ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.16р. Справа № 904/1165/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД", м. Скадовськ, Херсонська область

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 5 333,75 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Букоємський Р.В., довіреність № 14-138 від 13.05.14р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (далі - відповідач-1) та до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА суму заборгованості у розмірі 4045,26 грн., з яких: 2096,10 грн. - основного боргу, 795,62 грн. - 30 % річних, 1018,16 грн. - пені, 135,38 грн. - інфляційних втрат;

- стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" грошову суму 1 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору поставки № 2058/Н від 03.09.2012 р., виконання якого забезпечено порукою за договором від 05.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 р. по справі № 904/1165/16 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 07.04.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судові засідання не з'явилися, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконали, письмові відзиви на позов не надали. Про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, доказами чого є поштові повідомлення (судові повістки) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 125, 127).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач-1 та відповідач-2 не скористалися своїм правом на участь представників у судовому засіданні.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.04.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (покупець, відповідач-1) укладений Договір поставки № 2058/Н (далі - Договір поставки) за умов1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари (надалі - товар) відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Предметом даного Договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспортних накладних тощо), які є невід'ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору поставки).

Відповідно до п. 1.3. Договору поставки право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

Згідно до п. 4.1. Договору поставки ціна на кожне найменування товару за цим Договором визначається виходячи з відпускних цін встановлених постачальником на момент отримання заявки покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому-передачі), якщо інше не визначено постачальником відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 4.2. Договору поставки сторони визначили, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються з національній валюті України (гривнях) в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4.4. Договору поставки покупець сплачує 100 (сто) % вартості кожної партії товару на протязі 40 (сорока) календарних днів з моменту її отримання. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною підписаною сторонами.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, в тому числі і щодо нарахування неустойки за цим Договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомить другу сторону про припинення його умов (розірвання), Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п.6.1. Договору поставки).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу-1 товар на загальну суму 31 172,10 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 16-73).

Відповідач-1 свої зобов'язання за Договором поставки в частині оплати за товар виконав частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем яка склала 2096,10 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 п. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На момент розгляду справи основний борг відповідача-1 складає 2096,10 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні.

В забезпечення належного виконання зобов'язань відповідача-1 за Договором поставки № 2058/Н від 05.01.2016 р. між позивачем та відповідачем-2 укладений Договір поруки від 05.01.2016 р. (далі - Договір поруки), де позивач виступає кредитором, а відповідач-2 - поручителем.

Відповідно до п. 1. Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (надалі - боржник) свого обов'язку за договором поставки № 2058/Н (надалі - Договір поставки) укладеного між кредитором і боржником 03.09.2012 року.

Згідно до вимог п. 2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно Договору поставки у сумі, що дорівнює 1000,00 грн.

Пунктом 3 Договору поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпечувального зобов'язання, зазначеного в пункті 2 цього Договору.

В силу вимог ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки відповідач-1 не виконав свої зобов'язання, встановленні Договором поставки перед позивачем, у відповідача-2 виник обов'язок сплатити позивачу суму боргу у розмірі 1000 грн. відповідно до Договору поруки від 05.01.2016 року.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача-1 суми основного боргу 2096,10 грн. та вимоги про солідарне стягнення з відповідачів-1,-2 суми 1 000,00 грн. на користь позивача, підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.4. Договору поставки якщо заборгованість покупця перед постачальником триває більш 2-х місяців також покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу. При цьому нарахування пені за цим пунктом Договору починається від самого першого дня прострочення покупця перед постачальником.

На підставі п. 5.4. Договору поставки позивачем нарахована відповідачу-1 пеня у розмірі 1018,16 грн. (за період з 06.05.2015 р. по 18.11.2015 р.).

Відповідно до п. 5.3. Договору поставки за порушення строку оплати товарів покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 % річних від суми заборгованості.

На підставі п. 5.3. Договору поставки позивачем нараховано відповідачу-1 30 % річних у розмірі 795,62 грн. (за період з 06.05.2015 р. по 22.11.2015 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені та 30 % річних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Перевіривши розрахунки втрат у розмірі 135,38 грн. (за період з червня 2015 р. по січень 2016 р.), суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме: стягнення з відповідача-1 суми 2096,10 грн. - основного боргу, 795,62 грн. - 30 % річних, 1018,16 грн. - пені, 135,38 грн. - інфляційних втрат, та солідарне стягнення з відповідача-2 та відповідача-1 грошової суми 1 000,00 грн.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються солідарно на відповідачів-1,-2.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зменшення позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Чапаєва, 178; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А; ) 2096,10 грн. (дві тисячі дев'яносто шість грн. 10 коп.) - основного боргу, 795,62 грн. (сімсот дев'яносто п'ять грн. 62 коп.) - 30 % річних, 1018,16 грн. (одна тисяча вісімнадцять грн. 16 коп.) - пені, 135,38 грн. (сто тридцять п'ять грн. 38 коп.) - інфляційних втрат, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Чапаєва, 178; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А; ) грошову суму 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАМЕД" (75700, Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Чапаєва, 178; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА (49130, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська, 24-А; ) 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "11 " квітня 2016 р.