КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2016 р. Справа№ 910/24830/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю предстанвиків сторін:

Від позивача: Іценко М.М. - Голова правління, Пархоменко С.М. - представник, Курбет В.В. - представник, Підлісний В.О. - представник;

Від відповідача: Баховський М.М.- представник;

Від третьої особи -1: не з'явився;

Від третьої особи-2: Баховський М.М. -предстанвик;

Від третьої особи -3: Вільгельм О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційніу скаргу ОСОБА_8

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 27.01.2016 року

по справі № 910/24830/15 (А.Б. Пригунова)

за позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада, ОСОБА_8

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про усунення порушення прав землекористувача щодо користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" звернувся до Господаського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада, ОСОБА_8; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про усунення порушення прав землекористувача щодо користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.01.2016 позов Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" задоволено частково: зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс усунути перешкоди в користуванні Гаражно-будівельному кооперативу "Енергетик-2" земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передана в оренду Гаражно-будівельному кооперативу "Енергетик-2" на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 12.08.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1066, шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69,2 кв.м., який розміщений на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень: підсобне, площею 63,8 кв.м, де розташована камера для фарбування; підсобне, площею 5,4 кв.м, де зберігається розхідні матеріали та є конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем, змонтованим на бетонному майданчику з заздалегідь виготовлених відправних елементів каркасу; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс привести земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до початкового стану; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" судовий збір у розмірі 1 218, 00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) грн.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_8 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що під час розгляду справи за позовом ГБК «Енергетик-2» до ТОВ «СТО Піт- Сервіс» виявлено порушення прав землекористувача щодо користування земельною ділянкою виявлено, що права на спірне майно має фізична особа ОСОБА_8, як член ГБК «Енергетик-2». Таким чином, на думку апелянта, спір не підлягає вирішенню в Господарських судах України. Вищевказані обставини вказують на третю особу - 2, як на суб'єкт господарювання (громадянина, фізособу, тощо), таким чином наявні підстави для припинення провадження у справі, рішенням суду можливе припинення його права, відповідно спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Апелянт зветає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги законодавство яке регулює спірні правостосунки, а саме Закон Укрїни «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині його норм встановлюючи обсяг прав сторін,суд першої інстанції не враховує норми цього закону, які регулюють його застосування в часі.

Скаржник зазначає, що місцевим судом не досліджено ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», який поділяє об'єкти завершеного будівництва на завершені до 05 серпня 1992 року; завершені до 12 березня 2011.

Скаржник зветає увагу суду на те, що позивач обрав неправильний спосіб захисту права в спірних правовідносинах, що стосуються питання землекористування, а саме позовні вимоги пред'явлені до юридичної особи, яка не є первинним користувачем спірної земельної ділянки, яким є власник нерухомого майна ОСОБА_8.

Апелянт зазначає, що позивач хибно розуміє обсяг своїх прав землекористувача зважаючи на свою організаційно-правову форму «обслуговуючий кооператив» та зміст договорів оренди та користування, звертає увагу суду на те, що позивачем не вказано, на якій земельній ділянці знаходиться спірне нерухоме майно, у земельної ділянки, яка перебуває в користуванні відсутній кадастровий номер, відповідно відомості про межі земельної ділянки відсутні.

Апелянт звертає увагу суду на те, що позивач не звертався до територіального підрозділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, як до органу уповноваженого здійснювати контроль за дотриманням норм земельного законодавства при землекористуванні. Окрім того, позивач не звертався до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель згідно рішення Київської міської ради від 19 грудня 2002 року N 182/342 "Про затвердження Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)". Відповідно зважаючи на зміст позовної заяви та додатків відсутні підстави вважати ,що спірне нерухоме майно збудовано на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні позивача.

Скаржник звертає увагу на строки передачі земельної ділянки 18.08.2011 року в оренду та створення нерухомого майна 1991 рік, відсутність акту приймання -передачі земельної ділянки в користування.

Ухвалою від 12.02.2016 року порушено апеляційне провадження у справі та визнано явку повноважних представників сторін в судове засідання обов'язковою.

В судовому засіданні 10.03.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву на 31.03.2016 рік.

В судове засідання представник третьої особи-1 не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати необхідних заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вислухавши думку представників позивача, відповідача та третіх осіб 2 та 3, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника третьї особи 1.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третіх осіб 2 та 3, перевіривши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" є користувачем земельних ділянок площею 4, 9025 га та 0, 6964 га (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва на підставі договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 23.05.2000 р. № 90-5-00063 та договору оренди земельної ділянки від 12.08.2011 р. № 79-6-00817.

Зазначені земельні ділянки передані Гаражно-будівельному кооперативу "Енергетик-2" відповідно до рішення Київської міської ради № 247/348 від 20.05.1999 р. та № 303/5115 від 02.12.2010 р. для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів.

