номер провадження справи 2/20/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 Справа № 908/544/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач, м.Запоріжжя,

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м.Запоріжжя,

про стягнення 145203,28 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність №35/38 від 03.12.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №58 від 31.12.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство Запорізький завод Перетворювач з позовом до Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про стягнення за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №1-19/2 від 01.01.2013 р. основного боргу у розмірі 126055,06 грн., 3% річних 2303,09 грн., пені 14010,51 грн., інфляційних втрат 2834,62 грн., усього 145203,28 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 193, 218, 229 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/20/16 та призначено розгляд справи на 22.03.2016р.

Від позивача 17.03.2016р. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3% річних, пені та інфляційних втрат у звязку з допущеною опискою стосовно періоду оплати заборгованості по акту прийому-передачі виконаних робіт №08/15ТРЕ від 31.08.2015 р. та у даті оплати за надані послуги відповідно до цього акту. Відповідно зменшених позовних вимог позивач просить стягнути 126055,06 грн. основного боргу, 1386,25 грн. 3% річних, 8433,10 грн. пені, 2555,78 грн. інфляційних втрат. Також позивач заявив клопотання повернути переплату судового збору у звязку зі зменшенням позовних вимог в розмірі 101,61 грн.

Суд прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду. У звязку з цим нова ціна позову склала 138430,19 грн.

У судовому засіданні 22.03.2016 р. був присутній представник позивача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Представник позивача надав пояснення по справі та відповів на запитання суду, спрямовані на зясування обставин справи.

Від відповідача 21.03.2016 р. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 22.03.2016 р. суд на підставі ст. 77 ГПК України відклав розгляд справи на 05.04.2016 р. у звязку з неявкою представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали суду в повному обсязі.

29.03.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, 3% річних, пені та інфляційних втрат. Відповідно до збільшених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 159304,97 грн. основного боргу, 1780,28 грн. 3% річних, 10829,94 грн. пені, 3555,78 грн. інфляційних втрат. Заява про збільшення позовних вимог відповідає вимогам ст.ст. 22, 56, 57 ГПК України, тому суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог до розгляду. У звязку з цим має місце нова ціна позову - 175470,97 грн.

Також 05.04.2016 р. від позивача надійшла заява про врахування судом описок, допущених позивачем в таблиці розрахунку пені стосовно періоду прострочення оплати заборгованості за надані послуги по актам прийому-здачі виконаних робіт від 31.07.2015 р. №07/15ТРЕ (в частині заборгованості у розмірі 1121,30 грн.), від 31.10.2015 р. №10/15ТРЕ, від 30.11.2015 р. №11/15ТРЕ, від 31.12.2015 р. №12/15ТРЕ, по яких розрахунок здійснено станом на 24.02.2016 р., у той час як фактично пеня розрахована по 29.03.2016 р. Суд прийняв дану заяву до розгляду.

04.04.2016 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить зменшити розмір пені до 1000,00 грн. та розстрочити виконання рішення рівними частинами строком на 6 місяців, починаючи з травня 2016 року. При розгляді цих клопотань просить суд врахувати ступінь виконання відповідачем зобовязання, а також скрутний фінансовий стан відповідача.

В судовому засіданні 05.04.2016 р. були присутні представники обох сторін, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав збільшені позовні вимоги з урахуванням заяви про виправлення описок.

Представник відповідача проти наявності заборгованості не заперечував, наполягав на задоволенні клопотань про зменшення штрафних санкцій та надання розстрочки виконання рішення.

Представник позивача проти задоволення цих клопотань заперечив, посилаючись на те, що господарська діяльність відповідача є прибутковою, на підтвердження чого надав квартальну фінансову звітність відповідача станом на 30.09.2015 р.

В судовому засіданні 05.04.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

01.01.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Запорізький завод Перетворювач та Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-19/2.

Згідно з п. 1.1 договору власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.2 договору передача електричної енергії забезпечується відповідно до Додатка № 1 «Однолінійна схема», наданого власником мереж, з обовязком зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Пункт 4.1 договору закріплює обовязок користувача здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж».

