ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа № 921/1084/15-г/10

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від відповідача не зявився

від третіх осіб не зявились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», вих.№29/01/2016 від 29.01.2016 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2016 року (підписане 20.01.2016 року), суддя Півторак М.Є.

у справі №921/1084/15-г/10

за позовом Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд», с. Петриків Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільська рада, с. Біла Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, м. Тернопіль

про розірвання договору суборенди земельної ділянки площею 0,6007 га

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2016 року по справі №921/1084/15-г/10 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» про розірвання договору суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року.

Рішення суду мотивоване тим, що умовами договору суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року сторони не визначили отримувача орендної плати: приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» чи ОСОБА_3 сільська рада, відтак, враховуючи, що статтею 290 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю зараховується до відповідного місцевого бюджету (бюджету ОСОБА_3 сільської ради), а тому суд дійшов висновку, що отримувач коштів згідно договору суборенди є ОСОБА_3 сільська рада. Суд у рішенні зазначив, що в судових засіданням представник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» стверджував, що ним належно виконуються умови договору суборенди в частині внесення орендної плати, в підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень за 2012, 2013, 2014 роки про перерахування орендної плати за землю на рахунок ОСОБА_3 сільської ради, а представник ОСОБА_3 сільської ради підтвердив, що ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» сплачено орендну плату за земельну ділянку площею 0,6007 га, зокрема в 2011 році 10 720,56 грн.; в 2012 році 10 720,56 грн.; 2013 році 18 241,03 грн.; 2014 році 25 602,36 грн., в підтвердження чого сільська рада надала суду довідку №16 від 05.01.2016 року. Крім того, суд зазначив, що під час розгляду справи по суті позивач не надав суду доказів його звернення до ТзОВ «Терфеніксбуд» з вимогою про сплату орендних платежів за користування земельною ділянкою, як то направлення відповідних претензій, листів, рахунків і т. д., як і звернення до господарського суду з відповідними позовами про стягнення з ТзОВ «Терфеніксбуд» заборгованості по орендній платі за вказаний період. Поряд з тим, суд зазначив, що акт обстеження №1 від 11 вересня 2015 року не може вважатися належним та допустимим доказом порушення вимог чинного законодавства, оскільки є одностороннім, а таку перевірку проведено за відсутності представника як ОСОБА_3 сільської ради так і ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд», а у вказаному акті не зазначено які саме норми чинного законодавства порушено суборендарем і в чому конкретно полягає їх порушення. Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору суборенди від 19.02.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2016 року по справі №921/1084/15-г/10 та прийняти нове про задоволення позову: розірвати договір суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач суборендар не сплачував позивачу орендну плату за договором суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року, що не заперечував і відповідач у відзиві на позовну заяву. Поряд з тим, вказав, що поштовий конверт, який надсилався відповідачу з метою повідомлення про обстеження земельної ділянки щодо її освоєння відповідно до договору суборенди, повернувся на адресу позивача по причині закінчення терміну зберігання, з огляду на що, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не був належно повідомлений про таке обстеження (докази надіслання такого повідомлення знаходяться в матеріалах справи). Крім того, посилається на протокол засідання депутатської комісії ОСОБА_3 сільської ради №525 від 24.12.2015 року, яким підтверджено результати обстеження земельної ділянки комісією позивача.

Судові засідання з розгляду апеляційної скарги за клопотанням позивача проводились в режимі відеоконференції на підставі ст.74-1 ГПК України.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2016 року по справі №921/1084/15-г/10 та прийняти нове про задоволення позову, а саме: розірвати договір суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року.

Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (арк. справи 165).

У попередньому судовому засіданні представник відповідача (в режимі відеоконференції) проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 25.03.2016 року). Зокрема, зазначав, що відповідач сплачував оренду плату ОСОБА_3 сільській раді ще з грудня 2011 року. Крім того, вказував, що 24 листопада 2015 року між ТзОВ «Терфеніксбуд» та ОСОБА_4 укладено інвестиційний договір по будівництву житлового будинку по вул. Набережна в с. Біла Тернопільської області, у звязку з чим вважає безпідставними твердження апелянта про нецільове використання земельної ділянки.

