ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2016 року Справа № 905/3538/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт"
на ухвалуГосподарського суду Донецької області від 15.02.2016
та на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 21.03.2016
у справі№ 905/3538/15 Господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт"
простягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 135249122,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2016 та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 905/3538/15. Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХII1 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з касаційною скаргою заявником не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено в касаційній скарзі клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що ТОВ "Азовнефтепродукт"" перебуває у скрутного фінансовому становищі та знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції. Однак жодних доказів існування скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або відстрочити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" не підлягає задоволенню, оскільки вказані скаржником обставини не обґрунтовано належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим у колегії суддів відсутні правові підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі наведеного, керуючись статтею 86, пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.02.2016 та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 905/3538/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець