РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016Справа №910/1501/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альпініст» до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання незаконним проведення конкурсу, за участю представників позивача - Богославець М.П., керівник, відповідача - Багана Т.Г., довіреність №6390/9 від 31.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним рішення конкурсної комісії відповідача про відхилення пропозиції позивача на закупівлю «Послуга з антикорозійного захисту», ДСТУ, як такої, що не відповідає умовам Запиту щодо проведення конкурсу із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту, опублікованому на офіційному сайті відповідача 18.11.2015 року та про визнання недійсним рішення про визначення переможця прийняте за результатами проведеного конкурсу відповідачем, із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту, опублікованому на офіційному сайті відповідача 18.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.02.2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 22.02.2016 року.

22.02.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в позові.

01.02.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 08.02.2016 року.

22.02.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.03.2016 року.

09.03.2016 року позивачем в судовому засіданні надано додаткові пояснення у справі.

09.03.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 23.03.2016 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2015 року Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення розміщено на власному офіційному сайті запит щодо проведення конкурсу із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту, відповідно до якого Відповідач оголосив про початок проведення конкурсу із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту за кошти підприємства.

03.12.2015 року позивачем було надано відповідачу конкурсну пропозицію на закупівлю «Послуга з антикорозійного захисту».

Відповідно до протоколу №18/3 від 09.12.2016 року засіданням конкурсної комісії відповідача було відхилено конкурсну пропозицію позивача, як таку, що не відповідає умовам запиту.

10.12.2015 року відповідач направив позивачу повідомлення №5778/16-07 про відхилення його конкурсної пропозиції, як такої, що не відповідає умовам запиту.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що при прийнятті оспорюваних рішень конкурсною комісією відповідача було порушено ЗУ «Про здійснення державних закупівель» (Закон 1) та ЗУ «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» (Закон 2), що є підставою для визнання їх недійсними.

Відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» № 1197-VII від 10.04.2014 р. замовники - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі за наявності однієї з таких ознак:

-юридична особа є одержувачем бюджетних коштів та уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, в межах такого фінансування;

-органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

-у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Важливим елементом для розуміння поняття "замовник" у контексті Закону 1 є спосіб, у який держава або органи місцевого самоврядування забезпечують свої потреби: 1) на комерційній чи промисловій основі; 2) на умовах, установлених рішеннями державних органів, які зобов'язують юридичних осіб забезпечувати державні чи громадські потреби в певний спосіб та на певних умовах.

Статтею 42 Глави 4 Господарського кодексу України визначено підприємництво (комерційна діяльність) як самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 74 Глави 8 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до Статуту Концерну РРТ (відповідача) метою його діяльності є отримання прибутку.

Відповідач відноситься саме до об'єднання державних комерційних підприємств.

Діяльність Концерну здійснюється на комерційній основі у випадках, коли потреби держави та територіальної громади забезпечуються на конкурентному ринку. Концерн РРТ не відноситься до суб'єктів природних монополій відповідно до Закону України «Про природні монополії» і здійснює своє діяльність на конкурентному ринку телекомунікаційних послуг.

Діяльність не є комерційною чи промисловою у разі якщо держава, підконтрольні їй організації при забезпеченні певної державної потреби керуються іншими мотивами ніж прибутковість, водночас така діяльність не залежить від економічних ризиків і витрат на неї (оскільки держава визначила мету організації саме для здійснення такої діяльності та нормативно встановила спосіб, умови, ціни, тарифи тощо).

Різниця в забезпеченні потреб у вищеперелічених випадках полягає в тому, що у другому випадку контрольовані державою інституції (організації) виконують публічні функції та зобов'язання перед державою чи громадою, установлені нормативно-правовими актами, розпорядчими рішеннями, статутами юридичних осіб, а не здійснюють таку діяльність на комерційній основі, де прибутковість є основною мотивацією.

Основним же показником діяльності відповідача є прибуток. Для його отримання Концерн РРТ самостійно встановлює тарифи на свої послуги, на конкурентній основі вступає у договірні відносини зі своїми контрагентами і відповідно до статуту задовольняє потреби фізичних та юридичних осіб і органів державної влади у своїх послугах, що відповідає основним принципам підприємницької діяльності, визначеними статтею 44 глави 4 Господарського кодексу України, а саме:

комерційного розрахунку та власного комерційного ризику;

вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Ознаку, передбачену абзацом четвертим пункту 9 частини першої Закону 1, згідно з яким у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків, потрібно розглядати тільки у разі якщо господарські організації (державні, комунальні та інші підприємства) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі.

Аналогічна позиція міститься у роз'ясненні Міністерства економічного розвитку і торгівлі України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних закупівель на власному сайті від 23.05.2014 року, а також у листі від 15.12.2014 № 3302-05/43502-03.

Тобто, Концерн РРТ здійснює закупівлі самостійно і відповідні норми Закону України «Про здійснення державних закупівель» № 1197-УІІ від 10.04.2014 р. на нього не розповсюджуються.

Дія Закону України «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» (Закон 2) поширюється на суб'єктів, які є замовниками відповідно до статті 1 цього Закону та провадять діяльність, зокрема, у сфері забезпечення функціонування та експлуатації телекомунікаційних мереж фіксованого зв'язку загального користування або надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг.

Закон України «Про телекомунікації» дає визначення понять:

фіксований зв'язок - це телекомунікації, що здійснюються із застосуванням стаціонарного (нерухомого) кінцевого обладнання (стаття 1 Закону), загальнодоступних телекомунікаційних послуг (стаття 62 Закону).

Так до загальнодоступних телекомунікаційних послуг належать: підключення кінцевого обладнання споживача до телекомунікаційних мереж фіксованого зв'язку загального користування (універсальний доступ), послуги фіксованого телефонного зв'язку в межах зони нумерації (місцевий телефонний зв'язок), а також виклик служб екстреної допомоги, послуги довідкових служб і зв'язку за допомогою таксофонів.

На сьогоднішній день такі послуги можуть бути надані виключно ПАТ «Укртелеком».

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - державний оператор телерадіомовлення, радіорелейного й супутникового зв'язку. Підприємства та філії Концерну РРТ, згідно з наявними ліцензіями, надають такі послуги:

технічне обслуговування і експлуатація мереж ефірного телемовлення:

технічне обслуговування і експлуатація мереж ефірного радіомовлення:

надання в користування каналів електрозв'язку.

Тобто, діяльність відповідача ніяким чином не пов'язана із забезпеченням функціонування та експлуатації телекомунікаційних мереж фіксованого зв'язку загального користування (таксофонів) або надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг.

При здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг відповідач керується Положенням про порядок здійснення закупівель товарів, робіт та послуг в Концерні РРТ, що затвержено наказом відповідача №558 від 22.12.2014 року.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення конкурсної комісії відповідача про відхилення пропозиції позивача на закупівлю «Послуга з антикорозійного захисту», ДСТУ, як такої, що не відповідає умовам Запиту щодо проведення конкурсу із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту, опублікованому на офіційному сайті відповідача 18.11.2015 року та про визнання недійсним рішення про визначення переможця прийняте за результатами проведеного конкурсу відповідачем, із визначення постачальників (виконавців) при здійсненні закупівлі послуги з антикорозійного захисту, опублікованому на офіційному сайті відповідача 18.11.2015 року відсутні, і тому у позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11.04.2016 року.

Суддя С.О. Чебикіна