номер провадження справи 30/22/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 Справа № 908/558/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49008, АДРЕСА_1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» (69118, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, 2-А)

про зобов'язання передати товар за договором купівлі-продажу тварин на загальну суму 92500,00 грн.

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - адвокат ОСОБА_2, посвідчення НОМЕР_2 від 04.06.2008 р., договір №1 від 12.01.2016 р.;

від відповідача - не з'явився;

До господарського суду Запорізької області звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» про зобов'язання передати товар за договором купівлі-продажу тварин на загальну суму 92500,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 509, 525, 526, 530, 662, 663, 655 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу тварин від 16.01.2014 р. При цьому вказує, що позивачем умови договору щодо оплати вартості тварин виконано в повному обсязі. За доводами позивача, неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору щодо дотримання строків поставки товару надає позивачу право для звернення до суду з вимогами про зобов'язання останнього виконати умови договору та передати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 6 оленів благородних за ціною 5500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 33000 грн. 00 коп. та 17 молодих особин ланей європейських за ціною 3500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 59500 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.02.2016 р. порушено провадження у справі № 908/558/16, присвоєно справі номер провадження №30/22/16, розгляд якої призначено на 21.03.2016 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

Ухвалою від 21.03.2016 р. розгляд справи відкладався до 04.04.2016 р. у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав додаткові пояснення в його обґрунтування.

Також, у судовому засіданні представником позивача надано письмові доповнення до позовної заяви, в яких позивач підтримує позовні вимоги у заявленому розмірі та більш детально розписує заявлені до стягнення судові витрати. Просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1387,50 грн., банківської комісії за сплату судового збору в сумі 28 грн. 32 коп. та витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6500,00 грн.

Відповідач у судове засідання, призначене на 04.04.2016 р., представника не направив, письмового відзиву по суті заявлених вимог не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

До початку судового засідання від відповідача надійшло письмове клопотання, в якому відповідач в порядку ст. 83 ГПК України, просить при прийнятті рішення відстрочити його виконання на чотири місяці, справу розглянути без участі його представника.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, а також за наявності заяви відповідача щодо розгляду справи без участі його представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 04.04.2016 р. справу розглянуто по суті спірних правовідносин, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» (продавцем, відповідачем у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупцем, позивачем у справі) було укладено договір купівлі-продажу тварин (надалі - Договір), згідно умов якого відповідач зобов'язався передати у встановлений договором строк у власність позивача тварин, а позивач зобов'язався прийняти тварин та сплатити їх вартість (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору сторонами визначено асортимент та ціну товару.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість, асортимент та вартість тварин, що поставляються, зазначаються у видаткових накладних, складених у момент передачі товару покупцеві.

Згідно з п. 3.1 Договору, сума договору визначається з урахуванням усіх накладних, які є невід'ємною частиною договору.

Форма оплати: шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця до моменту фактичного відвантаження тварин продавцем та отримання тварин покупцем (п. 3.2 Договору).

За визначенням п. 4.2 Договору, завантаження тварин на транспортні засоби покупця в момент відвантаження від покупця здійснюється силами обох сторін в присутності представника подавця.

Згідно з п. 4.3 Договору право власності на тварин та ризик випадкової загибелі переходить від продавця до покупця з моменту фактичної передачі тварин, що посвідчується видатковою накладною, підписаною повноважними представниками сторін.

За умовами п. 5.1 Договору продавець зобов'язався поставити тварин на умовах, передбачених даним договором; надати покупцю всі необхідні документи на тварин, що поставляються, згідно даного договору.

29.12.2014 р. сторонами підписано Додаткову угоду про внесення змін до договору купівлі-продажу тварин від 16.01.2014 р.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди сторони вирішили змінити п. 1.2 Договору, виклавши його в наступній редакції: « 1.2. Найменування та ціна тварин: лань європейська - 4000 (чотири тисячі) гривень за дорослу особину, лань європейська - 3500 (три тисячі п'ятсот) гривень за молоду особину, олень благородний - 5500 (п'ять тисяч п'ятсот) гривень за дорослу особину».

