КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 3/132-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Ропій Л.М.

Баранця О.М.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників :

позивача - Холоденко А.С.

відповідача 1 - Колода Є.Г., відповідача 2 - не з'явились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Забір'я" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2016 (суддя Шевчук Н.Г.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Забір'я" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 05.12.2013 по справі №3/132-12

за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Фонду державного майна України

до 1)Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області

2)Публічного акціонерного товариства "Забір'я"

про визнання незаконним та часткове скасування наказу, витребування водного об'єкту з незаконного володіння та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2016 по справі №3/132-12 заяву Публічного акціонерного товариства "Забір'я" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 05.12.2013 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Забір'я" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 05.12.2013.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Забір'я" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого - судді Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, з призначенням розгляду справи 29.03.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 відкладено розгляд апеляційної скарги до 05.04.2016.

В судовому засіданні 05.04.2016 оголошено перерву до 12.04.2016.

12 квітня 2016 року, на електронну адресу Київського апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке за резолюцією судді долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 12.04.2016 з'явились представники позивача, відповідача 1.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки повідомив в електронному повідомлені.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача 2 повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, надав свої пояснення по суті апеляційної скарги на попередньому судовому засіданні, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача 2.

Представник відповідача 1 та прокурор в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити без змін оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 01.02.2016. Проти розгляду справи у відсутність представника відповідача 1 не заперечували.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.12.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2015, за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Фонду державного майна України (надалі позивач) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області та Публічного акціонерного товариства "Забір'я" про визнання незаконним та часткове скасування наказу, витребування водного об'єкту з незаконного володіння та визнання права власності позов задоволений (т. 2 арк. с. 156-165, 229-240, т. 3 арк. с. 31-35):

- визнаний недійсним та скасований наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 02.06.1998 №5-25-7/27 про перетворення Державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства "Забір'я" у Відкрите акціонерне товариство, в частині передачі, згідно з Переліком нерухомого майна ПАТ "Забір'я", наступних водних об'єктів: став вирощувальний, 23 га Фастівський район, с. Мотовилівка; став вирощувальний (в.Мот), 69 га ч. Мотовилівка Васильківський район; став "Млинок", 9,3 га, Фастівський район, Хутір Млинок; став вирощувальний, 52,3 га Фастівський район, с. Пришивальне;

- визнано за державою, в особі Фонду державного майна України, право власності на водні об'єкти, передані ПАТ "Забір'я" наказом регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській області від 02.06.98 № 5-25-7/27 про перетворення Державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства "Забір'я" у Відкрите акціонерне товариство та переліком нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству "Забір'я", зокрема, став "Млинок" 9,3 га, за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Млинок;

- витребувано на користь держави, в особі Фонду державного майна України, з незаконного володіння ПАТ "Забір'я" водні об'єкти, передані останньому наказом регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській області від 02.06.98 № 5-25-7/27 про перетворення Державного виробничого сільськогосподарського рибоводного підприємства "Забір'я" у Відкрите акціонерне товариство "Забір'я" та переліком нерухомого майна, що передається у власність Відкритому акціонерному товариству "Забір'я", зокрема, став "Млинок", 9,3 га., за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Млинок.

Обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд вищезазначеного рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що наявний в матеріалах справи Висновок експерта, за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №2780/13-41 від 11.09.2013 (далі - Висновок), до проведення якої судом було залучено головного інженера Інституту "Укррибпроект" кандидата технічних наук ОСОБА_4, підписаний лише науковим співробітником КНДІСЕ ОСОБА_5, з посиланням на використання висновків-відповідей ОСОБА_4 на вказані в ухвалі суду про призначення судової експертизи питання 2.1, 2.2 та 2.3. Також заявник зазначив, що в матеріалах справи відсутні самі висновки-відповіді з питань експертизи, які підготовлені особисто ОСОБА_4, і що ці висновки-відповіді по своїй суті протилежні висновкам експерта КНДІСЕ.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

При зверненні до суду з заявою, в порядку норм Розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України, заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених статтею 112 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2013 в даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз із залученням фахівця з проектування рибогосподарських водних об'єктів ТОВ "Рибпромсервіс" ОСОБА_6

За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи складено Висновок експерта №2780/13-41 від 11.09.2013.

Посилання апелянта, що ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2013 призначено судову будівельно-технічну експертизу, а фактично проведено земельно-технічну експертизу, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки в висновку №2780/13-41 від 11.09.2013 експерт ОСОБА_5 зазначив, що поставлені питання, згідно з п. 6 розділу 2 Науково-методичних рекомендацій з питань досліджень, затверджених наказом Мін'юсту від 08.10.1998 №53/5 вирішуються шляхом проведення земельно-технічної експертизи, в зв'язку з чим проводилась саме земельно-технічна експертиза.

Крім того, залучення до проведення експертизи ОСОБА_4 погоджено судом та прокуратурою Київської області (лист №3/132-12 від 05.06.2013 та №05/03-1829вих-13 від 13.06.2013).

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Забір'я" подавало заперечення на Висновок та зазначало, що останній не може бути доказом по справі, в зв'язку з відсутністю у спеціаліста, який його склав, належної кваліфікації (т. 2 арк.с. 144-146, 153).

Зокрема, в мотивувальній частині рішення господарського суду Київської області від 05.12.2013 по справі № 3/132-12 судом надана оцінка зазначеному Висновку.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що апелянт на час розгляду справи, був обізнаний про залучення до проведення експертизи головного інженера ДП "Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства та промисловості "Укррибпроект" ОСОБА_4, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зазначені обставини не є нововиявленими, в розумінні ст. 112 ГПК України

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, ухвала винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Забір'я" та скасування ухвали Господарського суду Київської області від 01.02.2016 по справі №3/132-12.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105,106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Забір'я" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 01.02.2016 по справі №3/132-12 - без змін.

Матеріали справи №3/132-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Л.М. Ропій

О.М. Баранець