ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Справа № 914/2685/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Марко Р.І.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина», № 32/16-067 від 11.03.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/1403/16 від 22.03.2016 р.),

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 лютого 2016 року

у справі № 914/2685/15 (суддя Яворський Б.І.),

за заявою № 32/16-019 від 02.02.2016 р. Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина», м. Дрогобич, Львівської області,

про відстрочення виконання рішення суду від 29.09.2015 р.

у справі № 914/2685/15 (суддя Яворський Б.І.),

порушеній позовом

Позивача: Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Київ,

До відповідача: Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина», м. Дрогобич, Львівської області,

Про: стягнення 1067316,07 грн.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача/заявника: не прибув;

від позивача: ОСОБА_2 п/к за довіреністю № 245 від 25.12.2015 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України представнику розяснені та зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

За заявою представника технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2016 року, справу № 914/2685/15 Господарського суду Львівської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Марко Р.І., Юрченко Я.О.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року скаржнику/заявнику поновлено встановлений для апеляційного оскарження строк (а.с. 75); ухвалою від 24.03.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина» до провадження та розгляд скарги призначено на 06.04.2016 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи) (а.с. с. 77, 78).

В судове засідання, 06.04.2016 р. представник апелянта/відповідача/заявника - не прибув, був належним чином, повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а. с. 77), через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду, 06.04.2016 р. за вхідним № ЛАГС 01-04/2692/16, подав клопотання про відкладення розгляду даної справи «В звязку із неможливістю забезпечення явки відповідального представника ПАТ «НПК-Галичина» в судове засідання», при цьому апелянт не обґрунтував та не подав доказів, в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, підстав неможливості забезпечити участь представника.

Як вбачається з апеляційної скарги (а.с. 79-80), апелянт просить з підстав зазначених у скарзі скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2015 року у справі № 914/2685/15 повністю і прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» № 32/16-019 від 02.02.2016 року про відстрочення виконання рішення задовольнити. Судові витрати покласти на позивача.

В судове засідання, прибув представник позивача, через канцелярію суду 01.04.2016 р. за вхідним №ЛАГС 01-04/2534/16 подав Відзив на апеляційну скаргу, надав пояснення по суті справи, проти апеляційної скарги заперечив, просить ухвалу місцевого суду від 29.02.2016 р. у даній справі - залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на вищенаведене колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що повноважні представники сторін були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а.с. 77, 78), що також підтверджується клопотанням заявника про відкладення розгляду справи, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/2685/15, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною другою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 р. апелянту поновлено строк встановлений для апеляційного оскарження, ухвалою від 24.03.2016 р. прийнято апеляційну скаргу скаржника до провадження та розгляд справи призначено на 06.04.2016 р., про що представників сторін було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи, рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (а. с. 77,78), при цьому, участь повноважних представників сторін обовязковою не визнавалася (п. 5 резолютивної частини ухвали від 24.03.2016 р. у даній справі (а.с. 76).

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника апелянта/відповідача/заявника бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, клопотання ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» від 06.04.2016 р. № 32/16-080 (вх. № 01-04/2692/16 від 06.04.2016 р.) про відкладення розгляду даної справи відхилити за безпідставністю, розглядати справу без участі представника апелянта/відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали оскарження ухвали у справі № 914/2685/15 та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду від 29 лютого 2016 року у справі № 914/2685/15 слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Господарський суд Львівської області 29 лютого 2016 року у справі № 914/2685/15 (суддя Яворський Б.І.) за заявою № 32/16-019 від 02.02.2016 р. Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина» про відстрочення виконання рішення суду від 29.09.2015 р. у справі № 914/2685/15 строком на 1 (один) рік з дати постановлення відповідного рішення за заявою, у справі порушеній позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» до Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс «Галичина» про: стягнення 1067316,07 грн., постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» про відстрочку виконання рішення суду від 29.09.2015 р. (а.с. 68-71).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 32/16-067 від 11.03.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/1403/16 від 22.03.2016 р.), просить з підстав зазначених у цій скарзі, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2015 року у справі № 914/2685/15 повністю і прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» № 32/16-019 від 02.02.2016 року про відстрочення виконання рішення задовольнити, судові витрати покласти на позивача (а.с. 79-80).