Згідно з п. 7.1 договору розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7.3 договору за підсумками розрахункового періоду власник мереж у термін до 5 числа місяця наступного за розрахунковим направляє користувачу рахунок.

Сума платежу визначається, виходячи з Додатку № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж» з урахуванням сум платежів, що надійшли від користувача.

Разом з рахунком власник мереж направляє користувачу:

- податкову накладну, виписану по факту надання послуг (у разі, якщо власник мереж є платником ПДВ);

- підписані уповноваженою особою власника мереж та скріплені його печаткою два примірники «Акту прийому-здачі наданих послуг».

Згідно з п. 7.4 договору оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого «Акта прийому-здачі наданих послуг» у термін, що не перевищує 20 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору.

Якщо рахунок, податкова накладна та (або) «Акт прийому-здачі наданих послуг» не надані та (або) неналежно оформлені, то оплата за надані послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється користувачем у термін, що не перевищує 20 днів з дня отримання належно оформлених документів.

Пункт 11.5 договору встановлює, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2013 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Згідно з протоколом розбіжностей до додаткової угоди №4 від 01.10.2014 р. сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору до 31.12.2015 р.

Доказів припинення договору сторони не надали, тому на час розгляду справи судом умови договору є чинними.

На виконання умов договору позивачем належним чином надавались послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання (транзиту електроенергії), що підтверджується наступними документами, що своєчасно надавались відповідачу на виконання вимог п. 7.3 договору, а саме:

- актом № 06/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за червень 2015 р. від 30.06.2015 р. та рахунком-фактурою № 181 від 30.06.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/234 від 02.07.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 02.07.2015 р. і поштовою квитанцією від 02.07.2015 р., та були отримані відповідачем 03.07.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 07/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за липень 2015 р. від 31.07.2015 р. та рахунком-фактурою № 213 від 31.07.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/299 від 03.08.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 03.08.2015 р. і поштовою квитанцією від 03.08.2015р., та були отримані відповідачем 06.08.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 08/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за серпень 2015 р. від 31.08.2015 р. та рахунком-фактурою № 254 від 31.08.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/330 від 01.09.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 01.09.2015 р. і поштовою квитанцією від 01.09.2015 р., та були отримані відповідачем 02.09.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 09/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за вересень 2015 р. від 30.09.2015 р. та рахунком-фактурою № 274 від 30.09.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/367 від 30.09.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 30.09.2015 р. і поштовою квитанцією від 30.09.2015 р., та були отримані відповідачем 02.10.2015 р. повідомлення про вручення поштового відправлення;

- актом № 10/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за жовтень 2015 р. від 31.10.2015 р. та рахунком-фактурою № 274 від 31.10.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/402 від 02.11.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 02.11.2015 р. і поштовою квитанцією від 02.11.2015р., та були отримані відповідачем 04.11.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 11/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за листопад 2015 р. від 30.11.2015р. та рахунком-фактурою № 347 від 30.11.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/514 від 30.11.2015 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 30.11.2015 р. і поштовою квитанцією від 30.11.2015 р., та були отримані відповідачем 04.12.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 12/15ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за грудень 2015 р. від 31.12.2015 р. та рахунком-фактурою № 389 від 31.12.2015 р. на суму 30561,14 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/6 від 04.01.2016 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 04.01.2016 р. і поштовою квитанцією від 04.01.2016р., та були отримані відповідачем 11.01.2016 р. що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 1/16ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за січень 2016 р. від 31.01.2016 р. та рахунком-фактурою № 29 від 31.01.2016 р. на суму 33249,91 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/44 від 01.02.2016 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 01.02.2016 р. і поштовою квитанцією від 01.02.2016р., та були отримані відповідачем 03.02.2016 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення;

- актом № 2/16ТРЕ прийому-здачі виконаних робіт за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. та рахунком-фактурою № 56 від 29.02.2016 р. на суму 33249,91 грн., які були направлені відповідачу супровідним листом № 14/75 від 02.03.2016 р., що підтверджується описом-вкладення до цінного відправлення від 02.03.2016 р. і поштовою квитанцією від 02.03.2016р., та були отримані відповідачем 03.03.2016 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Усі акти прийому-здачі виконаних робіт за спірний період підписані з боку відповідача без зауважень.

