ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.16р. Справа № 904/1244/16

За позовом Публічного акціонерного товариство Комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 47 672,70 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Єрмолов Є.М., довіреність № 3438-К-О від 14.08.15р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (далі - відповідача-1) та з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідача-2) суму 47 672,70 грн. заборгованості, з якої: 8603,76 грн.- заборгованості за кредитом, 17 074,16 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 21 994,78 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, виконання якого забезпечено порукою за договором № 949VOLPD0I16F0 від 11.11.2013 р. та судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 р. по справі № 904/1244/16 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2016 р.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 р. та від 05.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 05.04.2016 р. та 12.04.2016 р.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, якою повідомив суд про те, що 10.03.2016 р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство (справа № 904/769/16) відносно відповідача-1 (оголошення про порушення справи про банкрутство, розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 10.03.2016 року за № 29074). А також, позивач у заяві зазначив те, що не звертався у тридцятиденний строк, з офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство за зобов'язаннями, що виникли на підставі Договору поруки № 949VOLPD0I16F0 від 11.11.2013 р., у зв'язку з чим просить розглянути позовні вимоги банку по суті заявлених вимог, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судові засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 р., від 10.03.2016 р. та від 05.04.2016 р. надіслана на адресу відповідача-1, що зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3, офіс 181; ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "организацыи нет".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач-1 не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Представник відповідача-2 у судові засідання не з'явився, до суду надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що на початку лютого 2016 року відповідачем-2 від позивача отримано претензію про сплату заборгованості в розмірі 47 020,15 грн., яка ніби то виникла внаслідок невиконання відповідачем-2 договору овердрафту № VOV435 від 17.11.2008 р. Зазначений договір відповідач-2 не підписував та кошти по ньому не отримував. З метою даної обставини відповідачем-2 направлена відповідь позивачу з проханням надіслати належно завірену копію договору овердрафту від 17.11.2008 р., відповідь на претензію залишилась без реагування. Також, відповідач-2 у відзиві вказує, що якщо банк надасть оригінал такого договору на вимогу суду то відповідачем-2 буде заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Крім того, керуючись ст. 267 ЦК України відповідач просить суд у даному спорі застосувати строк позовної давності.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.04.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

12.11.2007 року між позивачем (банк) та відповідачем-2 (клієнт) укладений Договір про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок № VOV435 (далі - Кредитний договір) за умов п. 1.1. якого банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтне обслуговування клієнта на підставі заявки на встановлення овердрафтного кредиту на картковий рахунок (Додаток № 1 до даного Договору), що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок засобів на картковому рахунку клієнта № НОМЕР_2 відкритому в банку (далі - картрахунок), за рахунок кредитних засобів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3. даного Договору, шляхом дебетування картрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди в зазначені даним Договором терміни.

На момент підписання договору ліміт складає 10 000, 00 грн. (п.1.3. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 1.4 договору проведення платежів клієнта в порядку, встановленому даним Договором, здійснюється банком у термін по 11.11.2008 р.

Згідно п. 1.5 Кредитного договору овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і термін, встановлених згідно з п.п. 1.3, 1.4. даного Договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на картрахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення чи зростання заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на картковому рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору закористуання кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картрахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у Додатку № 2 до даного Договору.

У відповідності зі ст. 212 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом якого-небудь із зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.4., 1.5., 2.2.3, 2.2.4, 2.3.4 даного Договору, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної ставки річних інтервалу "16-30 днів" від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 4.2. Договору).

На виконання умов Кредитного договору позивачем надано відповідачу-2 кредитний ліміт згідно умовами Кредитного договору. Проте, відповідачем-2 не здійснено погашення заборгованості за кредитом у встановлені строки.

Таким чином, у відповідача-2 утворилась заборгованість перед позивачем, що складає

47 672,70 грн. заборгованості, з якої: 8603,76 грн.- заборгованості за кредитом, 17 074,16 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 21 994,78 грн. - пені, що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На момент розгляду справи заборгованість із прострочення кредиту складає 8603,76 грн. (за період з 17.11.2008 р. по 10.02.2016 р.), та зі сплати процентів у сумі 17 074,16 грн. (за період з 15.06.2009 р. по 10.02.2016 р.), доказів погашення яких відповідачем-2 суду не надано.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, при порушені клієнтом якого-небудь із зобов'язань: по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.6, 4.1, 4.2, 4.3 чинного Договору; термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.2.6, 2.3.4 даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.7, 4.4, 4.5., 4.6, даного Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної дисконтної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який виплачується пеня.

Пеня за порушення виконань зобов'язання відповідачем-2 складає 21 994,78 грн. (за період з 15.06.2009 р. по 10.02.2016 р.)

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача-2 за Договором про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок № VOV435 від 12.11.2007 р. між позивачем (кредитор) та відповідачем-1 (поручитель) укладений Договір поруки № 949VOLPD0I16F0 від 11.11.2013 р. (далі - Договір поруки).

Предметом цього Договору є надання поруки фізичною - особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - боржник) всіх своїх обов'язків за Договором № VOV435 від 12.11.2007 р. (далі - Кредитний договір) п. 1 Договору поруки.

Відповідно до п. 2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в Кредитному договорі.

Згідно п. 4. Договору поруки за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають, перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 5 Договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги (п. 6. Договору поруки).

Вимога, щодо виконання обов'язків за Договором № VOV435 від 12.11.2007 р., викладена у претензії вих. № 949VOLPD0I16F0 від 28.01.2016 р., яка надіслана 01.02.2016 р. на адресу відповідача-1, що підтверджується описом вкладення до цінного листа (а.с. 31).

Доказів виконання обов'язків за Договором № VOV435 від 12.11.2007 р., на момент розгляду спору відповідач-1 не надав.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У відповідності зі ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

З матеріалів справи вбачається, а саме з виписки по р/р, розрахунку заборгованості останнє погашення кредиту відбулось 11.11.2008 року.

Пунктом 5.7. Кредитного договору строк позовної давності складає 5 років.

Таким чином, зробивши чергову проплату по Кредитному договору 11.11.2008 року відповідач-2 фактично виконав дії, які свідчать про визнання відповідачем-2 свого боргу за Кредитним договором, тобто з цієї дати перебіг позовної давності починається заново.

28.10.2013 року господарським судом Волинської області порушено провадження у справі № 903/1109/13 за позовом позивача до відповідача-2 про стягнення частини вимоги - заборгованість станом на 18.09.2013 р. та позов було пред'явлено до одного з двох відповідачів (без поручителя).

Враховуючи, що пред'явлення позивачем позову до суду в жовтні 2013 року до відповідача-2 перебіг позовної давності переривається відповідно до норм ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України, тому строк у межах якого Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за Договором про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок № VOV435 не сплинув та позовна давність не застосовується.

Отже, заперечення відповідача-2, викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються вищевикладеним, та до уваги судом не приймаються.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, сума 8603,76 грн.- заборгованості за кредитом, 17 074,16 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 21 994,78 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, підлягають солідарному стягненню з відповідачів -1, -2.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладається на відповідача-2, оскільки спір доведено з його вини.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачений згідно платіжного доручення № BO1S5B0X01 від 05.08.2015 року судовий збір в розмірі 449,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3, офіс 181; ) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ) 8603,76 грн. (вісім тисяч шістсот три грн. 76 коп.) - заборгованості за кредитом, 17 074,16 грн. (сімнадцять тисяч сімдесят чотири грн. 16 коп.) - заборгованості по процентам за користування кредитом, 21 994,78 грн. (двадцять одна тисяча дев'ятсот дев'яносто чотири грн. 78 коп.) - пені- про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (43000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ) 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 449,00 грн. (чотириста сорок дев'ять грн. 00 коп.), перерахований згідно платіжного доручення № BO1S5B0X01 від 05.08.2015 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/1244/16.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 15 " квітня 2016 р.