За змістом п. 2 Додаткової угоди змінено п. 8.1 Договору та визначено строк дії Договору до 31.12.2015 р., а в частині виконання договірних зобов'язань - до повного їх виконання. У випадку, якщо за один місяць до закінчення строку дії даного договору жодна з сторін письмово не заявить про його припинення, строк дії даного договору вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

Позивачем, на виконання умов Договору на підставі виставлених відповідачем рахунків (арк. справи 11 - 17) було сплачено за 10 голів оленів благородних 55000 грн. 00 коп., з яких 43000,00 грн. було сплачено шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача (копія банківської виписки від 11.02.2014 р.), та 12000,00грн. було сплачено позивачем готівкою в касу відповідача 03.02.2014 р. (копія квитанції до прибуткового касового ордера № 5).

У період з квітня по вересень 2015 року на підставі рахунків відповідача позивачем сплачено за 17 голів молодих особин ланей європейських 59500,00 грн., з яких 4000,00 грн. було сплачено шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача (копія банківської виписки від 30.06.2015 р., арк. справи 19), та 55500,00 грн. сплачено готівкою в касу відповідача (копії квитанцій до прибуткових касових ордерів, арк. справи 20 - 23).

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року Відокремленим госпрозрахунковим підрозділом «Зоологічний парк місцевого значення «Таврія» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» було передано позивачу 4 оленя благородних на загальну суму 22000,00 грн. (копія накладної № 23 від 26.12.2014 р., арк. справи 24).

02.02.2016 р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу за вих. № 001 про передачу 6 оленів благородних та 17 молодих особин ланей європейських відповідно до умов договору купівлі-продажу тварин від 16 січня 2014 року, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення від 01.02.2016 р.).

Зазначену вище вимогу позивачем було отримано 02.02.2016 р., про що свідчить долучена до матеріалів справи копія поштового повідомлення про вручення.

Як вказує позивач, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконав, зазначених вище тварин не передав.

Позовні вимоги про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» передати позивачу 6 оленів благородних за ціною 5500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 33000 грн. 00 коп. та 17 молодих особин ланей європейських за ціною 3500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 59500 грн. 00 коп., є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало перерахування відповідачу коштів до моменту фактичного відвантаження тварин продавцем, а обов'язком відповідача - поставити тварин на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідачем виставлено на оплату позивачу наступні рахунки-фактури:

- № Д-00000020 від 11.02.2014 р. на оплату оленів в кількості 10 шт. на загальну суму 55000,00 грн.;

- № Зп-0000013 від 28.04.2015 р. на оплату 2 гол. ланів європейських на загальну суму 7000,00 грн.;

- № Зп-0000014 від 18.05.2015 р. на оплату 2 гол. ланів європейських на загальну суму 7000,00 грн.;

- № Зп-0000019 від 25.05.2015 р. на оплату 2 гол. ланів європейських на загальну суму 7000,00 грн.;

- № Зп-0000020 від 01.06.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000021 від 03.06.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000022 від 09.06.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000022 від 09.06.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000023 від 17.06.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000024 від 30.06.2015 р. на оплату 2 гол. ланів європейських на загальну суму 7000,00 грн.;

- № Зп-0000025 від 03.07.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000026 від 14.07.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.;

- № Зп-0000028 від 04.08.2015 р. на оплату 2 гол. ланів європейських на загальну суму 7000,00 грн.;

- № Зп-0000029 від 01.09.2015 р. на оплату 1 гол. ланів європейських на загальну суму 3500,00 грн.

Таким чином, відповідачем було виставлено рахунки на оплату 10 оленів та 17 ланей.

Як свідчать надані позивачем докази, у лютому 2014 року на підставі рахунків відповідача позивачем було сплачено за 10 голів оленів благородних 55000,00 грн., з яких 43000,00 грн. було сплачено шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача (копія банківської виписки від 11 лютого 2014 року), 12000,00 грн. було сплачено готівкою в касу відповідача 3 лютого 2014 року (копія квитанції до прибуткового касового ордера № 5). У період з квітня по вересень 2015 року на підставі рахунків відповідача позивачем було сплачено за 17 голів молодих особин ланей європейських 59500,00 грн., з яких 4000,00 грн. було сплачено шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача (копія банківської виписки від 30 червня 2015 року), а 55500,00 грн. було сплачено позивачем готівкою в касу відповідача (копії квитанцій до прибуткових касових ордерів).