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що місцевий суд, прийняв оскаржувану ухвалу при неповному зясуванні обставини, що мають значення для справи.

Так, апелянт стверджує, що висновок суду про ненаданням ним документів про відсутність коштів на рахунку боржника помилковим, оскільки зазначені обставини спростовуються довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 08.7.0.0.0/16039 від 11.02.2016 р., яка була подана заявником через канцелярію суду 11.02.2016 р., та якій місцевий суд не надав належної оцінки.

Апелянт зазначає, що про негативний фінансовий стан ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина» засвідчують звіти про фінансові результати за 2013-2015р.р., які, підтверджують збитковість фінансово-господарської діяльності підприємства; ступінь вини відповідача, як стверджує апелянт, засвідчують матеріали справи, заперечує, що відповідач ухилявся від виконання своїх договірних зобовязань, «просто відповідач ПАТ «НПК-Галичина» оплатило повну суму заборгованості позивачу з простроченням всього 20 днів, що і спричинило нарахування позивачем пені», а так як суд в ухвалі «жодним словом» не оцінив довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» № 08.7.0.0.0/16039 від 11.02.2016 р. про відсутність коштів на банківських рахунках, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Як вбачається з матеріалів даної справи, рішенням господарського суду Львівської області від 29.09.2015 р. позов ПАТ Укртранснафта задоволено повністю, стягнуто з ПАТ Нафтопереробний комплекс Галичина на користь ПАТ Укртранснафта 636 751,06 грн. - пені, 76 410,13 грн. - 3% річних, 354 154,88 грн. - інфляційних втрат та 21 346,32 грн. - судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. у справі 914/2685/15 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже рішення набрало законної сили і в силу ст. 124 Конституції України є обовязковим до виконання на всій території України. 13.10.2015 р. місцевим господарським судом видано наказ на виконання рішення суду від 29.09.2015 р.

03.02.2016 р. за вх. № 524/16 на розгляд Господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством Нафтопереробний комплекс Галичина подано заяву про відстрочення виконання рішення у справі № 914/2685/15 строком на 1 (один) рік, починаючи з дати винесення судом рішення.

У статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства передбачено і обовязковість рішень суду.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. За ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном і не може бути його позбавлена інакше як в інтересах суспільства. За ст.13 Конвенції кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захист права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання судового рішення, яке в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців. У своїх рішеннях, в тому числі і щодо України, Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що неможливість отримати виконання рішення становить втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, як це передбачено у першому реченні першого пункту статті 1 Першого протоколу (див. напр. рішення у справі Заїченко проти України, Ромашов проти України, Войтенко проти України, Рисовський проти України). У рішенні по справі ОСОБА_3 проти України ЄСПЛ зазначив: Заявниця може вважати себе жертвою порушення її прав, гарантованих Конвенцією, щодо тривалості невиконання рішення, винесеного на її користь.

Згідно ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення (п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Обгрунтовуючи вимоги за заявою про відстрочення виконання судового рішення у даній справі - строком на 1 (один) рік, відповідач подав суду першої інстанції копії звітів про фінансові результати за 2013-2015р.р., які, на думку заявника, підтверджують збитковість фінансово-господарської діяльності підприємства. Однак відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що звіт про фінансові результати не є доказом, що підтверджує дійсний фінансовий стан заявника та не підтверджують наявності обставин виняткового характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Колегією суддів надано оцінку довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» № 08.7.0.0.0/16039 від 11.02.2016 р. (а.с. 18), на яку покликається апелянт в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування ухвали місцевого суду від 29.02.2016 р.

Із змісту викладеного у цій довідці вбачається, що залишок коштів на рахунках Публічного акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина станом на 11.02.2016 р. становить: № 9540, валюта EUR, залишок 0,00 євро; № 4549, валюта RUR, залишок 0,00 російських рублів; № 1787, валюта UАН, залишок 2846,00 грн.; № 4873, валюта UАН, залишок 0,00 грн.; № 6687, валюта UАН, залишок 0,00 грн.; № 0060, валюта UАН, залишок 0,00 грн.; № 2337, валюта UАН, залишок 1292, 43 грн.; № 2228, валюта UАН, залишок 100,00 грн.; № 5853, валюта USD, залишок 0,00 грн.