01.05.2012 р. між Гаражно-будівельним кооперативом "Енергетик-2" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" укладено договір оренди приміщень, за умовами якого позивач зобов'язався передати, а відповідач - прийняти у строкове платне користування будівлю з п'яти боксів для здійснення статутної діяльності, площею 129 кв.м., та належну до неї площу по АДРЕСА_1 у місті Києві та сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 1.3. договору супутні земельні ділянки, що передаються відповідачу, на якій встановлено майно ТОВ "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" (металевий бокс з обладнанням) загальною площею 76 кв.м. Пунктом 2.1 визначено, що договір набирає чинності з дня його укладення і діє протягом року.

Місцевим судом встановлено, що договір оренди приміщень від 01.05.2012 р. є припиненим з 23.06.2014 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва, яка перебуває у користуванні Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" розташований металевий бокс з лакофарбовим обладнанням площею 69, 2 кв.м. та вольєр для тримання собак (тимчасова споруда) площею 12 кв.м., які належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" та встановлені до укладення договору оренди приміщень від 01.05.2012 р.

При цьому, позивачем зазначено, що Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" заперечує проти перебування на вказаній земельній ділянці майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс", у зв'язку з чим ним заявлено позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва шляхом знесення вказаних об'єктів та приведення земельної ділянки до початкового стану.

Відповідачем зазначено, що Гаражно-будівельним кооперативом "Енергетик-2" не доведено, що спірне майно перебуває на земельній ділянці, наданій позивачу у користування. Відповідач стверджує, що користувачем гаражних місць та гаражного боксу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та правлінням Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" у 2008 році було погоджено розміщення нею навпроти вказаних гаражних боксів металевого намету на вільній земельній ділянці, однак державна реєстрація права власності на вказане майно наразі не завершена.

Факт використання ТОВ "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" у своїй діяльності (ремонт автомобілів) певного металевого намету, який знаходиться по АДРЕСА_1 у місті Києві, відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

У відповідності до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

За правилами ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як встановлено судом, договором оренди приміщень від 01.05.2012 р. фактично врегульовано відносини сторін щодо користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" земельною ділянкою, площею 76 кв.м., на якій розміщено майно останнього (металевий бокс з обладнанням). Який є припиненим з 23.06.2014 р.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що Господарським судом міста Києва розглядалась справа № 910/13919/14 за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" до Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" про визнання договору оренди неукладеним та стягнення 100 940, 52 грн. та за зустрічним позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" про зобов'язання звільнити приміщення та стягнення 73 848, 79 грн.

Так, рішенням Господарського суду міста Києві від 15.07.2015 р. у справі № 910/13919/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р., відмовлено у задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс"; частково задоволено позов Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2"; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити будівлю "5 ремонтних боксів", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" на користь Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" заборгованість в сумі 72 588, 54 грн. та господарські витрати в розмірі 12 797, 81 грн.; в іншій частині у задоволені позову відмовлено.

За змістом рішення Господарського суду міста Києві від 15.07.2015 р. у справі № 910/13919/14 підставою зустрічного позову Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" в частині звільнення 5 ремонтних боксів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вказано припинення договору оренди приміщень від 01.05.2012 р.

У процесі розгляду справи № 910/13919/14 ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 р. призначено судове експертизу, на вирішення якої винесено, зокрема, питання щодо відповідності техніко-будівельних характеристик об'єкту оренди, що визначений в п. 1.1 договору від 01.05.2012 р., техніко-будівельним характеристикам п'яти гаражних боксів, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Камишанська, 4, які фактично були передані у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" на підставі договору від 01.05.2012 р. та у разі наявності відмінностей - вказати в чому вони полягають.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. експертом було оглянуто наявний металевий бокс Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс", що розташований на земельній ділянці, переданій в оренду відповідачу згідно договору оренди приміщень від 01.05.2012 р. та за результатами огляду території розташування об'єкту дослідження зафіксовано вольєр для тримання собак.

За містом висновку № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. експертом було досліджено план будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто та встановлено, що вказана будівля представлена конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем; в приміщенні розташована технологічна камера для проведення робіт з ремонту лакофарбового покриття та складається з двох приміщень: підсобне приміщення, площею 63, 8 кв.м., де розташована камера для фарбування та підсобне приміщення, площею 5, 4 кв.м., де зберігаються розхідні матеріали; будівля цеху змонтована на бетонному майданчику із заздалегідь виготовлених відповідних елементів каркасу, жорстко пов'язана з фундаментом, а тому є нерозривною з основою та не може бути демонтована без руйнування.

В матеріалах справи міститься акт Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 24.12.2015 р., за змістом якого на земельній ділянці, яка передавалась Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" на підставі договору від 01.05.2012 р., розташований металевий бокс, який відповідно до опису основних конструктивних елементів має металевий каркас, обшитий металевим профілем; документів на підтвердження права власності не надано.

В акті від 24.12.2015 інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві документів на підтвердження вказано, що металевий бокс та вольєр для утримання собак, розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Камишанська, 4, відносяться до тимчасових споруд.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 42 ГПК України встановлено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

За приписами п. 21 постанови Пленуму вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Під час проведення експертного дослідження у межах справи № 910/13919/14 судовим експертом, в тому числі, проведено обстеження майна, що є предметом спору у даній справі, здійснено його опис та надано відповідну характеристику, суд вважає за можливе врахувати вказаний висновок № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. при розгляді справи № 910/24830/15, здійснивши його оцінку за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Наведені у висновку судового експерта № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. обставини, не суперечать висновкам інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, викладеним в акті від 24.12.2015 р.

