ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2016 Справа № 920/1021/14

Господарський суд Сумської області у складі судді Моїсеєнко В.М., розглянувши заяву № б/н від 23.03.2016р. Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області по справі № 920/1021/14 за позовом Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради, м. Суми до відповідача: Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради, м.Суми; за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Сумської міської ради, м. Суми; 2) Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, м. Суми , про стягнення 1548000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

від 1-ї третьої особи: не зявився

від 2-ї третьої особи: ОСОБА_2

За участю секретаря судового засідання Малюка Р.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.08.2014р. у справі № 920/1021/14 позовні вимоги Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради були задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача до міського бюджету м. Суми 1548000,00 грн. державної позички, а також стягнуто з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради на користь Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради 30960,00 грн. судового збору.

27.08.2014р. на виконання рішення господарського суду Сумської області від 07.08.2014р. у справі № 920/1021/14 були видані відповідні накази.

Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради звернувся до господарського суду Сумської області із заявою б/н від 23.03.2016р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області від 07.08.2014р. по справі № 920/1021/14.

Заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду від 07.08.2014р. по справі № 920/1021/14 за позовом Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради до Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради, треті особи: 1) Сумська міська рада; 2) Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради про стягнення з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради до міського бюджету м. Суми 1548000,00 грн. бюджетної позички та стягнення з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради на користь Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради судового збору в сумі 30960,00 грн., наступним чином: частина заборгованості в сумі 196 000,00 грн. стягується починаючи з 01 квітня 2016 року, частина заборгованості в сумі 350 000,00 грн. стягується починаючи з 01 травня 2016 року, частина заборгованості в сумі 350 000,00 грн. стягується починаючи з 01 червня 2016 року, частина заборгованості в сумі 350 000,00 грн. стягується починаючи з 01 липня 2016 року.

Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради обґрунтовує заяву про розстрочку виконання рішення суду від 07.08.2014р. по справі № 920/1021/14 наступним: 15.06.2015 року господарським судом Сумської області було затверджено мирову угоду, згідно якої КП «Сумижитло» повинно було сплатити заборгованість у сумі 1346000,00 грн. згідно графіку до грудня 2015 року. Боржник умови мирової угоди не виконав, 21.09.2015 року сплатив лише 100 000,00 грн. та більше коштів в рахунок погашення заборгованості від КП «Сумижитло» не надходило. 11.12.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди.

Рішенням Сумської міської ради № 120-МР від 16 грудня 2015 року було вирішено затвердити розстрочку зі сплати залишку заборгованості КП «Сумижитло» в сумі 2100000,00 грн., до якої структурно входить і залишок заборгованості за судовим рішенням по даній справі в сумі 1246000,00 грн. на таких умовах: на лютий 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн., на березень - 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн., на квітень - 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн., на травень - 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн., на червень - 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн., на липень - 350 000 (триста п'ятдесят тисяч) грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 29.03.2016 року заяву Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради про розстрочку виконання рішення прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 11.04.2016 року.

Відповідач та перша третя особа пояснень щодо заяви про розстрочку виконання рішення не надали, їхні представники в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Представник Департаменту фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення, оскільки боржник не виконує рішення Сумської міської ради № 120-МР від 16.12.2015 року про затвердження розстрочки зі сплати бюджетної позички, умови мирової угоди, затвердженої господарським судом, не сплачує заборгованість.

Розглянувши заяву Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради про розстрочку виконання рішення суду та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, що мають значення для вирішення питання про розстрочку виконання рішення по справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ст. 124 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання .

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання

Пленум Верховного Суду України постановою від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження постановив: При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд вважає, що викладені в заяві обставини не є винятковими та такими, що роблять неможливим виконання рішення суду, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів неможливості виконання боржником рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У зв'язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Не дивлячись на те, що стягувач сам заявив про розстрочку виконання рішення суду від 07.08.2014 року у справі № 920/1021/14, суд вважає, що в даному випадку необхідно враховувати інтереси всіх учасників, в тому числі територіальної громади міста Суми, оскільки заборгованість з бюджетної позички повинна сплачуватись до міського бюджету міста Сум, а задоволення заяви про розстрочку виконання рішення, виходячи з того, що боржник не виконував умови мирової угоди, затвердженої господарським судом, та рішення Сумської міської ради про розстрочку повернення бюджетної позички, призведе до затягування строку надходження цих коштів до міського бюджету та негативно вплине на баланс бюджету м. Сум та розвиток міста.

На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги обставини, на які посилається заявник, в якості виняткових та таких, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, тому у задоволенні заяви Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради б/н від 23.03.2016 року про розстрочку виконання судового рішення у справі № 920/1021/14, суд відмовляє за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Заяву Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради № б/н від 23.03.2016р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Сумської області від 07.08.2015р. по справі № 920/1021/14 залишити без задоволення.

СУДДЯ В.М.МОЇСЕЄНКО