Виходячи із змісту викладеного у довідці ПАТ КБ «ПриватБанк» № 08.7.0.0.0/16039 від 11.02.2016 р. (а.с. 18), на яку покликається апелянт як на підставу для скасування ухвали місцевого суду від 29.02.2016 р., колегія суддів встановила, що залишок коштів на рахунках боржника у банку, який обслуговує ПАТ «НПК-Галичина», 11.02.2016 р. складав: 2846,00 грн., 1292,43 грн. та 100,00 грн., що в свою чергу не підтверджує загального фінансового стану підприємства-боржника в розумінні доходу, витрат, фінансовий стан та сукупний дохід за певний проміжок часу, зокрема, на який покликається заявник в апеляційній скарзі, 2013 рік, 2014 рік та 2015 рік, відповідно до абз. 2 п. 3, абз. 12, 13 п. 3 Загальних положень Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. № 73. Відсутність коштів на рахунку апелянта 11.02.2016 р. не є співрозмірною вимозі заявника про відстрочення (відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк) виконання судового рішення та не є виключною обставиною, яка б давала підстави для відстрочення виконання судового рішення - строком на 1 (один) рік.

Інших доказів, які б підтверджували негативний фінансовий стан та його тривалість, який би унеможливлював виконання судового рішення, яке набрало законної сили, апелянт/заявник суду не представив.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що заявником не надано суду жодних доказів які б свідчили про те, що на його банківських рахунках відсутні кошти необхідні для виконання рішення суду, чи відсутнє майно на яке можливо було б звернути стягнення з метою погашення наявної перед позивачем заборгованості, хоча місцевий господарський суд ухвалами від 04.02.2016 р. та від 15.02.2016 р. зобовязував його надати такі документи.

Слід зазначити, що позивачем, в свою чергу, надано місцевому суду докази, що протягом 2014-2015р.р. відповідачем у позивача було придбано паливо дизельне підвищеної якості (Євро) у кількості 7100,000 тн. та 3 184,846 тн. бензину автомобільного підвищеної якості А-92-Євро загальною вартістю 128 049 359,40 грн., остаточні розрахунки за який відповідач здійснив 21.08.2014 р. (копії банківських виписок в матеріалах справи), також позивачем за послуги, надані за період з 11.08.2014 р. по 31.03.2015 р. згідно з договорами оренди резервуарних ємностей від 24.10.2014 р. № 32/14-031/24 та від 10.02.2015 р. № 32/15-010 було сплачено відповідачу 46 966 092,16 грн. (8 671 191,04 грн. були перераховані на рахунок ПАТ «Укртатнафта» відповідно до повідомлення відповідача про відступлення права вимоги), також на рахунок відповідача позивачем за період з 28.11.2014 р. по 06.03.2015 р. перераховані грошові кошти у розмірі 79 877 369, 60 грн. згідно з повідомленням ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про відступлення права вимоги (докази, які підтверджують зазначені обставини - в матеріалах справи).

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення строком на 1 рік, за заявою заявника/боржника, господарський суд врахував матеріальні інтереси, фінансовий стан, тощо обох сторін спору, як цього вимагають приписи чинного законодавства, та не зобовязаний надавати перевагу доказам скаржника, на чому фактично наполягає апелянт, оскільки ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, докази оцінюються в судовому процесі в їх сукупності (ст. 43 ГПК України).

Таким чином, апелянтом/заявником/відповідачем не доведено наявності обставин виняткового характеру, передбачених ст. 121 ГПК України, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а відтак місцевий господарський суд правомірно відмовив Публічному акціонерному товариству Нафтопереробний комплекс Галичина у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2015 р. по справі № 914/2685/15 про стягнення з ПАТ «НПК-Галичина» на користь ПАТ «Укртраснафта» 581917,81 грн. пені, 69830,14 грн. 3% річних, 339840,00 грн. інфляційних втрат та 19831,76 грн. судового збору строком на 1 (один) рік, починаючи з дати винесення судом рішення.

Інші твердження апелянта/відповідача/заявника, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини, що мають значення для вирішення спору по суті в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, апеляційну скаргу апелянта/відповідача/заявника залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р. у справі № 914/2685/15 - без змін.

Судовий збір за перегляд ухвали місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.02.2016 року у справі № 914/2685/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали оскарження повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Юрченко Я.О.

06.04.2016 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 08.04.2016 р.