного доказу на підтвердження повернення відповідачем 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору.

Згідно з п. 12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Таким чином, судом встановлено, що Договір припинив свою дію з 12.08.2015 року.

Суд, перевіривши розрахунок суми страхового платежу за період, наданий позивачем, встановив, що останнім вірно визначена сума страхового платежу у розмірі 8 498,63 грн., що не заперечується відповідачем.

Також позивачем заявлено до стягнення 300,36 грн. 3% річних та 4500,56 грн. інфляційних, які задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Вищевказаною додатковою угодою строк повернення страхового платежу сторонами не погоджений. Чинним законодавством такий строк не встановлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів пред'явлення позивачем в установленому порядку такої вимоги відповідачу до подачі в суд указаного позову не надано.

Враховуючи, що до часу звернення в суд з указаним позовом прострочення виконання грошового зобов'язання не існувало, то у позові в частині вимог про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання відповідно слід відмовити з цих підстав.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м.Київ, вул.Марини Раскової, буд.11, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.43, ) 8 498 (вісім тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 63 коп - суми боргу та 880 (вісімсот вісімдесят) грн 56 коп - судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.04.16р.

Суддя І.О.Домнічева