ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа № 925/97/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртарастандарт"

до Приватного підприємства "Імперіал плюс"

про стягнення 17551 грн. 61 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 9150 грн. 12 коп. основного боргу, 828 грн. 07 коп. трьох процентів річних та 7573 грн. 42 коп. інфляційних, у звязку з невиконанням договору поставки №6 від 11.02.2013 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, пояснив, що дійсно між позивачем та відповідачем існували договірні відносини на поставку кришки СКО 1-82. Згідно видаткової накладної №11093 від 11.09.2013 року підприємством було отримано кришку в кількості 50000 шт. В ході використання кришки в процесі закатки готової продукції було відбраковано кришки через витіснення уплотнюючої резинки назовні, що в свою чергу призвело до браку готової продукції. В результаті виявленого та відбракованого товару та понесених втрат, підприємство понесло матеріальні збитки. Підприємством було складено акт,у якому зазначено кількість використаних та відбракованих кришок. Акт був направлений ТОВ "Укртарастандарт", якому ПП "Імперіал плюс" просило вирішити питання щодо відшкодування підприємству 9150 грн. 04 коп. втрат у звязку із поставкою кришки неналежної якості. За поставлений позивачем товар належної якості відповідач розрахувався, перерахувавши позивачу 8849,88 грн. Докази направлення акта позивачу у відповідача відсутні, проти стягнення штрафних санкцій представник відповідача заперечував, оскільки вважає їх нарахування безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні 14.03.2016 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

11 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртарастандарт (Постачальник) та Приватним підприємством «Імперіал Плюс» (Покупець) укладено договір поставки №6 (далі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах цього Договору товар (далі Товар) кришку СКО 1-82 у кількості, зазначеній у товарних накладних, які є невідємною частиною договору (п. 1.1. Договору). Накладні оформляються на кожну партію товару і мають силу специфікації до цього договору (п. 1.2. Договору).

Пунктами 3.2., 3.3. Договору сторони встановили, що претензії щодо якості товару, що не відповідає вимогам п.4.1 договору приймаються Постачальником протягом 10 днів з дати поставки товару. Якщо Покупець не виставив претензію протягом обумовленого строку, він втрачає право на виставлення претензії.

Відповідно до пункту 5.1. Договору Покупець оплачує товар, що поставляється Постачальником протягом 14 календарних днів з моменту відвантаження товару Постачальником.

Згідно пунктів 11.1., 11.2. Договору - договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2013 року.

Постачальником на виконання умов Договору було здійснено поставку товару в кількості 50000 шт. кришки СКО 1-82, загальна вартість якого становить 18000 грн., що підтверджується видатковою накладною № 11093 від 11 вересня 2013 року.

Свої зобовязання щодо оплати поставленого товару відповідач виконав частково перерахувавши позивачу лише 8849 грн. 88 коп. вартості отриманого товару.

Позивач 09.12.2015 року на адресу відповідача направив претензію, у якій вимагав сплатити позивачу 9150 грн. 12 коп. заборгованості за поставлений товар у термін 30 календарних днів з дня отримання претензії.

У відповіді на претензію №21 від 19.01.2016 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні претензії, мотивуючи тим, що в результаті виявленого та відбракованого товару (кришок) ПП "Імперіал плюс" понесло матеріальні збитки.

Порушення відповідачем умов Договору в частині оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача у сумі 9150 грн. 12 коп.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що на виконання Договору позивач передав відповідачу товар на суму 18000 грн. Відповідач частково здійснив оплату в сумі 8849 грн. 88 коп. Заборгованість відповідача за поставлений товар становить 9150 грн. 12 коп.

Заперечення відповідача щодо поставки позивачем товару неналежної якості суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не надав суду доказів предявлення претензії позивачу щодо якості товару поставленого за видатковою накладною №11093 від 11.09.2013 року протягом 10 днів з дати поставки товару, як це передбачено пунктом 3.2. Договору.

Наданий відповідачем акт про браковані кришки не містить дати його складання і у відповідача відсутні докази направлення цього акта позивачу.

Згідно частини першої статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів належного виконання його зобовязань перед позивачем щодо оплати товару по Договору, або ж безпідставності заявлених до нього вимог позовна вимога про стягнення 9150 грн. 12 коп. основного боргу підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані відповідачу 828,07 грн. 3% річних та 7573,42 грн. інфляційних.

Суд, перевіривши розрахунки інфляційних та річних прийшов до висновку, що розрахунок інфляційних позивачем зроблено невірно. За розрахунками суду до стягнення підлягає 7562,63 грн. інфляційних. Розрахунок трьох процентів річних зроблено вірно.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Імперіал Плюс» (19900, Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Леніна, буд. 177, ідентифікаційний код 30284277) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртарастандарт» (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37004482) 9150 грн. 12 коп. основного боргу, 828 грн. 07 коп. три відсотки річних, 7562 грн. 63 коп. інфляційних та 1378 грн. судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 05 квітня 2016 року.

Суддя В.В. Потапенко