РІШЕННЯ

11 квітня 2016 року Справа № 913/197/16

Провадження №6/913/197/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків,

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

м. Кремінна Луганської області

про стягнення 208 118 грн. 46 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №0 від 03.03.2008 року в розмірі 208 118 грн. 46 коп., в тому числі: борг по кредиту в сумі 159 634 грн. 04 коп., борг по процентам за користування кредитом в сумі 48 484 грн. 42 коп.

Позивачем до суду надане клопотання від 07.04.2016 за № 30-6/275 за яким останній просить відкласти розгляд справи, у зв'язку із розглядом звернення відповідача про часткове анулювання заборгованості за кредитним договором та надання витребуваних судом доказів.

Судом вказане клопотання позивача відхиляється, оскільки відповідно до ст. 69 ГПК України відсутній строк для перенесення розгляду справи і позичем будь-яких клопотань щодо продовження строку розгляду спору по данній справі не подавалося.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористався але належним чином був повідомлений про час та дату слухання справи.

В той же час, як було вказано в ухвалі суду від 21.03.2016 представником відповідача - адвокатом Головченко Артемом Олександровичем, до суду подано клопотання від 17.03.2016, з відповідними додатками, за яким останній просить суд залишити позовну заяву без розгляду на підставі п.1. ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідач посилається на те, що станом на 22.10.2015 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних - осіб підприємців відсутні відомості щодо підписанта Кальвар Жюльєн Ніколя Матьє, у зв'язку з чим, зазначена особа не мала права підписувати довіреність на представника позивача ОСОБА_4 від 01.10.2015, яким підписано позовну заяву.

З приводу вказаного клопотання слід зазначити, що відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних - осіб підприємців станом на 21.03.2016 року містяться відомості щодо підписанта від ПАТ «УкрСиббанк» Кальвар Жюльєн Ніколя Матьє з 01.10.2015.

В даному випадку, довіреність за № 30-2/44577 на представника позивача ОСОБА_4, яким було підписано позовну заяву у данній справі, була видана саме 01.10.2015, у зв'зяку з чим у суду відсутні підстави для залишення позову без розгляду з підстав вказаних представником відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення).

Рішенням загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонернів товариства» банк змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного комерційного інноваційнного банку «УкрСиббанк».

Згідно п.1.1 договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит однією сумою в розмірі 240 000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у визначені строки, а також сплатити проценти за його користування.

Згідно п.1.2 договору надання кредиту здійснюється з 03 березня 2008 року по 01 березня 2019 року.

Позичальник у будь-якому випадку повинен повернути кредит не пізніше 01 березня 2019 року.

Позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 3 650,00 грн. щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом строку дії всього договору.

Згідно п. 1.3 договору процента ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 14,5% річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п. 10.2 договору та може бути збільшена.

Нарахування процентів здійснюється в два етапи за методом 30/360 та визначаються як в останній робочий день поточного місяця за період з дня фактичного надання кредиту по останній календарний день місяця, включно (в місяць фактичного надання кредиту); з дня сплати ануїтетного платежу у поточному місяці по останній календарний день місяця включно (в наступні місяці); в день сплати ануїтетного платежу - з першого календарного дня поточного місяця по день, що передує дню сплати ануїтетного платежу (день сплати ануїтетного платежу в розрахунок не включається).

Згідно п. 5.5 договору у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу у встановлений договором строк більше ніж на один місяць та порушення інших умов договору або у випадку порушення позичальником зобов'язань за договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів.

Відповідно до п. 12.1 договору у випадку порушення позичальником зобов'язань за договором, зокрема пунктів 2.3,5.3,5.5,5.6 та інших або настання обставин, що передбачені вказаними пунктами, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 договору. При цьому, термін повернення кредиту ввжається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути кредит та плату за кредит у встановлений банком термін в повному обсязі.

В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги. Вимога банку направляється листом (цінним з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром на адресу позичальника.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачу кредит в сумі 240 000,00 грн., шляхом перерахування коштів з позичкового на поточний рахунок відповідача, що підтверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку та не оспорюється відповідачем.

Оскільки відповідачем умови договору дотримувалися неналежним чином та сплата відповідних коштів здійснювалася не в повному обсязі та несвоєчасно, позивачем була складена вимога від 08.07.2015 за № 30-11/26802 і направлена відповідачу. За вказаною вимогою позивач зазначив, що станом на 24.06.2015 відповідач має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 34 430,41 грн. та заборгованість за процентами в сумі 31 526,19грн. Також, за вимогою банком зазначено, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, банк вимагає виконання зобов'язань за кредитним договором № 0, а саме - сплатити заборгованість по поверненню кредиту в повному обсязі та сплати нарахований процентів, що в загальній сумі становить 191 160,23 грн.

Зазначена вимога була отримана відповідачем 14.07.2015 року, про що свідчить відмітка органу поштового зв'язку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у визначений договором строк належним чином не виконав, суми заборгованості за кредитом та процентами, що були вказані у вимозі не сплатив, у зв'язку з чим станом на 27.01.2016 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 159 634,04 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в сумі 49 943,61 грн.), заборгованість по процентам за період з 04.04.2014 по 27.01.2016 в сумі 48 484,42 грн.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми цивільного та господарського законодавства, в тому числі ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову не заперечив, доказів сплати заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом не надав.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши доводи позивача у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як було вказано вище, 03.03.2008 між сторонами у справі був укладений кредитний договір № 0 на виконання умов якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 240 000,00 грн. з остаточним строком повернення не пізніше 01 березня 2019 р.

Проте, ФОП ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором стосовно повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконував, відповідні суми кредиту повертав несвоєчасно та не в повному обсязі, а також припускався порушень щодо розміру та строків сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 27.01.2016 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 159 634,04 грн. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в сумі 49 943,61 грн.), заборгованість по процентам за період з 04.04.2014 по 27.01.2016 в сумі 48 484,42 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за договором, позивачем була складена вимога від 08.07.2015 за № 30-11/26802 і направлена відповідачу. Вказана вимога була отримана відповідачем 14.07.2015, що підтверджується відповідною відміткою органу поштового зв'язку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Так, згідно вимоги станом на 24.06.2015 відповідач має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 34 430,41 грн. та заборгованість за процентами в сумі 31 526,19грн. Також, за вимогою банком зазначено про необхідність виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 11 307820000, а саме - погашення заборгованності по кредиту в повному обсязі та сплачення нарахованих процентів, що в загальній сумі становить 191 160,23 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаної вимоги та повернення відповідних коштів до суду не надано.

Так, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належної оплати заборгованості за кредитом, процентами суду не представив та не надав власного розрахунку суми основного боргу, у зв'язку з чим суд керується розрахунком позивача. Також позивачем до суду не надано будь-яких інших розрахунків та доказів оплати відповідного боргу відповідачем, окрім тих, що знаходяться в матеріалах справи на день розгляду справи по суті та винесення рішення.

Наслідки порушення договору позичальником передбачені ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України відповідно до яких, якщо договором передбачений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, які належать йому згідно ст. 1048 ЦК України.

Так, в силу приписів статті 1050 Цивільного кодексу України та умов пункту 2.3 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань, зокрема, щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній частині.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Дострокове повернення позичальником всієї заборгованості за кредитним договором є способом цивільно-правової відповідальності боржника. У подальшому, при невиконанні рішення суду, у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися (стаття 599 Цивільного кодексу України, у якій зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином).

При цьому, законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги позикодавцем, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

В даному випадку, позивачем, на виконання умов п.12.1 договору була направлена відповідачу письмова вимога від 08.07.2015 за № 30-11/26802.

Виходячи з фактичних обставин справи, зібраних доказів та наведених вище норм чинного законодавства, слід зазначити, що на момент звернення позивачем до суду у останнього виникло право вимоги заборгованості за кредитом та відсотками. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 159 634,04 грн., заборгованості по процентам в сумі 48 484,42 грн. є обґрунтованими та підтверджені матералами справи.

Відповідачем вказані вимоги не оспорені та не спростовані, доказів оплати відповідних сум не надано.

За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість по кредиту в сумі 159 634,04 грн., заборгованість по процентам в сумі 48 484,42 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Володимировиача, АДРЕСА_1, ідентифакційний номер НОМЕР_1, на користь:

- Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», м. Харків, просп. Московський, буд. 60 (поштова адреса - м. Харків, вул. Іванова, буд. 10), , заборгованість по кредиту в сумі 159 634,04 грн., заборгованість по процентам в сумі 48 484,42 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 3 121 грн. 78 коп. Видати наказ позивачу.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 15.04.2016.

Суддя Т.А.Василенко