Відповідач, з порушенням строків оплати, лише частково оплатив надані послуги 19.08.2015 р. - за рахунком № 181 від 30.06.2015 р. у розмірі 30561,14 грн., 21.12.2015 р. - за рахунком № 254 від 31.08.2015 р. у розмірі 30561,14 грн., 16.02.2016 р. - за рахунком № 274 від 30.09.2015 р. у розмірі 30561,14 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Також між позивачем і відповідачем було укладено угоди про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних вимог:

1. угода № 1 від 12.01.2016 р., якою відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 16940,47 грн. за договором № 1-19/2 від 01.01.2013 р. на підставі рахунку №213 від 31.07.2015 р. на суму 30561,14 грн. Сторони погодили, що зобовязання відповідача, яке виникло на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 р. № 1-19/2, залишається непогашеним в розмірі 13620,67 грн. Пункт 7 угоди закріпив, що угода набирає чинності, а взаємні зобовязання в сумі 16940,47 є припиненими з моменту підписання даної угоди, а саме 12.01.2016 р.

2. угода № 2 від 08.02.2016 р., якою відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 12498,94 грн. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-19/2 від 01.01.2013 р., враховуючи угоду № 1 від 12.01.2016 р., у розмірі 12498,94 грн. Сторони погодили, що зобовязання відповідача, яке виникло на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 р. № 1-19/2, залишається непогашеним в розмірі 1121,73 грн. Пункт 7 угоди закріпив, що угода набирає чинності, а взаємні зобовязання в сумі 12498,94 грн. є припиненими з моменту підписання даної угоди, а саме 08.02.2016 р.

Таким чином, позивачем за вищевказаним договором надано відповідачу послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання (транзиту електроенергії) всього на суму 280427,80 грн. Відповідач лише частково розрахувався за надані послуги шляхом оплати коштами та зарахуванням зустрічних однорідних вимог всього на суму 121122,83 грн.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги по договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-19/2 від 01.01.2013 р. складає 159304,97 грн., яку позивач просить стягнути в даному позові.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Зобов'язання, згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В порушення взятих на себе зобовязань за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-19/2 від 01.01.2013 р. відповідач не оплатив у повному обсязі вартість послуг за липень 2015 року, жовтень-грудень 2015 року, січень-лютий 2016 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 159304,97 грн.

На час розгляду справи судом доказів сплати заборгованості у розмірі 159304,97 грн. відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 159304,97 грн. заборгованості за надані послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання (транзиту електроенергії) є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За прострочення оплати боргу позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 3555,78 грн. за період з вересня 2015 року по січень 2016 року, 3% річних у сумі 1780,28 грн. за період з 24.07.2015 р. по 29.03.2016 р. та пеню в сумі 10829,94 грн. за період з 24.07.2015 р. по 29.03.2016 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 7.4 договору оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого «Акта прийому-здачі наданих послуг» у термін, що не перевищує 20 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Суд перевірив розрахунок 3% річних і визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача 1780,28 грн. 3% річних необґрунтованими внаслідок допущених арифметичних помилок, у звязку з цим суд здійснив їх перерахунок.

Так, за актом прийому-здачі № 06/15ТРЕ від 30.06.2015 р. і рахунком-фактурою №181 від 30.06.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 24.07.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена 19.08.2015 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 24.07.2015 р. по 18.08.2015 р. (26 днів) 65,31 грн.

