Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" квітня 2016 р. Справа № 906/88/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов.№109 від 12.02.2016

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Відділу освіти Чуднівської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепломагістраль-сервіс ЛТД"

про стягнення 35102,19грн

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 30427,46грн, а саме: в розмірі 19453,07грн, з яких 18396,96грн - заборгованості з орендної плати, 998,89грн - пені, 58,18грн - 3% річних та стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат по водопостачанню в розмірі 10974,39грн, з яких: 8890,39грн - основного боргу, 1178,87грн - пені, 65,63грн - 3% річних, 840,00грн - інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо сплати коштів згідно умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, району, №136 від 15.10.2011, додаткової угоди №20 від 16.09.2014, а також договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №272 від 16.09.2014.

16.03.2016 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 35102,19грн, а саме: заборгованість по орендній платі в розмірі 23366,64грн, з яких: 18396,96грн - основного боргу, 4691,46грн - пені, 278,22грн - 3% річних, а також стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат по водопостачанню в сумі 11735,55грн, з яких: 8890,39грн - основного боргу, 2266,19грн - пені, 134,45грн - 3% річних, 444,52грн - інфляційних нарахувань (а.с. 100-102).

Ухвалою від 22.03.2016 суд зазначену вище заяву позивача прийняв до розгляду та вважав заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 35102,19грн (а.с. 116).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.117).

Згідно п.п.3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У випадку неявки в засідання господарського суду представника однієї із сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки, про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, то на підставі ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2011 між Відділом освіти Чуднівської районної державної адміністрації (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тепломагістраль-сервіс ЛТД" (орендар, відповідач) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, району №136 (далі - Договір оренди №136) (а.с. 11-15).

Згідно п.1.1. Договору оренди №136 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення (будинок, будівлю тощо) за адресою: Житомирська область, смт Чуднів, вул. 50-річчя Жовтня, 1, що знаходиться на балансі Відділу освіти, площею 102,0кв.м.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п.3.1. Договору оренди №136)

Пунктом 3.2. Договору оренди №136 передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, району, затвердженої рішенням районної ради.

Орендна плата за перший місяць оренди (жовтень) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень 2011 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.п. 3.3., 3.4. Договору оренди №136).

За змістом п.6.8. і п.6.11. Договору оренди №136 орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі, тобто не пізніше 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п.8.1. Договору оренди №136 даний договір діє з 15 жовтня 2011 по 15 вересня 2014.

Разом з тим, Додатковою угодою №20 від 16.09.2014 до договору №136 від 15.10.2011, укладеною сторонами (далі (Додаткова угода №20) (а.с. 16), передбачено, що орендні правовідносини між ними по об'єкту - котельні Чуднівської гімназії, загальною площею 102кв.м продовжуються до 01.07.2015.

Крім того, 16.09.2014 між Відділом освіти Чуднівської районної державної адміністрації (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тепломагістраль-сервіс ЛТД" (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №272 (далі - Договір №272) (а.с. 17-18).

Згідно п.1.1. Договору №272 балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: Житомирська область, смт Чуднів, загальною площею 102,0кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Пунктом 2.2.3. Договору №272 визначено, що орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

Відповідно до п.5.1. Договору №272 цей договір діє з 16.09.2014 по 01.07.2015.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, району №136 від 15.10.2011, додаткової угоди №20 до нього, а також договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №272 від 16.09.2014, які за своєю правовою природою є договорами оренди та договором про надання послуг - відповідно.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Абзацом 1 частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як суд зазначав вище, згідно п.6.8. і п.6.11. Договору оренди №136 передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі, тобто не пізніше 10 числа наступного місяця, а п.2.2.3. Договору №20 визначено, що орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе вказаними вище договорами зобов'язання щодо своєчасної оплати орендної плати та відшкодування комунальних послуг виконав лише частково, про що, зокрема, свідчать виписки з банку (а.с. 54-95), а також підписані повноважними представниками сторін актами звірки взаєморозрахунків (а.с. 19-20). Тому, позивачем неодноразово направлялися відповідачу претензії про погашення заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат по водопостачанню (а.с. 21-22), які останнім залишені без відповіді та без задоволення.

Таким чином, станом на день звернення з позовною заявою до суду в Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепломагістраль-сервіс ЛТД" перед Відділом освіти Чуднівської районної державної адміністрації існувала заборгованість з орендної плати в сумі 18396,96грн та борг з відшкодування витрат по водопостачанню в розмірі 8890,39грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 18396,96грн боргу з орендної плати і 8890,39грн заборгованості з відшкодування витрат по водопостачанню, що разом становить 27287,35грн (18396,96грн + 8890,39грн).

Крім того, позивач, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 4691,46грн - пені (за неналежне виконання грошового зобов'язання з погашення орендної плати), а також 2266,19грн - пені (за неналежне виконання грошового зобов'язання з відшкодування витрат по водопостачанню).

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною 4 ст.231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Пунктом 3.5. Договору оренди №136 передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується з орендаря відповідно до чинного законодавства України з врахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, включаючи день сплати.

Також, п.2.2.3. Договору №272 визначено, що при несвоєчасному внесенні плати орендар зобов'язується сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Перевіривши розрахунки позивача сум пені, суд приходить до висновку про його невірність, оскільки позивач неправильно визначив початок періоду нарахування пені, з огляду на наступне.

Як суд зазначав вище, відповідач зобов'язаний був сплачувати орендну плату до 10 числа місяця, наступного за звітним, а відшкодовувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (водопостачання) - не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Враховуючи, що строк дії Додаткової угоди №20 від 16.09.2014 до договору №136 від 15.10.2011 та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №272 від 16.09.2014 закінчився 01.07.2015, строк погашення орендної плати закінчується 10.07.2015, а строк відшкодування витрат з водопостачання - 15.07.2015. Тобто, нарахування пені необхідно здійснювати, починаючи з 11.07.2015 (на суму боргу з орендної плати) та з 16.07.2015 (на суму боргу на відшкодування витрат з водопостачання).

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок сум пені, а саме:

- пеня за неналежне виконання грошового зобов'язання з погашення орендної плати за період 11.07.2015-31.12.2015 (з врахуванням відповідних змін розміру облікової ставки НБУ) становить 4387,04грн;

- пеня за неналежне виконання грошового зобов'язання з відшкодування витрат по водопостачанню за період 16.07.2015-31.12.2015 (з врахуванням відповідних змін розміру облікової ставки НБУ) складає 2046,98грн.

Отже, загальна сума пені, яка підлягає стягненню, становить 6434,02грн (4387,04грн + 2046,98грн). У частині стягнення 523,63грн пені (6957,65грн (4691,46грн + 2266,19грн) - 6434,02грн) суд відмовляє в позові за безпідставністю.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 278,22грн (у зв'язку з несвоєчасним погашенням орендної плати) і 3% річних у розмірі 134,45грн (у зв'язку з несвоєчасним відшкодуванням витрат по водопостачанню), а також інфляційних втрат у зв'язку з несвоєчасним відшкодуванням витрат по водопостачанню в сумі 444,52грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Разом з тим, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних нарахувань, суд приходить до висновку про його невірність, виходячи з наступного.

Згідно п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (з відповідними змінами і доповненнями) інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і й о г о н а й м е н ш и й п е р і о д в и з н а ч е н н я с к л а д а є м і с я ц ь (абз.2 п.3.2. зазначеної Постанови).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення п о ч и н а ю ч и з м і с я ц я, н а с т у п н о г о з а м і с я ц е м, у я к о м у м а в б у т и з д і й с н е н и й п л а т і ж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (абз.3 п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду №14 від 17.12.2013 ).

Тобто, враховуючи викладене, а також той факт, що прострочення відшкодування витрат по водопостачання в сумі 8890,39грн виникло з 16.07.2015 (як було встановлено судом вище), суд вважає за необхідне здійснити перерахунок інфляційних втрат за період серпень-грудень 2015 року, згідно якого розмір цих втрат складає 257,82грн.

Отже, сума інфляційних нарахувань, яка підлягає стягненню, становить 257,82грн. У частині стягнення 186,70грн інфляційних втрат (444,52грн - 257,82грн) суд відмовляє в позові за безпідставністю.

Крім того, перевіривши розрахунки позивача сум 3% річних, суд приходить до висновку про його невірність, оскільки позивач неправильно визначив початок періоду нарахування 3% річних, з огляду на наступне.

Як суд зазначав вище, відповідач зобов'язаний був сплачувати орендну плату до 10 числа місяця, наступного за звітним, а відшкодовувати витрати балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (водопостачання) - не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Враховуючи, що строк дії Додаткової угоди №20 від 16.09.2014 до договору №136 від 15.10.2011 та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №272 від 16.09.2014 закінчився 01.07.2015, строк погашення орендної плати закінчується 10.07.2015, а строк відшкодування витрат з водопостачання - 15.07.2015. Тобто, нарахування пені необхідно здійснювати, починаючи з 11.07.2015 (на суму боргу з орендної плати) та з 16.07.2015 (на суму боргу на відшкодування витрат з водопостачання).

Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок сум 3% річних, а саме:

- 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання з погашення орендної плати за період 11.07.2015-31.12.2015 становить 263,10грн;

- 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання з відшкодування витрат по водопостачанню за період 16.07.2015-31.12.2015 складає 123,49грн.

Отже, загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню, становить 386,59грн (263,10грн +123,49грн). У частині стягнення 26,08грн 3% річних (412,67грн (278,22грн + 134,45грн) - 386,59грн) суд відмовляє в позові за безпідставністю.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати заборгованості не надав, суми основного боргу визнав, про що свідчать підписані сторонами акти звірки взаєморозрахунків (а.с. 19-20).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 27287,35грн - основного боргу, 6434,02грн - пені, 257,82грн - інфляційних нарахувань, 386,59грн - 3% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню. У частині стягнення 523,63грн - пені, 186,70грн - інфляційних втрат і 26,08грн - 3% річних суд відмовляє в задоволенні позову за безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепломагістраль-сервіс ЛТД" (13200, Житомирська обл., смт Чуднів, вул. Макаренка, буд.8; ідентифікаційний код 37752696) на користь Відділу освіти Чуднівської районної державної адміністрації (13200, Житомирська обл., смт Чуднів, вул. Героїв Майдану, буд. 125; ідентифікаційний код 02143198):

- 27287,35грн - основного боргу,

- 6434,02грн - пені,

- 257,82грн - інфляційних нарахувань,

- 386,59грн - 3% річних;

- 1378,00грн - судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення 523,63грн - пені, 186,70грн - інфляційних втрат і 26,08грн - 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.04.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - відповідачу (рек. з повід.)