Наданою до матеріалів справи копією накладної № 23 від 26.12.2014 р. підтверджується, що позивачем від відповідачу було отримано 4 оленя за ціною 55000,00грн. на загальну суму 22000,00 грн. Залишок складає - 6 оленів та 17 ланей.

Слід зазначити, що умовами укладеного між сторонами Договору строк передачі товару не визначений, тому в даному випадку строк виконання відповідачем зобов'язання визначається виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, за приписами якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З такою вимогою про передачу 6 оленів благородних та 17 молодих особин ланей європейських відповідно до умов договору купівлі-продажу тварин від 16 січня 2014 року позивач звернувся до відповідача 28.01.2016 р. Зазначена вимога отримана повноважним представником відповідача 02.02.2016 р., про що свідчить копія поштового рекомендованого повідомлення про вручення.

Отже, відповідач повинен був передати позивачу обумовлений Договором товар до 09.02.2016 р., включно. Проте, взяті на себе зобов'язання не виконав. В судовому засіданні представник позивача відзначав, що в усній формі керівник підприємства відповідача повідомив, що ТОВ «Джаз-А» не має наміру виконувати зобов'язання за договором та продадуть тварин іншій особі за значно більшу суму коштів.

Таким чином, представленими суду документальними доказами доведено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по передачі позивачу визначених договором та Додатковою угодою тварин у визначеній вимогою позивача строк.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не надав суду доказів повного виконання зобов'язань по передачі позивачу товару за Договором та Додатковою угодою, а також не надав жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов'язання, суд вважає доведеним. Доказів передачі обумовлених Договором тварин на вимогу позивача відповідачем суду не надано.

Також, суд приймає до уваги, що згідно з підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін актом звірки взаєморозрахунків станом на 21.01.2016 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 92500,00 грн., що відповідає загальній вартості 6 оленів благородних та 17 молодих особин ланей європейських.

Згідно з чинним законодавством України, акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст.ст. 9, 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем жодних заперечень щодо невиконання ним обумовленого Договором зобов'язання по передачі позивачу тварин, а також по кількості не переданих тварин та вартості не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Таким чином, позивач цілком правомірно скористався наданим йому законом правом вимагати від відповідача саме виконання ним зобов'язань за Договором по передачі тварин в натурі.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає правомірними позовні вимоги про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» передати позивачу 6 оленів благородних за ціною 5500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 33000 грн. 00 коп. та 17 молодих особин ланей європейських за ціною 3500 грн. 00 коп. за одну голову на суму 59500 грн. 00 коп. і задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору в розмірі 1387,50 грн. покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Також позивач просить стягнути з відповідача 6500,00 грн. за послуги адвоката та 28,32 грн. банківської комісії.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. 44 ГПК України до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в господарському суді, належать витрати з оплати судового збору, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи; витрати пов'язані з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; витрати на оплату послуг перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи.

Підпунктом 6.3 пункту 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. (далі - постанова пленуму ВГСУ № 7) передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

12.01.2016 р. ФОП ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатом ОСОБА_2 (Адвокат) укладено договір № 1 про надання правової допомоги адвокатом.

Відповідно до п. 1.1. цього договору Адвокат зобов'язується надати Клієнту правову допомогу, зазначену у п. 1.2 даного договору, а Клієнт зобов'язується сплатити Адвокату гонорар за надані послуги.

За змістом п. 1.2 договору до таких послуг відноситься підготовка позовної заяви про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» передати Клієнтові товар за договором купівлі-продажу тварин від 16.01.2014 р.; представництво інтересів клієнта в суді у справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» про зобов'язання передати Клієнтові товар за договором купівлі-продажу тварин від 16.01.2014 р.