За актом прийому-здачі № 07/15ТРЕ від 31.07.2015 р. і рахунком-фактурою № 213 від 31.07.2015 р. на суму 30561014 грн. прострочення настало 27.08.2015 р. Між сторонами 12.01.2016 р. була укладена угода № 1 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 16940,47 грн., непогашеною залишилась сума 13620,67 грн. 08.02.2016 р. між сторонами була укладена угода № 2 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 12498,94 грн., непогашеною залишилась сума 1121,73 грн. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 27.08.2015 р. по 11.01.2016 р. (138 днів) 346,56 грн., від суми боргу 13620,67 грн. за період з 12.01.2016 р. по 07.02.2016 р. (27 днів) 30,14 грн., від суми боргу 1121,73 грн. за період з 08.02.2016 р. по 29.03.2016 р. (51 днів) 4,69 грн.

За актом прийому-здачі № 08/15ТРЕ від 31.08.2015 р. і рахунком-фактурою № 254 від 31.08.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 23.09.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена 21.12.2015 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 23.09.2015 р. по 20.12.2015 р. (89 днів) 223,56 грн.

За актом прийому-здачі № 09/15ТРЕ від 30.09.2015 р. і рахунком-фактурою № 274 від 30.09.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 23.10.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена в повному обсязі 16.02.2016 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 23.10.2015 р. по 15.02.2016 р. (116 днів) 291,06 грн.

За актом прийому-здачі № 10/15ТРЕ від 31.10.2015 р. і рахунком-фактурою № 324 від 31.10.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 25.11.2015 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 25.11.2015 р. по 29.03.2016р. (126 днів) 315,89 грн.

За актом прийому-здачі № 11/15ТРЕ від 30.11.2015 р. і рахунком-фактурою № 347 від 30.11.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 25.12.2015 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 25.12.2015 р. по 29.03.2016р. (96 днів) 240,53 грн.

За актом прийому-здачі № 12/15ТРЕ від 31.12.2015 р. і рахунком-фактурою № 389 від 31.12.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 02.02.2016 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 30561,14 грн. за період з 02.02.2016 р. по 29.03.2016р. (57 днів) 142,79 грн.

За актом прийому-здачі № 1/16ТРЕ від 31.01.2016 р. і рахунком-фактурою № 29 від 31.01.2016 р. на суму 33249,91 грн. прострочення настало з 24.02.2016 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 33249,91 грн. за період з 24.02.2016 р. по 29.03.2016р. (35 днів) 95,39 грн.

За актом прийому-здачі № 2/16ТРЕ від 29.02.2016 р. і рахунком-фактурою № 56 від 29.02.2016 р. на суму 33249,91 грн. прострочення настало з 24.03.2016 р. Звідси 3% річних по цьому рахунку складають від суми боргу 33249,91 грн. за період з 24.03.2016 р. по 29.03.2016р. (6 днів) 16,35 грн.

Таким чином, стягненню підлягають 3% річних у розмірі 1772,27 грн.

В стягненні 8,01 грн. 3% річних суд відмовляє.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат і визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача 3555,78 грн. інфляційних втрат вересень 2015 року січень 2016 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Пункт 9.2.1 договору закріплює, що за внесення платежів, передбачених п. 4.1 з порушенням терміну, визначеного п. 7.4 цього договору, користувач сплачує власнику мереж пеню у розмірі 0,05 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені).

Суд перевірив розрахунок пені і визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача 10829,94 грн. пені необґрунтованими внаслідок допущених арифметичних помилок, у звязку з цим суд здійснив їх перерахунок.

Так, за актом прийому-здачі № 06/15ТРЕ від 30.06.2015 р. і рахунком-фактурою №181 від 30.06.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 24.07.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена 19.08.2015 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 24.07.2015 р. по 18.08.2015 р. (26 днів) 397,29 грн.

За актом прийому-здачі № 07/15ТРЕ від 31.07.2015 р. і рахунком-фактурою № 213 від 31.07.2015 р. на суму 30561014 грн. прострочення настало 27.08.2015 р. Як зазначалось вище, 12.01.2016 р. між сторонами була укладена угода № 1 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 16940,47 грн., непогашеною залишилась сума 13620,67 грн. 08.02.2016 р. між сторонами була укладена угода № 2 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 12498,94 грн., непогашеною залишилась сума 1121,73 грн. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 27.08.2015 р. по 11.01.2016 р. (138 днів) 2108,72 грн., від суми боргу 13620,67 грн. за період з 12.01.2016 р. по 07.02.2016 р. (27 днів) 183,88 грн., від суми боргу 1121,73 грн. за період з 09.02.2016 р. по 29.03.2016 р. (50 днів) 28,03 грн.

За актом прийому-здачі № 08/15ТРЕ від 31.08.2015 р. і рахунком-фактурою № 254 від 31.08.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 23.09.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена 21.12.2015 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 23.09.2015 р. по 20.12.2015 р. (89 днів) 1359,97 грн.

За актом прийому-здачі № 09/15ТРЕ від 30.09.2015 р. і рахунком-фактурою № 274 від 30.09.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 23.10.2015 р. Оплата відповідачем була здійснена в повному обсязі 16.02.2016 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 23.10.2015 р. по 15.02.2016 р. (116 днів) 1772,55 грн.

За актом прийому-здачі № 10/15ТРЕ від 31.10.2015 р. і рахунком-фактурою № 324 від 31.10.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 25.11.2015 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 25.11.2015 р. по 29.03.2016 р. (126 днів) 1925,35 грн.

За актом прийому-здачі № 11/15ТРЕ від 30.11.2015 р. і рахунком-фактурою № 347 від 30.11.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 25.12.2015 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 25.12.2015 р. по 29.03.2016 р. (96 днів) 1466,93 грн.

За актом прийому-здачі № 12/15ТРЕ від 31.12.2015 р. і рахунком-фактурою № 389 від 31.12.2015 р. на суму 30561,14 грн. прострочення настало з 02.02.2016 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 30561,14 грн. за період з 02.02.2016 р. по 29.03.2016 р. (57 днів) 870,99 грн.

За актом прийому-здачі № 1/16ТРЕ від 31.01.2016 р. і рахунком-фактурою № 29 від 31.01.2016 р. на суму 33249,91 грн. прострочення настало з 24.02.2016 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 33249,91 грн. за період з 24.02.2016 р. по 29.03.2016 р. (35 днів) 581,87 грн.

За актом прийому-здачі № 2/16ТРЕ від 29.02.2016 р. і рахунком-фактурою № 56 від 29.02.2016 р. на суму 33249,91 грн. прострочення настало з 24.03.2016 р. Звідси сума пені по цьому рахунку складає від суми боргу 33249,91 грн. за період з 24.03.2016 р. по 29.03.2016 р. (6 днів) 99,75 грн.

Таким чином, пеня підлягає стягненню у розмірі 10795,33 грн.

В стягненні 34,61 грн. пені суд відмовляє.

Відповідач у відзиві просить суд зменшити розмір пені до 1000,00 грн. та розстрочити виконання рішення рівними частинами (спочатку основний борг, потім інфляційні нарахування, 3% річних та в останні періоди розстрочки пеня) на 6 місяців, починаючи з травня 2016 року у звязку із складним фінансовим становищем відповідача та належним ступенем виконання зобовязань відповідачем перед позивачем.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд зазначає, що сума присудженої судом до стягнення пені порівняно із сумою основного боргу не є значною і складає лише 6,78% (пеня - 10795,33 грн., основний борг - 159304,97 грн.). За весь період прострочення оплат позивач був позбавлений можливості використовувати власні грошові кошти в господарському обороті.

Також із наданої позивачем квартальної звітності відповідача - балансу (звіту про фінансовий стан) ВАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 30.09.2015 р. вбачається, що господарська діяльність відповідача є прибутковою: чистий фінансовий результат (прибуток) від господарської діяльності складає 149562 тис. грн., тобто більше 149 мільйонів гривень, та наявний залишок коштів на рахунку на кінець року в сумі 18145 тис. грн., тобто більше 18 мільйонів грн.

