КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. Справа№ 927/918/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

представники сторін та учасників провадження у справі: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першої української міжрегіональної товарної біржі на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 24.02.2016 у справі № 927/918/15 (суддя Фесюра М.В.)

за заявою: голови ліквідаційної комісії публічного акціонерного товариства "Екологія", м. Чернігів

боржник: публічне акціонерне товариство "Екологія", м. Чернігів,

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головою ліквідаційної комісії подано заяву про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Екологія" у зв'язку з недостатністю вартості майна боржника для задоволення кредиторської заборгованості, виявленої в ході проведення ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 08.07.2015 заяву голови ліквідаційної комісії ПАТ "Екологія" прийнято до розгляду.

22.07.2015 ухвалою суду порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Екологія" в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 30.07.15р. Публічне акціонерне товариство "Екологія" було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії боржника Потапову Сніжану Михайлівну.

В межах справи про банкрутство ПАТ "Екологія" до місцевого господарського суду звернувся ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1) зі скаргою на дії організатора аукціону - Першої української міжрегіональної товарної біржі щодо прийняття рішення про відмову у визнанні заявника - ОСОБА_3 учасником торгів та доповненнями до неї.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.02.2016 у справі № 927/918/15 (суддя Фесюра М.В) визнано учасниками провадження у справі про банкрутство ОСОБА_3 та Першу українську міжрегіональну товарну біржу, а також стягнуто з Першої української міжрегіональної товарної біржі на користь ОСОБА_3 штраф у розмірі 101083,92 грн.; в решті вимог скарги ОСОБА_3 провадження у справі припинено.

При цьому суд керувався ст.ст. 1, 44, 49, 54, 57, 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Перша українська міжрегіональна товарна біржа звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині стягнення з організатора аукціону - Першої української міжрегіональної товарної біржі на його користь штрафу у розмірі гарантійного внеску.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального права, а саме ст.ст. 60, 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі обставинам справи.

25.03.2016 до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

12.04.2016 до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без участі скаржника та його представника.

В судове засідання представники сторін та учасників провадження у справі не з'явилися. Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на клопотання ОСОБА_3 та на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін та учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали оскарження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою доповненнями до неї. Враховуючи доповнення до скарги ОСОБА_3. просив суд першої інстанції:

- визнати Першу українську міжрегіональну товарну біржу та ОСОБА_3 учасниками провадження у справі про банкрутство;

- скасувати аукціон із продажу майна ПАТ "Екологія" (комплексу виробничо-складських будівель та споруд в околичній частині м. Чернігова, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул..Попова,2-а);

- стягнути з організатора аукціону - Першої української міжрегіональної товарної біржі(, м. Вінниця, вул. Козицького, 46) на користь ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1, АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в ПУАТ "Фідобанк", МФО 300175) штраф у розмірі гарантійного внеску - 101 083,92грн. та видати виконавчий документ;

- визнати недійсними результати першого повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Екологія" частинами по лоту №1, призначеного на 11.01.2016, що проведений з порушенням вимог закону;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений за результатами проведення першого повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Екологія" частинами по лоту №1, призначеного на 11.01.2016,

- стягнути з Першої української міжрегіональної товарної біржі на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1218 грн.

24.02.2016 ОСОБА_3 подав до місцевого господарського суду заяву про відмову від частини вимог та уточнення вимог за скаргою на дії організатора аукціону у справі про банкрутство, в якій , посилаючись на ст..ст.18,21,22,78 Господарського процесуального кодексу України , відмовився від частини вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за результатами аукціону, а також від вимог про скасування і визнання недійсним аукціону.

Постановою суду в цій справі від 30 07.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Потапову Сніжану Михайлівну.

01.12.2015 ліквідатором банкрута укладено договір про продаж майна банкрута з Першою українською міжрегіональною товарною біржею.

Відповідно до ст. 49 Закону суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, організатором - визначена замовником особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Учасниками аукціону можуть бути , зокрема, громадяни України, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 цього Закону учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Частина 8 ст. 44 Закону встановлює, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи, що вимоги скаржника обумовлені порушенням його прав на участь у аукціоні, а організатор аукціону є безпосереднім суб'єктом аукціону і має відповідати за заявленими вимогами у межах провадження у справі про банкрутство, тому такі відносини є окремим випадком, передбаченим Законом, і особи які приймають в них участь можуть бути визнані учасниками провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що скарга в частині визнання скаржника і організатора аукціону учасниками провадження у справі про банкрутство підлягає задоволенню.