Оскільки, явка представників відповідача та третіх осіб не визнавалась обовязковою, враховуючи, передбачений ч.1 ст.102 ГПК України, строк розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача (скаржника), розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 16 вересня 2013 року між ОСОБА_3 сільською радою (в тексті договору орендодавець) та Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» (в тексті договору орендар), на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради №1234 від 04.09.2013 року, укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,6007 га (кадастровий номер :02:001:1672), що знаходиться по вул. Набережна с. Біла Тернопільської області, у тому числі: 0,6007 га за рахунок земель, які були в користуванні орендаря на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008 року.

Згідно з п.8 договору оренди останній укладено на 5 років: з 04.09.2013 року по 04.09.2018 року.

У пунктах 9 та 11 договору оренди сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, що складає 5371,42 грн. в рік, щомісячна плата в розмірі 447,62 грн., щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 сільської ради.

Відповідно до п.15 договору оренди земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (будівництво груп зблокованих житлових будинків).

Цільове призначення земельної ділянки (ст.19 ЗК України), у відповідності з п.16 договору оренди: землі житлової та громадської забудови; КВЦПЗ: 02.02. Для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Вказаний договір оренди підписано уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб сторін договору.

Зазначена вище земельна ділянка, що є предметом договору оренди, передана орендарю ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» за актом прийому-передачі від 16 вересня 2013 року.

10 лютого 2014 року ОСОБА_3 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області прийняла рішення №1424 «Про надання згоди на укладення договору суборенди на земельну ділянку площею 0,6007 га по вул. Набережна в с. Біла», яким надала згоду ПП «ТФ «Будівельник» на укладення договору суборенди з ТзОВ «Терфеніксбуд» на земельну ділянку, що є предметом договору оренди від 16.09.2013 року.

На підставі наведеного вище рішення ОСОБА_3 сільської ради, 19 лютого 2014 року між Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» (в тексті договору орендар) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» (в тексті договору суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 орендар зобов'язався за плату передати суборендареві земельну ділянку у строкове платне володіння і користування без зміни цільового призначення, а суборендар зобовязався прийняти і використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з п.1.2 договору суборенди земельна ділянка, що передається в суборенду, знаходиться у володінні та користуванні орендаря у відповідності до договору оренди від 16 вересня 2013 року, зареєстрованого Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, індексний номер 9909318 від 24.09.2013 року, укладеного між орендарем та ОСОБА_3 сільською радою.

Відповідно до п.п.1.3, 1.4 договору суборенди в суборенду передається земельна ділянка площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що розташована в с. Біла Тернопільської області по вул. Набережній.

Пунктом 1.6 договору суборенди передбачено, що категорія земель, до якої відноситься земельна ділянка, що є предметом цього договору (ст.19 ЗК України): землі житлової та громадської забудови.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, у відповідності до п.1.8 договору суборенди, становить 512457,17 грн.

У пунктах 2.1, 2.2 договору суборенди передбачено, що останній укладено з 10.02.2014 року по 04.09.2018 року. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Згідно з п.3.1, 3.2, 3.3 договору суборенди суборендар сплачує орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, а саме: 20498,29 грн. в рік, 1708,19 грн. в місяць, щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Цільове призначення земельної ділянки, що є предметом договору суборенди: КВЦПЗ: 02.02 для колективного житлового будівництва. Умови використання земельної ділянки обмежуються умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечать йому (п.п.6.1, 6.2 договору суборенди).

Договір суборенди від 19.02.2014 року підписаний уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб сторін договору.

Право суборенди земельної ділянки по вул. Набережна в с. Біла Тернопільського району зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.03.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сформованого державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області ОСОБА_5.

Земельна ділянка, що є предметом договору суборенди передана суборендарю ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» за актом прийому-передачі від 19 лютого 2014 року земельної ділянки, терміном з 10.02.2014 року по 04.09.2018 року для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (будівництво груп зблокованих житлових будинків).

09 вересня 2015 року орендар ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» надіслав на адресу суборендаря ТзОВ «Терфеніксбуд» повідомлення (вих.№09/03 від 04.09.2015 року) про проведення 11.09.2015 року перевірки належного використання суборендарем земельних ділянок, в тому числі і земельної ділянки, що є предметом договору суборенди від 19.02.2014 року.

Поряд з тим, на адресу суборендаря направлено претензію-вимогу №1 (вих.№09/04 від 04.09.2015 року) про розірвання серед іншого договору суборенди від 19.02.2014 року, з підстави несплати суборендарем орендної плати та не освоєння земельної ділянки на протязі 12 місяців, як це передбачено п.6.2.4 договору суборенди. До вказаної претензії-вимоги долучено проект договору №1 про розірвання договору суборенди земельної ділянки.