Таким чином, враховуючи допущені відповідачем прострочення строків оплати послуг, незначний розмір штрафних санкцій, майнові інтереси позивача та задовільний фінансовий стан відповідача, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені. У звязку з цим залишив дане клопотання відповідача без задоволення.

Крім того, як зазначалось вище, відповідач просить розстрочити виконання рішення суду рівними частинами на 6 місяців, починаючи з травня 2016 року, посилаючись на свій скрутний фінансовий стан.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.

В силу приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження свого скрутного фінансового стану відповідач посилається на встановлений НКРЕКП відповідно до ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» нульовий алгоритм відрахування коштів на поточні рахунки відповідача, що унеможливлює сплату штрафних санкцій з рахунків відповідача, що здійснюється виключно з поточних рахунків. Також вказує, що одним із факторів, що негативно впливає на фінансовий стан відповідача є наявність судової практики, в результаті якої відбувається систематичне зменшення судами штрафних санкцій, що підлягають стягненню з боржників при винесення рішень про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію на користь відповідача. Відсутність грошових коштів на рахунках відповідача унеможливлює сплату також основного боргу. У якості доказів існування обставин, що ускладнюють виконання рішення на даний час, відповідач надав суду копію довідки щодо встановлених нормативів відрахувань на поточні рахунки станом на 25.03.2016р., копію довідки про залишок коштів на рахунках станом на 29.02.2016р., копію довідки щодо мінімально необхідних платежів, копію довідки про проведення розрахунків за спожиту електроенергію, копію довідки про дебіторську заборгованість станом на 01.03.2016р., а також копії судових рішень про стягнення заборгованості з боржників зі зменшенням штрафних санкцій.

Суд зазначає, що вказані довідки складені відповідачем в односторонньому порядку, а тому не можуть бути прийняті судом як належний доказ на підтвердження викладених у них обставин.

Відповідачем не надано суду своїх документів фінансово-господарської звітності (балансу та фінансового звіту за останні звітні періоди), звіту про рух грошових коштів, відомостей про наявне у нього рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого можливо проведення стягнення.

Отже, фінансовий та майновий стан відповідача, в супереч вимог ст. 33,34 ГПК України, не підтверджений належними та допустимими доказами, з аналізу яких суд міг би дійти висновку про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі.

Натомість, як було зазначено вище, із наданої позивачем квартальної звітності відповідача - балансу (звіту про фінансовий стан) ВАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 30.09.2015 р. вбачається, що господарська діяльність відповідача є прибутковою та наявний залишок коштів на рахунку.

Суд зазначає, що підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути тільки виключні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк. Наявність таких виключних обставин відповідачем не доведена і судом не встановлена.

За таких обставин суд не вбачає підстав для надання розстрочки виконання рішення.

Таким чином позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» у ст. 8 з 1 січня встановлює мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 грн.

Згідно збільшених позовних вимог предметом позову є стягнення 175470,97 грн. Звідси 36000,00 грн. * 1,5% = 2632,06 грн.

Таким чином, судові витрати відповідно до пп. 1 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд позовної заяви в даній справі складають 2632,06 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем сплачено судовий збір платіжними дорученнями № 2169 від 23.02.2016 р. в сумі 2178,06 грн. та №2306 від 29.03.2016 р. на суму 555,61 грн., всього 2733,67 грн. Переплата складає 101,61 грн., яка підлягає поверненню позивачу ухвалою суду згідно його клопотання, викладеного в заяві про зменшення позовних вимог №35/32 від 15.03.2016 р.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд. 9, ) 159304,97 грн. (сто пятдесят девять тисяч триста чотири грн. 97 коп.) основного боргу, 3555,78 грн. (три тисячі пятсот пятдесят пять грн. 78 коп.) інфляційних втрат, 1772,27 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят дві грн. 27 коп.) 3% річних, 10795,33 грн. (десять тисяч сімсот девяносто пять грн. 33 коп.) пені та 2631,42 грн. (дві тисячі шістсот тридцять одна грн. 42 коп.) витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Повне рішення оформлено і підписано 07.04.2016 р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.