Окремої уваги заслуговує висновок суду першої інстанції зроблений за наслідками аналізуючи норми розділу IV Закону в їх сукупності, про те, що частина 8 ст. 44 Закону до спорів, « які виникають при проведенні… аукціонів» відносить не лише спори щодо безпосередньо процедури проведення та оформлення торгів в день аукціону, як це стверджує організатор аукціону, але й спори, які можуть виникати під час підготовки аукціону в порядку, встановленому Законом про банкрутство.

Положення статті 54 Закону надають право організатору аукціону під час підготовки останнього не пізніше, ніж за 10 днів до його початку відмовитися від його проведення. При цьому ч.4 цієї статті встановлює, що рішення про скасування аукціону може бути оскаржене до господарського суду.

Стаття 57 Закону передбачає можливість вирішення сумнівів щодо обґрунтованості визначення арбітражним керуючим початкової вартості майна шляхом звернення до господарського суду з відповідним клопотанням.

Рішення про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів може бути оскаржене до господарського суду у порядку, встановленому цим Законом (ч. 6 ст. 61 Закону).

Стаття 56 Закону встановлює відповідальність організатора аукціону перед особами, які не змогли взяти участь або перемогти на аукціоні, а саме: у разі якщо порушення порядку підготовки та проведення аукціону перешкодило зацікавленій особі взяти участь або перемогти на аукціоні, організатор аукціону зобов'язаний сплатити такій особі штраф у розмірі гарантійного внеску.

Вищенаведена норма дає підґрунтя стверджувати, що особа, чиє право участі в аукціоні порушено, може його захистити шляхом звернення до суду у спосіб, вказаний вище, а тому відповідне звернення має розглядатися господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до обставин справи 08.12.2015 опубліковано оголошення про проведення Першою українською міжрегіональною товарною біржею першого повторного аукціону з продажу майна боржника на 11.01.2016 о 14.00 год. За адресою : м.Київ вул. Володимирська,49-а, зал (156).Початкова вартість майна визначена у розмірі 1 010 839,20 грн. без ПДВ, гарантійний внесок - у розмірі 10% від початкової вартості з кінцевою датою сплати 20.12.2015р.

Оголошення також містить, зокрема, порядок, термін , місце і час подання заявок, порядок оформлення участі у торгах, перелік документів і вимоги, що пред'являються учасникам до їх оформлення.

Скаржником ОСОБА_3 подано заяву на участь в аукціоні, який мав відбутися 11.01.2016.

В заяві відповідно до ст. 60 Закону зазначено: прізвище, ім'я, по-батькові, паспортні дані, відомості про місце проживання заявника, номер контактного телефону, адреса електронної пошти , а також відомості про відсутність заінтересованості стосовно боржника, кредиторів, замовника та організатора аукціону. В якості додатку до заяви зазначені копія паспорту та індивідуального податкового номеру, довідка про відкриття рахунку в банківській установі, платіжні доручення про оплату гарантійного та реєстраційного внесків, письмова згода подружжя на купівлю нерухомості.

Заяву було направлено скаржником транспортною компанією «Нова пошта» з експрес - накладною 1074 за адресою, зазначеною в оголошенні та отримано організатором аукціону 21.12.2015 о 19.42 год., що останнім не заперечувалося, а ні в суді першої інстанції, а ні в апеляційній скарзі .

Крім того, таке ж відправлення було направлено організатору аукціону поштовим зв'язком та отримано адресатом 21.12.2015 о 14.06. год., що останнім також підтверджується у своїх поясненнях та наданих доказах.

В матеріалах оскарження міститься надана організатором аукціону копія протоколу про визначення учасників аукціону, в якому зазначено, що засідання комісії розпочато 21.12.2015 о 17.00 год., тобто після отримання документів від скаржника поштовим зв'язком.

Відповідно до протоколу, підставою для відмови двом заявникам у визнанні їх учасниками зазначено наступне: «заяви від заявників № 5 та № 6 не відповідають вимогам , що зазначені в оголошенні про аукціон, так як кінцевий термін прийняття заяв закінчився 20.12.2015. Заяви на участь в аукціоні від заявників № 5 та № 6 надійшли на адресу біржі 21.12.2015».Як зазначено у протоколі, заяви за №№ 5 та 6 зареєстровані 21.12.2015 відповідно о 12.20 та 12.30 год. Заяв інших учасників, які були отримані в той же день пізніше у протоколі не зазначено.

Крім наданих ОСОБА_3 доказів організатор аукціону також надав доказ отримання ним поштовим зв'язком заяви ОСОБА_3 21.12.2015 о 14.06 год (додатки 2, 3 до відзиву на скаргу).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, виходячи з відомостей, викладених у протоколі про визначення учасників аукціону та часу отримання заяви скаржника, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що остання не була предметом розгляду засідання комісії біржового комітету.

