ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2016 р.Справа № 923/2033/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго»

на рішення господарського суду Херсонської області від 11.02.2016 року

у справі № 923/2033/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»

до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго»

про стягнення 618502,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» звернулось до місцевого господарського суду з позовом (з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог від 09.02.2016р.) до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» про стягнення 653305,27 грн. інфляційних, 15308,86 грн. 3% річних, 240577,27 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 28.04.2004р. №2719 про постачання електричної енергії, укладеного між позивачем та відповідачем, в частині своєчасної сплати коштів за спожиту в лютому, березні та листопаді 2015р. електричну енергію.

У відзиві на позов, відповідач зазначив про його необґрунтованість.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.02.2016р. (суддя Гридасов Ю.В.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 15.02.2016р., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 653305,27 грн. інфляційних, 15308,86 грн. 3% річних, 119964,08 грн. пені та 13628,13 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 25.02.2016р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.03.2016р. скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

28.04.2004р. між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (Постачальник) та МКП «Херсонтеплоенерго» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №2719, згідно умов якого (в редакції договору від 23.03.2010р.), Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 15312,22 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У пункті 2.1. договору сторони зобовязались, що під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені ним, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією.

За приписами п.п. 2.3.3, 2.3.4. договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №2 до даного договору «Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації». Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатком 9 до даного договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії»

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. цього договору, з порушення термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

За змістом п. 1 додатку № 2 договору «Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації» Споживач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об'єктах (передбачених у додатку № 5 договору), 15 числа у місяці з 31 днем, 15 числа у місяці з 29 днями, 15 числа у місяці з 30 днями та 15 числа у місяці з 28 днями, та згідно п.п. 1, 2 додатку № 2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу Постачальника протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

Згідно з п. 3 додатку № 2 рахунок на оплату електричної енергії має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів від для отримання Споживачем рахунка Постачальника електричної енергії (а.с. 23-42).

Відповідно до п. 6.11. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.07.1996р. № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ) остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

На виконання умов договору від 28.04.2004р. №2719 позивач в період з лютого 2015р. по грудень 2015р. здійснював поставку електроенергії (реактивної та активної), а відповідач, здійснював її споживання. Про обсяги спожитої електроенергії відповідач звітував позивачу за кожний розрахунковий період шляхом надання позивачу актів про обсяги спожитої електроенергії, які відповідач складав самостійно на підставі показів приладів обліку (п.п. 1, 2 додатку № 2 договору). Ґрунтуючись на отриманих від відповідача даних позивач надавав відповідачу рахунки для оплати спожитої активної та реактивної електроенергії протягом періоду з лютого 2015р. по грудень 2015р., а саме: №№ 2719 від 18.02.2015р., 18.03.2015р., 20.04.2015р., 18.05.2015р., 18.06.2015р., 16.07.2015р., 20.08.2015р., 17.09.2015р., 16.10.2015р., 17.11.2015р. (а.с. 43-123).

Обґрунтовуючи позовні вимоги з посиланням на положення п.п. 6.1, 6.11, 8.1., пп. 2 п. 10.2. ПКЕЕ, ст. ст. 509, 525, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, позивач зазначив, що відповідач всупереч взятих на себе умовами договору від 28.04.2004р. №2719 зобовязань в частині своєчасної сплати коштів, за спожиту в лютому, березні та листопаді 2015р. електричну енергію, систематично здійснював розрахунки з позивачем не вчасно, чим порушив права на економічну стабільність позивача. У звязку з чим останнім здійснено нарахування пені, інфляційних та 3% річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань зі сплати виставлених позивачем рахунків за спожиту активну та реактивну електроенергію в лютому, березні та листопаді 2015р. Відповідний розрахунок додано до позовної заяви (а.с. 12).

Відповідач у відзив на позов, зазначив, що розрахунки за договором від 28.04.2004р. №2719 частково за лютий, березень, та листопад 2015р. проводились на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергією за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, укладених відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009р. №55/57/43 та договору від 15.12.2015р. №395/375-в про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 653305,27 грн. інфляційних та 15308,86 грн. 3% річних, місцевий господарський суд виходив із доведеності позивачем заявлених позовних вимог в цій частині, проігнорувавши та не витребувавши при цьому спільні протокольні рішення, на які посилався відповідач у відзиві на позов. Щодо стягнення з відповідача 240577,27 грн. пені, суд першої інстанції зазначив що, у звязку із відсутністю у відповідача простроченого грошового зобов'язання з 27.03.2015р. по 27.04.2015р., що підтверджується платіжним дорученням від 25.03.2015р. № 4313 на суму 12340,02 грн. (а.с. 167), не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення 649,12грн. безпідставно нарахованої пені за вказаний період. Проте, суд першої інстанції не вирахував за цей період (з 27.03.2015р. по 27.04.2015р.) нараховані позивачем інфляційні у сумі 1655,95 грн. та 3% річних у сумі 34,46 грн. Крім того, місцевим господарським судом з урахуванням п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшено розмір пені на 50% та стягнуто з відповідача на користь позивача 119964,08 грн. пені.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач зазначив про відсутність його вини в простроченні зобовязання по договору від 28.04.2004р. №2719, оскільки відповідно до спільних протокольних рішень заборгованість за лютий, березень та листопад 2015р. була погашена на підставі перерахування субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20, а також договором від 15.12.2015р. №395/375-в про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375, а саме: зобовязання за лютий 2015р. по споживанню активної електроенергії погашена шляхом спільного протокольного рішення від 12.02.2015р. №20/425, оплата за яким проведена Головним управлінням Державної казначейської служби України в Херсонській області 02.04.2015р. на суму 2174258,00 грн. (а.с. 144); зобовязання за березень 2015р. по споживанню активної електроенергії погашена шляхом спільного протокольного рішення №20/930 від 17.03.2015р., оплата за яким проведена Головним управлінням Державної казначейської служби України в Херсонській області 20.04.2015р. на суму 2662447,00 грн. (а.с. 141); зобовязання за листопад 2015р. по споживанню активної електроенергії погашена шляхом спільного протокольного рішення №20/4107 від 17.11.2015р., оплата за яким проведена Головним управлінням Державної казначейської служби України в Херсонській області 25.11.2015р. на суму 242496,00 грн. (а.с. 140) та відповідно до договору від 15.12.2015р. №395/375-в про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375 на суму 1188449,92 грн.

Означені спільні протокольні рішення та договір від 15.12.2015р. №395/375-в додано до апеляційної скарги (а.с. 199-207).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 11.01.2005р. №20.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК «Нафтогаз України», ДП «Енергоринок» та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 11.01.2005р. №20, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК «Нафтогаз України» від 03.02.2009р. № 55/57/43, який був чинним до 03.08.2015р. (п. 1.1. Порядку).

За приписами п. 1.2. Порядку від 03.02.2009р. № 55/57/43 розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2.

Так, розрахунки по спільним протокольним рішенням від 12.02.2015р. №20/425, від 17.03.2015р. №20/930, від 17.11.2015р. №20/4107 про організацію взаєморозрахунків за електроенергією за рахунок коштів загального фонду державного бюджету проводились за наступною схемою: Державна казначейська служба перерахувала Головному управлінню ДКС України у Херсонській області (Сторона 1) кошти, останній перерахував їх Департаменту фінансів Херсонської обласної державної адміністрації (Сторона 2), який в свою чергу ці кошти перерахував підприємствам постачальникам енергоносіїв (надавачі товарів послуг Сторона 3), згідно зведених реєстрів актів звіряння з третьої сторони, а Сторона 3 перерахувала кошти за електроенергію за відповідний місяць (у даному випадку лютий 2015р., березень 2015р., листопад 2015р.) ЕК ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (Сторона 4), яке перерахувало ці кошти ДП «Енергоринок» (Сторона остання) а.с. 199-204.

У пункті 5 означених спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок та строки проведення взаєморозрахунків, зокрема визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, уклавши спільні протокольні рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, поставлену відповідно до договору від 28.04.2004р. №2719.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Ці Порядок та умови визначають механізм надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (п. 1 Порядку)

За змістом п. 3 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору. Примірний договір про організацію взаєморозрахунків наведений у додатку 2. Кількість сторін зазначеного договору є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до державного бюджету коштів у повному обсязі. Учасниками розрахунків є: територіальні органи Казначейства; структурні підрозділи з питань фінансів обласних, районних, Київської міської, районних у м. Києві держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад (далі - місцеві фінансові органи); надавачі послуг та їх правонаступники; суб'єкти господарювання, що здійснюють відведення та очищення стічних вод; газодобувні підприємства, ПАТ «Укрнафта», Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії (далі - енергопостачальники); державне підприємство «Енергоринок»; державне підприємство «НЕК «Укренерго»; енергогенеруючі компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання та/або споживання вугільної продукції; державне підприємство «Вугілля України»; вугледобувні підприємства. Учасниками розрахунків можуть бути суб'єкти господарювання незалежно від форми власності. Взаєморозрахунки можуть бути проведені між надавачами послуг. Із суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками або газодобувними підприємствами проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії.

Порядок проведення взаєморозрахунків за договором від 15.12.2015р. №395/375-в був слідуючий: Територіальний орган Казначейства у Херсонській області (Сторона 1) перерахував на рахунок Департаменту фінансів Херсонської обласної держадміністрації (Сторона 2) кошти у сумі 1188449,92 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, Сторона 2 перерахувала ці кошти Департаменту бюджету і фінансів Херсонської міської ради (Сторона 3), остання в свою чергу перерахувала кошти Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради (Сторона 4), який перерахував кошти МКП «Херсонтеплоенерго» (Сторона 5), а МКП «Херсонтеплоенерго» в подальшому перерахувало кошти ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (Сторона 6) для погашення заборгованості за електроенергію, поставлену за листопад 2015р., згідно з договором від 28.04.2004р. №2719, яке перерахувало ці кошті ДП «Енергоринок» (Сторона 7) і т.д.

Відповідно до пп. 2, 3 п. 15, п. 20 договору від 15.12.2015р. №395/375-в сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки. Сторони засвідчили, що після виконання цього договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмету договору.

Тобто за умовами договору від 15.12.2015р. №395/375-в, який набрав чинності, передбачалось не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору від 28.04.2004р.

Для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої п. 4.2.1. договору про постачання електричної енергії від 28.04.2004р. №2719, та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями від 12.02.2015р. №20/425, від 17.03.2015р. №20/930, від 17.11.2015р. №20/4107 про організацію взаєморозрахунків за електроенергією за рахунок коштів загального фонду державного бюджету та договору від 15.12.2015р. №395/375-в про організацію взаєморозрахунків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунки за електроенергію відбулись у порядку та строки, передбачені означеними протокольними рішеннями та договором про організацію взаєморозрахунків, без будь-яких порушень, що підтвердив представник позивача в судовому засідання апеляційної інстанції, а тому підстав для застосування санкцій, зокрема пені та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не було.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі № 924/1265/13, від 23.09.2015р. у справі № 917/2519/14, від 22.10.2015р. у справі №922/2280/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Вищевикладене не було враховано судом першої інстанції, що призвело до прийняття неправильного рішення, яке підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України відповідачу відшкодовується судовий збір за апеляційній перегляд за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 11.02.2016р. у справі №923/2033/15 скасувати, у позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на користь Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» судовий збір в сумі 15001,66 грн. за апеляційний перегляд.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 11.04.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран