ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 квітня 2016 року Справа № 915/1534/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіГончарука П.А.,
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року
у справі№ 915/1534/15 Господарського суду Миколаївської області
за позовомВійськового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1
доДержавного Південного виробничо-технічного підприємства
простягнення 161 928,40 грн

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК) України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Додане заявником до касаційної скарги платіжне доручення № 57 від 10.03.2016 року про сплату судового збору в розмірі 2970,52 грн Вищим господарським судом України не приймається як належний доказ, оскільки з довідки Вищого господарського суду України та оригіналу платіжного доручення вбачається, що судовий збір сплачено за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі №910/27778/15.

Касаційна скарга подана на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року у справі № 915/1534/15.

Відповідно до відомостей бази діловодства спеціалізованого суду, у справі № 910/27778/15 у Вищому господарському суді України від 12.04.2016 року року зареєстровано касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, Військова частина НОМЕР_1 додала платіжне доручення про сплату судового збору в іншій справі, в якій також подала касаційну скаргу, при цьому, докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в цій справі не надала.

Допущене порушення є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, Військова частина НОМЕР_1 просила поновити пропущений процесуальний строк для подання касаційної скарги, зазначаючи, що не мала можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки проведення платежу судового збору по вищевказаній справі органами Державної казначейської служби України у Вінницькій області було здійснено 03.03.2016 року, та надано до Військової частини НОМЕР_1 лише 09.03.2016 року.

Оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 не надано доказів на обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а саме доказів вчасного звернення до Державної казначейської служби України у Вінницькій області про здійснення оплати судового збору, суд не приймає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2015 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року у справі № 915/1534/15.

Керуючись ст. 86, пп. 4, 5, ст.1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.10.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року у справі № 915/1534/15 та додані до неї документи повернути.

Головуючий суддя І.Д. Кондратова
Суддя П.А. Гончарук
СуддяЛ.В. Стратієнко