Надіслання зазначених вище повідомлення та претензії-вимоги на адресу суборендаря підтверджується фіскальним чеком та поштовим конвертом, що повернувся на адресу відправника позивача за закінченням терміну зберігання, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

11 вересня 2015 року комісією у складі представників ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» складено акт обстеження №1, яким встановлено, що на земельній ділянці площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що розташована в с. Біла Тернопільської області по вул. Набережній відсутні будівельні обєкти, ділянка не огороджена та на ній розміщено більше 100 куп будівельного сміття та відходів. До зазначеного акта долучено матеріали фотофіксації вказаної ділянки. Представники відповідача та ОСОБА_3 сільської ради на перевірку не зявились, про що зазначено у акті №1.

12.09.2015 року орендар ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» надіслав на адресу суборендаря ТзОВ «Терфеніксбуд» претензію-вимогу №2 (вих.№09/10 від 11.09.2015 року), в якій посилаючись на ст.ст.31, 32 ЗУ «Про оренду землі» та п.6.2.4 договору суборенди, вимагав розірвати договір від 19.02.2014 року суборенди земельної ділянки, площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що розташована в с. Біла Тернопільської області по вул. Набережній та у 15-тиденняй термін звільнити вказану земельну ділянку від будівельного сміття та відходів. Надіслання вказаної претензії-вимоги підтверджується фіскальним чеком та поштовим конвертом, що повернувся на адресу відправника позивача за закінченням терміну зберігання, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Оскільки суборендар ТзОВ «Терфеніксбуд» не виконав наведених вище вимог, Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» звернулось до господарського суду з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» про розірвання договору від 19.02.2014 року суборенди земельної ділянки, площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що розташована в с. Біла Тернопільської області по вул. Набережній.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно із ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В силу положень ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 ст.2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 ЗУ «Про оренду землі»).

Відповідно до ст.8 вказаного Закону орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Статтею 15 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, серед іншого, є істотною умовою договору оренди землі.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст.21 ЗУ «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, серед іншого, своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з п.3.1, 3.2, 3.3 договору суборенди від 19.02.2014 року суборендар сплачує орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, а саме: 20498,29 грн. в рік, 1708,19 грн. в місяць, щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Обовязок суборендаря своєчасно вносити орендну плату також передбачено у п.6.2.4 договору суборенди.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, серед яких і систематична несплата орендної плати або земельного податку.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано систематичну несплату суборендарем ТзОВ «Терфеніксбуд» орендарю орендної плати за договором суборенди від 19.02.2014 року. В матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано суду будь-яких доказів про сплату орендної плати за вказаним договором за період з 19 лютого 2014 року по 04 вересня 2015 року. В матеріалах справи знаходяться копії платіжних доручень, які підтверджують сплату орендної плати ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд», проте, не Приватному підприємству «Тернопільська фірма «Будівельник», яке є орендодавцем земельної ділянки за договором суборенди від 19.02.2014 року, а ОСОБА_3 сільській раді, яка є орендодавцем за договором оренди від 16.09.2013 року. Поряд з тим, такі платіжні доручення підтверджують сплату орендної плати за період з грудня 2011 року по липень 2013 року, однак не можуть підтверджувати сплату орендної плати за договором суборенди від 19 лютого 2014 року.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 14.03.2016 року ОСОБА_3 сільську раду зобовязано подати суду докази сплати ТзОВ «Терфеніксбуд» орендної плати за договором суборенди від 19.02.2014 року за період з лютого 2014 року по вересень 2015 року, однак, вимог ухвали сільська рада не виконала. Так само не подав відповідних доказів і відповідач.

Поряд з тим, колегія суддів вважає, що наявна в матеріалах справи довідка ОСОБА_3 сільської ради (вих.№16 від 05.01.2016 року) про те, що ТзОВ «Терфеніксбуд» на рахунок ОСОБА_3 сільської ради в 2014 році сплатило 25602,36 грн. орендної плати, не є належним доказом сплати відповідачем орендної плати позивачу за договором суборенди від 19.02.2014 рок, оскільки сільська рада не є стороною вказаного договору, та в останньому відсутні положення про сплату орендної плати безпосередньо ОСОБА_3 сільській раді, а вимагати сплату орендної плати має право саме орендар ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», як і право на отримання грошових коштів в результаті передачі земельної ділянки в суборенду.