Тож, приймаючи до уваги наявні у справи докази, які оцінені судом у їх сукупності за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується розташування на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, по вул. АДРЕСА_1 у місті Києві металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69,2 кв.м., та належність його Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс".

Висновки обумовлені наступним: відповідно до договору оренди приміщень від 01.05.2012 р. відповідачу в оренду передано земельну ділянку з розміщеним на ній майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс"; під час проведення експертного дослідження у справі № 910/13919/14 судовим експертом вказано про знаходження на земельній ділянці, переданій Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" відповідно до договору оренди приміщень від 01.05.2012 р., будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто, яка представлена конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем та складається з двох приміщень: підсобне приміщення, площею 63, 8 кв.м., де розташована камера для фарбування та підсобне приміщення, площею 5, 4 кв.м., де зберігаються розхідні матеріали; про наявність на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 металевого боксу, який відповідно до опису основних конструктивних елементів має металевий каркас обшитий металевим профілем вказано також в акті Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 24.12.2015 р.

Таким чином безпосередньо факт знаходження по АДРЕСА_1 у м. Києві певної будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто та використання її Товариством з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" у своїй діяльності (ремонт автомобілів) останнім не заперечується.

Доказів погодження розміщення вказаного цеху, як Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс" так і ОСОБА_8 відповідачем до справи не надано.

Стосовно долучених до справи технічних паспортів на гаражі, що розміщені АДРЕСА_1 у місті Києві, суд відзначає, що вказані документи не підтверджують набуття будь-яких прав на зазначені в них будівлі та, відповідно, не спростовують наведені судом висновки.

За правилами ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, відновлення становища, яке існувало до порушення; Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, є різновидом відновлення становища, що існувало до порушення права (псування, забруднення тощо), передбаченого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що за приписами чинного законодавства України орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону, приймаючи до уваги, що статтею 152 Земельного кодексу України гарантовано рівні умови захисту прав власності на землю, суд вважає вимогу позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс усунути перешкоди в користуванні Гаражно-будівельному кооперативу "Енергетик-2" земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69, 2 кв.м., який розміщений на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень: підсобне, площею 63,8 кв.м, де розташована камера для фарбування; підсобне, площею 5,4 кв.м, де зберігається розхідні матеріали та є конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем, змонтованим на бетонному майданчику з заздалегідь виготовлених відправних елементів каркасу та приведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до початкового стану.

Суд враховує висновки Вищого господарського суду України у спірних правовідносинах, викладені, зокрема, у постанові № 8/213-06 від 29.03.2007 р.

Окрім того слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо було б дійти висновку про встановлення та/або використання вольєру для утримання собак (тимчасова споруда) площею 3м х 4 м = 12 кв.м, висотою 2,5 м. на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс", а відтак - приймаючи до уваги закріплений господарським процесуальним законодавством принцип змагальності сторін та обов'язковості доведення відповідних обставин, вимоги в цій частині суд визнає недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в судовому порядку.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені відповідними доказами, не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі слід зазначити наступне, твердження апелянта про те, що Господарським судом м. Києва розглянуто непідсудну йому справу, власником металевого боксу та гаражу НОМЕР_2 є ОСОБА_8, як підставу для скасування рішення Господарського суду м. Києва Е.Д 27.01.2016 у справі №910/24830/15, не відповідає дійсності, оскільки ГБК «Енергетик-2» не видавало ОСОБА_8 довідок щодо сплати нею пайового внеску та належності їй на право власності гаражу НОМЕР_2. ОСОБА_8 не членом Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2».

Окрім того, ОСОБА_8 немає на території Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2», який розташований за адресою АДРЕСА_1, гаражу НОМЕР_2, а також іншого належного їй на праві власності нерухомого майна.

Слід зазначити, що в інших судових справах ОСОБА_8 стверджувала, що вона є власником гаражу НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7. Однак судовими рішеннями у інших судових провадженнях, які було переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанції, такі твердження ОСОБА_8 та її представників не були підтверджені.

ІІри цьому, судами встановлено, що фактично йдеться мова про будівлю 5 ремонтних боксів, яка належать ГБК «Енергетик-2» та передана в оренду ТОВ «Станція технічного обслуговування «ПІТ-СЕРВІС», директором якого є ОСОБА_8

ГБК «Енергетик-2» не передавало ОСОБА_8 місця під розміщення гаражу, як гаражу НОМЕР_2, так і гаражів НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7, а також під будівництво якогось об'єкта нерухомого майна - гаражу НОМЕР_2, так і гаражу НОМЕР_3-НОМЕР_7, а також іншого нерухомого майна.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційніу скаргу ОСОБА_8 на рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2015 року по справі № 910/24830/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 27.01.2015 року по справі № 910/24830/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/24830/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх