ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року Справа № 915/1523/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № б/н від 22.12.2015 ,

представник відповідача в судове засідання не зявився,

представник третьої особи в судове засідання не зявилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк - ОСОБА_2, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування:01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38,

До відповідача: Комунального підприємства Регспод, 56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Синякова, буд. 22/72,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний банк України, 01007, м. Київ, вул. Інститутська, 9

про: стягнення 28 552,12 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк - ОСОБА_2 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства Регспод заборгованості за Договором кредитної лінії № ВКЛ - 2005920 від 20.09.2011 в розмірі 28 552,12 грн. з якої: 16 911,91 грн. прострочена заборгованість по процентам, 4 792,79 грн. пеня за несвоєчасне повернення процентів, 3% річних в розмірі 247,42 грн., штраф згідно п. 4.2 у розмірі 1% від суми кредиту за невиконання п. 3.3.12.2 в розмірі 2 600,00 грн., штраф згідно п. 4.2 у розмірі 1% річних від суми кредиту 4000,00 грн.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що КП «Регспод» умови договору виконувало належним чином і станом на 01.03.2015 сплатило заборгованість за кредитним договором, а саме було сплачено тіло кредиту 465 560,00 грн. та відсотки за користування кредитними коштами у сумі 87 747,63 грн. Нарахована заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в сумі 16 911,94 грн. виникла у звязку з підписанням 14.02.2013 додаткової угоди № 1 до договору кредитної лінії № ВКЛ-2005920 яка передбачала встановлення плати за користування кредитом в розмірі 31,99%, при цьому підвищення процентної ставки було встановлено як санкція за невиконання умов кредитного договору, а саме за невиконання позичальником зобовязань передбачених п. 3.3.12 кредитного договору, і повинна була застосовуватися лише у випадку порушення позичальником своїх зобовязань. Вважає необґрунтованим нарахування пені за несвоєчасне повернення процентів в сумі 4 792,79 грн., оскільки проценти по договору сплачувалися своєчасно та в розмірі визначеному кредитним договором та додатком № 1 від 14.02.2013. Вказує, що штрафи згідно п. 4.2 Договору в розмірі 2 600,00 грн. та 4 000,00 грн. нараховані за одне і те саме порушення п. 3.3 кредитного договору, а тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до застосування подвійної цивільно правової відповідальності .

Третя особа у наданих до суду поясненнях вказує, що вимоги позивача є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання 08.04.2016 не зявився, причини неявки не повідомив.

Представник 3-ї особи в судове засідання 08.04.2016 не зявився причини неявки не повідомив.

Господарським судом враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача та представника 3-ї особи.

Згідно ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 15.09.2015 оголошувалась перерва.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

20.09.2011 між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (далі кредитор) та Комунальним підприємством Регспод (далі позичальник) було укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2005920 (далі Договір), у відповідності до умов якого кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.1.1 Договору (укладеного в редакції Додаткового договору № 1 від 14.02.2013 до Договору), надання кредиту здійснюється в сумі 200 000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 26, 99 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 13 лютого 2015 року включно, на умовах визначених цим Договором. Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту, у відповідності до графіку, наведеному в Додатку № 1 до цього Додаткового договору № 1 від 14.02.2013 до Договору кредитної лінії № ВКЛ-2005920 від 20 вересня 2011 року.

Згідно п. 1.1.2 Договору (укладеного в редакції Додаткового договору № 1 від 14.02.2013 до Договору), у випадку невиконання позичальником зобовязань, передбачених п. 3.3.12 цього Договору, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 31,99 % річних починаючи з моменту невиконання зазначених зобовязань. Така плата за користування кредитом в розмірі 31,99 % річних діє до дня (включно) виконання умов п. 3.3.12 цього Договору. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим.

У відповідності до п. 2.2 Договору, моментом (днем) надання кредиту вважається день надання кредиту з позичкового рахунку позичальника в повній або частковій сумі кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору (п. 2.3 Договору).

Згідно п. 2.6 Договору, нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в періоді (28-29-30-31/365). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу). Нарахування комісії за надання кредиту здійснюється в день укладання цього Договору виходячи з розмірі комісії, встановленого згідно п. 1.6 цього Договору, у національній валюті (п. 2.6.1 Договору).

Пунктом 2.7 Договору визначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок в АТ «Дельта Банк», МФО 380236.

Відповідно до п. 3.3.5 Договору, позичальник зобовязаний повернути кредитору у повному обсязі кредит зі сплатою процентів та комісій кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим Договором.

У відповідності до п. 3.3.12 Договору, позичальник зобовязаний виконувати наступні зобовязання: в десятиденний строк з дня укладання договору застави (іпотеки) укласти в акредитованій кредитом страховій компанії договір страхування заставного майна, зазначеного у п.1.3 цього Договору; в тримісячний строк з дня підписання цього Договору перевести обороти пропорційно кредитної заборгованості КП «Регспод» по поточним рахункам в АТ «Дельта Банк» ,МФО 380236. Для підтвердження виконання своїх зобовязань позичальник повинен щоквартально (не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем завершення відповідного кварталу) надавати довідки про обороти в інших банках в яких обслуговується позичальник (п. 3.3.12.1, п. 3.3.12.2 Договору).

Згідно п. 8.3 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за цим Договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязаний надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Позивач зазначає, що починаючи з 14.02.2013 у звязку із порушення відповідачем умов Договору кредитної лінії № ВКЛ-2005920, а саме п. 3.2.12.2 було здійснено збільшення процентної ставки, про що укладено Додатковий договір № 1 від 14.02.2013.

Позивач свої зобовязання по Договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кошти визначені умовами кредитного договору в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 22, 23) та не заперечується представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідач свої зобовязання по сплаті наданих кредитних коштів в сумі 200 000,00 грн. здійснив у повному обсязі, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

За порушення відповідачем умов Договору, а саме п. 3.2.12.2 позивач на підставі п. 1.1.2 Договору з 14.02.2013 року збільшив процентну ставку за користування кредитом до 31,99 % та у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом просить суд стягнути з відповідача 16 911,91 грн. заборгованості по відсоткам.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 16 911,91 грн. є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 4.1 Договору, у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим Договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 16 лютого 2015 року по 01 серпня 2015 року у розмірі 4 792,79 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Договором кредитної лінії №ВКЛ-2005920 інший порядок нарахування штрафних санкцій визначений не був.

Позивачем в порушення ч. 6 ст. 232 ГК України здійснено нарахування та заявлено до стягнення пені за період з 16 лютого 2015 року по 01 серпня 2015 року у розмірі 4 792,79 грн., а саме здійснено нарахування пені не від дня коли зобовязання щодо сплати процентів мало бути виконано, як то визначено п. 2.7 Договору, що призвело до порушення 6 ти місячного строку нарахування, то в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 792,79 грн. слід відмовити.

Згідно п. 4.2 Договору, у випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього Договору, за кожний випадок порушення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф згідно п. 4.2 Договору у розмірі 1% від суми кредиту за невиконання п. 3.3.12.2 Договору в розмірі 2 600,00 грн.

Вказані вимоги підлягають задоволенню в розмірі 2000,00 грн., оскільки відповідно до п. 1.1 Договору сума кредиту становить 200 000,00 грн. (200 000,00 Х1%= 2000,00 грн.).

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 600,00 грн. (2600,00 грн. 2000,00 грн.) задоволенню не підлягають.

Позивач згідно п. 4.2 Договору також нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1% від суми кредиту в розмірі 4 000,00 грн., що фактично призводить до подвійного стягнення штрафних санкцій за невиконання договірного зобовязання визначеного п. 3.3 Договору, що є недопустимим, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4 000,00 грн. слід відмовити.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання за вимогою кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних нарахованих за період з 16 лютого 2015 року по 01 серпня 2015 року в розмірі 247,42 грн., розмір яких є обґрунтований відповідно до вимог Закону та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання визначені п. 3.3.12.2 Договору, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Регспод (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Синякова, буд. 22/72, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування:01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) 16 911,91 грн. простроченої заборгованості по процентам, 3% річних в розмірі 247,42 грн., штраф згідно п. 4.2 Договору в розмірі 2 000,00 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства Регспод (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Синякова, буд. 22/72, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 1 224,09 грн. судового збору (Банк одержувача: ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, Рахунок 3002, Одержувач: УК у м. Миколаїв 22030001, , Код класифікації доходів: 22030001, ОСОБА_1 коду класифікації доходів: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), ОСОБА_1 суду: Господарський суд Миколаївської області).

4. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 13.04.2016

Суддя Н.О. Семенчук