Відповідно до п. 3.1 даного договору за надання послуг, зазначених у п. 1.2 договору Клієнт зобов'язаний сплатити адвокату гонорар в розмірі та в порядку, передбаченому додатками до даного договору.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги за надання послуг, зазначених у п. 1.2 договору, Клієнт зобов'язаний сплатити адвокату гонорар із розрахунку 600,00 грн. коп. за 1 годину роботи (погодинна оплата) та компенсувати транспортні витрати, витрати на друкарські та копіювальні роботи в сумі 500,00 грн.

Позивачем надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 04.06.2008 р. ОСОБА_2, Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.04.2016 р., а також квитанцію від 14.03.2016 р. про сплату позивачем 6500,00 грн. послуг адвоката.

В п/п. 6.5. п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. зазначено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Відносно стягнення витрат, пов'язаних оплатою банківської комісії в розмірі 28,32грн., суд зазначає наступне.

Згідно розділу 1 постанови пленуму Вищого господарського суду Запорізької області "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.03.2013 р. відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Понесення витрат банківської комісії на суму 28,32 грн., яка була сплачена за сплату судового збору в сумі 1387,50 грн., підтверджується квитанцією про сплату № 94151 від 26.02.2016 р.

Враховуючи, що витрати по оплаті комісії безпосередньо пов'язані з витратами позивача на оплату судових витрат з оплати судового збору, зазначені витрати також відносяться до складу судових витрат.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені ФОП ОСОБА_1 в якості витрат на послуги адвоката в сумі 6500,00 грн., а також витрати, пов'язані зі сплатою банківської комісії за переказ грошових коштів про сплату судового збору в сумі 28,32 грн.

04.04.2016 р. канцелярією господарського суду отримано заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду в прядку ст. 83 ГПК України. Відповідач просить суд надати відстрочку виконання судового рішення по справі № 908/558/16 на 4 (чотири) місяця.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Пунктом 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства внаслідок інфляційних процесів в економіці та надзвичайних подій. Вказує, що загальна політична та економічна ситуація в країні призвела до сповільнення економічного розвитку, зниження попиту у сфері готельних послуг, зростання заборгованості контрагентів підприємства. На підтвердження наведених обставин відповідачем надано Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015 р. та копію банківської виписки по рахунку станом на 29.03.2016 р., які, за доводами відповідача, свідчать про збитковість підприємства.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надання відстрочки виконання рішення можливе за наявності обставин, що ускладнюють або роблять його неможливим. Відсутність грошових коштів не є достатньо обґрунтованою підставою для надання відстрочки виконання рішення.

Будь-яких доказів в обґрунтування необхідності надання відстрочки виконання рішення, ускладнення його виконання або наявності обставин, які роблять неможливим його виконання відповідачем не надано. Інфляційні процеси в економіці та надзвичайні події однаково негативно впливають на господарську діяльність сторін.

Відповідач жодним чином не обґрунтував неможливості або утруднення виконання судового рішення і в порушення ст. ст. 33, 34 ГПК України не надав належних доказів у підтвердження наявності таких виключних обставин, що могли б бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги фінансовий стан обох сторін, суд відмовляє у задоволені клопотання відповідача про надання відстрочки виконання судового рішення.

Відповідач не позбавлений права на звернення з заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України з наданням належних та допустимих доказів в обґрунтування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.Дніпропетровськ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» (м.Запоріжжя) задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» (69500, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, 2-А, ) передати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (49008, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) 6 (шість) оленів благородних за ціною 5500 (п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. за одну голову на суму 33000 (тридцять три тисячі) грн. 00 коп. та 17 (сімнадцять) молодих особин ланей європейських за ціною 3500 (три тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. за одну голову на суму 59500 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ-А» (69500, м.Запоріжжя, вул. Чубанова, 2-А, , розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь Фізичної особо-підприємця ОСОБА_1 (49008, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) 1387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору, 6500 (шість тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 28 (двадцять вісім) грн. 32 коп. витрат на оплату банківської комісії за сплату судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 06.04.2016 р.