З наведеного вище вбачається, що відповідачем не доведено протилежного, доказів належного виконання умов договору суборенди землі від 19.02.2014 року щодо своєчасної сплати орендної плати за період дії договору відповідачем суду не надано.

Крім того, як на підставу для розірвання договору суборенди землі від 19.02.2014 року позивач також посилається на використання суборендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням. З даного приводу колегія суддів зазначає наступне:

пунктом 1.6 договору суборенди від 19.02.2014 року передбачено, що категорія земель, до якої відноситься земельна ділянка, що є предметом цього договору (ст.19 ЗК України): землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 договору суборенди цільове призначення земельної ділянки, що є предметом договору суборенди: КВЦПЗ: 02.02 для колективного житлового будівництва. Умови використання земельної ділянки обмежуються умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечать йому.

Згідно з п.15 договору оренди земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (будівництво груп зблокованих житлових будинків).

У пункті 6.2.4 договору суборенди передбачено обовязок суборендаря освоїти земельну ділянку у термін 12 місяців, або в терміни, встановлені будівельними нормами і правилами для такого роду обєктів. Поряд з тим, вказаним пунктом договору передбачено обовязок суборендаря використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуючись при цьому чинного земельного та екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання земель.

Статтею 96 ЗК України передбачено обовязки землекористувачів, серед яких, використання земель за цільовим призначенням.

Поряд з тим, частиною 1 ст.24 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються.

Згідно з ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Разом з тим, статтею 143 ЗК України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, серед іншого, у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Колегія суддів критично оцінює акт обстеження №1, складений представниками позивача, яким встановлено, що на земельній ділянці площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що розташована в с. Біла Тернопільської області по вул. Набережній відсутні будівельні обєкти, ділянка не огороджена та на ній розміщено більше 100 куп будівельного сміття та відходів, оскільки такий акт є одностороннім, а представники Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» та ОСОБА_3 сільської ради під час проведення перевірки використання земельної ділянки були відсутні.

Однак, в матеріалах справи міститься протокол засідання депутатської комісії ОСОБА_3 сільської ради (до складу якої входили ОСОБА_3 сільський голова, землевпорядник ОСОБА_3 сільської ради та депутати сільської ради) від 23.12.2015 року щодо стану використання земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки, що є предметом договору суборенди від 19.02.2014 року, яким підтверджено, що при комісійному обстеженні земельних ділянок виявлено, що на останніх будівництво не розпочато, а будівельні роботи не проводяться.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на укладення 24.11.2015 року з ОСОБА_4 інвестиційного договору по будівництву житлового будинку по вул. Набережна в с. Біла Тернопільського району, оскільки такий договір укладено вже після звернення позивача до суду з даним позовом (30.10.2015 року), а договором суборенди від 19.02.2014 року (п.6.2.4) передбачався обовязок суборендаря освоїти земельну ділянку у термін 12 місяців, або в терміни, встановлені будівельними нормами і правилами для такого роду обєктів. Проте, станом на момент звернення до суду з даним позовом (тобто протягом одного року і вісім місяців після укладення договору суборенди) суборендарем не освоєно земельну ділянку та не розпочато будь які дії, які б свідчили про її використання відповідно до умов укладеного договору. Відповідачем протилежного не доведено.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи все наведене вище колегія суддів вважає вимогу позивача про розірвання договору суборенди земельної ділянки від 19.02.2014 року обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Наведене вище свідчить про неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ч.1 ст.104 ГПК України слугує підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Статтею 103 ГПК України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про задоволення позову: розірвання договору суборенди земельної ділянки площею 0,6007 га від 19.02.2014 року.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2557,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (з яких: 1218 грн. за подання позову та 1339,80 грн. за подання та розгляд апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.49, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» задоволити.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.01.2016 року по справі №921/1084/15-г/10 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Розірвати договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,6007 га, кадастровий номер :02:001:1672, що знаходиться по вул. Набережна в с. Біла Тернопільської області, укладений 19.02.2014 року між Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд».

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Терфеніксбуд» (47720, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Петриків, вул. Обїзна, 12, ) на користь Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» (46018, м. Тернопіль, вул. Миру, 3 А, ) 2557,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (з яких: 1218 грн. за подання позову та 1339,80 грн. за подання та розгляд апеляційної скарги).

На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.

Матеріали справи №921/1084/15-г/10 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повну постанову складено 14.04.2016 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_6