Натомість, організатор аукціону направив ОСОБА_3 листа вих. № 201 від 21.12.2015, в якому зазначено про відмову у реєстрації заявки на участь у аукціоні, оскільки вона надійшла після закінчення кінцевого терміну прийому заяв, а саме 21.12.2015р.

Частина 1 ст. 59 Закону встановлює, що оголошення про проведення аукціону має містити порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь у торгах.

Слід звернути увагу, що ця норма передбачає необхідність визначення саме строку, а не терміну, які відповідно до ст.252 ЦК України відрізняються тим, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

В оголошенні про проведення аукціону вказано: заяви на участь в аукціоні приймаються організатором з моменту опублікування оголошення про проведення аукціону на веб-сайті Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України по 20.12.2015 включно в робочі дні з 10.00 до 16.00, обідня перерва з 13.00 до 14.00 год. За адресою : м. Вінниця вул. Козицького ,46, або поштовим відправленням: за адресою: 21050,м.Вінниця вул. Козицького ,46.

Організатор аукціону в оголошенні вказав не строк , а термін, зазначивши останнім днем вихідний день, але зауваживши, що заявки приймаються в робочі дні.

Оскільки, законом передбачено строк для подання заяв, то на нього поширюються приписи ст.ст. 254,255 ЦК України, а саме, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Якщо строк встановлено для вчинення певної дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими , що здані своєчасно.

Таким чином організатор торгів, визначаючи період часу, протягом якого подаються заяви та акцентуючи увагу на їх прийнятті у робочі дні, мав передбачити, що останній встановлений ним день прийняття є неробочим.

Виходячи з викладеного, аргументованим є висновок місцевого господарського суду, що подання заяви з документами до відділення поштового зв'язку 18.12.2015 та її надходження організатору 21.12.2015, в перший день після вихідного дня, не є порушенням строку.

Відповідно до ст. 60 Закону заява на участь в аукціоні складається в довільній формі державною мовою і повинна містити зазначені в повідомленні про проведення аукціону такі відомості: найменування, організаційно-правова форма, місцезнаходження, поштова адреса заявника (для юридичної особи); прізвище, ім'я, по батькові, паспортні дані, відомості про місце проживання заявника (для фізичної особи); номер контактного телефону, адреса електронної пошти заявника. Заява на участь в аукціоні повинна містити також відомості про наявність або відсутність заінтересованості заявника стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора аукціону та про характер цієї заінтересованості у разі її наявності. До заяви на участь в аукціоні повинні додаватися копії таких документів: документа, що підтверджує повноваження особи на здійснення дій від імені заявника; документа про сплату гарантійного внеску.

Отже, наявна у матеріалах оскарження заява ОСОБА_3 містить всі необхідні відомості та до неї долучено всі передбачені законом копії документів. Перелік таких документів встановлений законом і є вичерпним, тому організатор аукціону не вправі вимагати будь - яких інших копій.

Відповідно до ст. 61 Закону рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо: заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону; подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам; на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

З матеріалів оскарження вбачається, що рішення про відмову в допуску ОСОБА_3 протоколом не оформлювалось, а отже заява скаржника не була предметом належного розгляду.

Вищенаведені норми Закону не пов'язують право відмови у допуску до участі в аукціоні безпосередньо з пропущенням останнього дня строку подання заяв і зобов'язують враховувати підтвердження відомостей про надходження гарантійного внеску на день складання протоколу, в даному випадку станом на 21.12.2015.

Однак організатором аукціону не надано доказів на підтвердження здійснення такої перевірки.

Платіжним дорученням № 324222139 від 16.12.2015 підтверджується здійснення оплати гарантійного внеску, тобто коштів в сумі 101083,92 грн., які проведені ПАТ «Фідобанк» 16.12.2015 з призначенням платежу: «Гарантійний внесок для участі в аукціоні від ОСОБА_3 лот № 1 призначений на 11.01.16р.без ПДВ».

Таким чином, на день складання протоколу гарантійний внесок надійшов на рахунок, вказаний в оголошенні.

З аналізу вищенаведених обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про порушення організатором аукціону права скаржника на участь в аукціоні, і як наслідок застосування до організатора штрафу у розмірі гарантійного внеску в порядку, встановленому ст. 56 Закону.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в клопотанні ОСОБА_3, яке отримано апеляційним судом 12.04.2016, останній стверджує, що Першою українською міжрегіональною товарною біржею сплачено 08.04.2016 суму штрафу, внасідок чого спір між сторонами врегульовано. Однак, жодних доказів на підтвердження зазначеного ОСОБА_3 суду не надано.

Таким чином, на підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги твердження скаржника, що зазначені в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни ухвал місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першої української міжрегіональної товарної біржі залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 24.02.2016 у справі № 927/918/15 - без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко