ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 квітня 2016 р.

Справа № 7/70/2012/5003

За заявою № б/н від 12.02.2016 року публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 7/70/2012/5003

за позовом:Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська,28)

до:Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" (м. Могилів-Подільський, Вінницька область, вул. Дністровська,60, 24004)

про стягнення вартості самовільно використаних матеріальних цінностей державного резерву та штрафних санкцій в сумі 446 884,04 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Білоус В.В.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання: Кузьменко В.В.

Представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача/заявника: ОСОБА_2;

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 року у справі №7/70/2012/5003 позов Державного агентства резерву України до Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про стягнення вартості самовільно використаних матеріальних цінностей державного резерву та штрафних санкцій в сумі 446 884,04 грн. задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Могилів-Подільський консервний завод" повернути до Державного резерву - мазут марки М-100 в кількості 179,834 т.. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" в доход Державного бюджету України - 133 077 грн. 16 коп. - штрафу, 230 502 грн. 40 коп. пені. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" - 9 933 грн.13 коп. судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2013 року рішення господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 року у справі № 7/70/2012/5003 залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" - без задоволення.

03.06.2013 року на виконання рішення господарського суду Вінницької області видано накази, зокрема про зобовязання Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" повернути до Державного резерву - мазут марки М-100 в кількості 179,834 т (арк. матеріалів оскарження ухвали 78); стягнення з Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" в доход державного бюджету України -133 077 грн. 16 коп. - штрафу, 230 502 грн. 40 коп. - пені та стягнення з Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" в доход Державного бюджету України - 9 933 грн.13 коп. - судового збору.

15 лютого 2016 року від публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" надійшла заява № б/н про перегляд судового рішення у справі № 7/70/2012/5003 від 21.01.2013 року за нововиявленими обставинами.

Згідно автоматизованому розподілу справ, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі № 7/70/2012/5003 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 16.02.2016 року заяву № б/н від 12.02.2016 року публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 7/70/2012/5003 призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2016 року.

Ухвалою суду від 10.03.2016 року розгляд заяви публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про перегляд судового рішення у справі № 7/70/2012/5003 від 12.02.2016 року за нововиявленими обставинами відкладено на 15.03.2016 року.

Разом з тим, з огляду на складність даної заяви та суперечливість доказів, на підставі заяви судді Яремчука Ю.О. від 11.03.2016 року розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 12.03.2016 року для розгляду справи № 7/70/2012/5003 створено колегію у складі: головуючого судді Яремчука Ю.О., суддів: Білоуса В.В., Говор Н.Д.

Ухвалою суду від 14.03.2016 року колегією суддів було прийнято заяву до провадження з призначенням судового засідання на 04.04.2016 року.

В судове засідання з'явився представник відповідача/заявника, який підтримав заяву в повному обсязі.

Представник позивача по справі в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 14.03.2016 року.

Беручи до уваги приписи ч.ч.3, 4 ст.114 ГПК України щодо місячного строку розгляду заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про розгляд заяви за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як слідує із змісту заяви від 15 лютого 2016 року заявник просить переглянути рішення господарського суду Вінницької області від 21 березня 2013 року у справі № 7/70/2012/5003 про стягнення вартості самовільно використаних матеріальних цінностей державного резерву та штрафних санкцій в сумі 446884,04 грн. за нововиявленими обставинами та за результатами перегляду скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 21 березня 2013 року по справі № 7/70/2012/5003 та прийняти нове рішення яким в позові відмовити.

З матеріалів справи слідує, що позивачем у 1999 році було передано ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод" в порядку переміщення з ВАТ "Вінницянафтопродукт" на відповідальне зберігання матеріальні цінності державного резерву, зокрема мазут марки М-100 в кількості 179,834 т, що підтверджується нарядом форми Р-28а № 2-7/120м .

Факт закладення матеріальних цінностей державного резерву на відповідальне зберігання до відповідача підтверджується приймальним актом (зберігальним зобов'язанням) форми № Р-16, оригінал якого було досліджено судом.

16-17 вересня 2002 року завідувачем Вінницького сектору Одеського відділу КРУ Державного комітету України з державного матеріального резерву проведено контрольну перевірку наявності, якісного стану та умов зберігання, обліку і звітності мазуту держрезерву, що знаходиться на відповідальному зберіганні на ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод", про що складено акт від 16.09.2002р. Даною перевіркою встановлено факт незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, а саме, самовільне відчуження товариством мазуту марки М-100 у кількості 179,834 т, запропоновано директору підприємства негайно повернути самовільно відчужений мазут та повідомити до 01.10.2002р. Державний комітет України з Державного матеріального резерву.

Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області листом від 24.12.2012 року № 6 ДСК повідомлено господарський суд Вінницької області про факт незабезпечення збереження ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод" матеріальних цінностей державного резерву, що підтверджується Актом ревізії від 08.11.2000 року руху та заборгованості ресурсів Державного резерву України. При цьому, Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області надано господарському суду Вінницької області витяг з Акту ревізії від 08.11.2000 року, який останнім долучено у відповідну номенклатуру справ загального відділу, поскільки інформація, що міститься в даному акті включена до переліку відомостей, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави з присвоєнням грифу "для службового користування" .

Окрім того, в акті від 16.09.2002 року керівнику ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод" запропоновано негайно повернути самовільно відчужений мазут до державного резерву, про хід виконання чого повідомити Державний комітет України з Державного матеріального резерву до 01.10.2002 року.

Факт незабезпечення збереження ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" матеріальних цінностей державного резерву - мазуту марки М-100 у кількості 179,834 т слугувало підставою для звернення останнього до суду з позовом про зобов'язання повернути до державного резерву самовільно використаний мазут марки М-100 в кількості 179,834 т та стягнення вартості самовільно використаних матеріальних цінностей державного резерву і штрафних санкцій в сумі 446884, 04 грн.

Судом було встановлено, що підписаний відповідачем приймальний акт (зберігальне зобов'язання) за формою Р-16 підтверджує факт закладення матеріальних цінностей державного резерву на відповідальне зберігання до ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод" і являється належним первинним документом, який свідчить про виникнення у товариства цивільних прав та обов'язків і відповідальності зберігача матеріальних цінностей державного резерву, а також те, що останній відповідно до Закону Україну "Про державний матеріальний резерв" має нести відповідальність за порушення правил зберігання, псування, нестачу або зниження їх кількості, а також за самовільне витрачання прийнятих на відповідальне зберігання товарів (матеріалів).

Виходячи із змісту заяви ПАТ «Могилів-Подільський консервний завод» в якості нововиявлених обставин посилається на наступне: рішенням господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 р. (суддя Банасько 0.0. ) у справі № 7/70/2012 5003, яку залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією, задоволено позов Державного агентства резерву України до ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод", стягнуто з відповідача 363 579,56 грн. та зобов'язано відповідача вчинити дії, а саме повернути до державного резерву - мазут марки М-100.

ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом до Державного агентства резерву України про визнання недійсним приймального Акту (форми № Р-16), який керівником акціонерного товариства не підписувався та є підробленим. Господарський суд м. Києва встановивши у своєму рішенні, що підпис в приймальному Акті (форми № Р-16) був підроблений за керівника, який мав право діяти від імені товариства - ОСОБА_3 іншою особою, (висновок експерта державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 315 від 07.04.2014 року) позов задовільнив, та визнав своїм рішенням у справі № 910/14964/13 приймальний акт недійсним. Проте, постановою суду апеляційної інстанції з якою погодився суд касаційної інстанції, рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/14964/13 було скасовано у зв'язку із тим, що приймальний Акт (форми № Р-16) не є правочином.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції. Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що сам приймальний Акті форми №Р-16 не є правочином, а є лише первинним бухгалтерським документом, а отже обраний позивачем у своїх позовних вимогах спосіб захисту (визнання недійсним приймального акту (форми №Р-16) від 199 ) не відповідає передбаченим законодавствам способам захисту цивільних прав, оскільки акт форми Р-16 є доказом наявності або відсутності юридичного факту, проте, він не є самим правочином, а відтак колегія суддів дійшла висновків про відсутність правових підстав для захисту права позивача обраним ним шляхом.

Заявник в заяві зазначає, що даний висновок Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/14964/13, не позбавляв ПАТ "Могилів- Подільський консервний завод" права іншим шляхом звернутися до суду за захистом. Тому, ПАТ "Могилів - Подільський консервний завод" знову звернулось до Господарського суду м. Києва із позовом до Державного агентства резерву України про визнання недійсним вже самого правочину (договору, угоди) між Державним комітетом України по матеріальних резервах ( правонаступник Державне агентство резерву України) та ВАТ "Могилів - Подільський консервний завод", а саме договору зберігання майна (ч.І ст.937 Цивільного кодексу України), та/або договору схову відповідно ( ст. 413 Цивільного кодексу Української РСР ) на підтвердження факту вчинення якого у письмовій формі Державним агентством резерву України було пред'явлено приймальний акт№1 (форми № Р-16) від 199_ на підставі якого, начебто і виникло зберігальне зобов'язання щодо мазуту в кількості 179,834 т. Також, ПАТ "Могилів- Подільський консервний завод", враховуючи, що приймальний акт міг бути підробленим як під час дії Цивільного та Господарського кодексів України, так і під час чинності Цивільного кодексу Української РСР, були подані клопотання (п. 1,2 ч. 1 ст. 83 ГГ1К України) про вихід за межі позовних вимог та визнання недійсним пов'язаних з предметом спору договорів (угод), які суперечить законодавству.

Рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/26904/14 від 26.11.2015 р. було відмовлено у позові. Відмовлено у задоволенні позову було з тих підстав, що Господарським судом м. Києва було встановлено, що правочин між позивачем та відповідачем не укладався, господарські відносини відсутні, та виникнення між сторонами правовідносин схову, між сторонами не існує, і, відповідно, правочину, що міг би бути предметом оцінки не існує. Тобто, рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/26904/14 від 26.11.2015 р. хоча і було відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Могилів - Подільський консервний завод" , проте, були встановлені матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін у даній справі № 7/70/2012/5003, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення. Всі матеріально-правові та інші факти, що встановлені судом у справі № 910/26904/14 існували на час розгляду справи № 7/70/2012/5003. Дані обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, бо були встановлені лише рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/26904/14 від 26.11.2015 р.

Заявник вважає, що дані обставини, безумовно є істотними для розгляду справи № 7/70/2012/5003, тобто врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Розглядаючи заяву за нововиявленими обставинами суд враховує наступні приписи процесуального законодавства.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В п.п.1-3, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" вказано наступне.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК.

У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 ГПК має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в пункті 1 частини другої статті 112 ГПК, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові. Що ж до обставин, зазначених у пунктах 2 - 5 частини другої названої статті, то день їх встановлення визначається у відповідності з приписами пунктів 2 - 4 частини другої статті 113 ГПК.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Слід вказати, що не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як вбачається із матеріалів справи № 7/70/2012/5003, заяви ПАТ «Могилі Подільський консервний завод» в якості нововиявлених обставин заявник посилається на те, що факти, встановлені рішенням господарського суду м. Києва у справі № 910/26904/14 від 26.11.2015 року є нововиявленими обставинами, які за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення у справі № 7/70/2012/5003, проте є новим доказом чи переоцінкою доказів.

Суд, дійшов висновку, що обставини на які заявник посилається не можуть вважатися нововиявленими обставинами та слугувати підставою для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили.

Обставини встановлені заявником не спростовують фактів встановлених рішенням господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 року по справі № 7/70/2012/5003 та не можуть мати наслідки прийняття іншого рішення ніж те, яке було прийняте. Оскільки, посилання заявника на рішення від 26.11.2015 року по справі № 910/26904/14, в якому серед іншого зазначено, що згідно висновку, експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 315 від 07.04.2014 року, складеного за результатами проведеної почеркознавчої судової експертизи, призначеної господарським судом міста Києва, акт форми Р-16 без дати був підписаний не керівником відповідача ОСОБА_3, а іншою особою, судом оцінюється критично, оскільки, спростовуються іншими встановленими судом обставинами справи, зокрема: судом першої інстанції (яке набрало законної сили) при розгляді справи № 7/70/2012/5003 було встановлено, що факт закладення матеріальних цінностей державного резерву на відповідальне зберігання до відповідача підтверджується приймальним актом (зберігальним зобов'язанням) форми № Р-16 оригінал якого оглядався судом, і в процесі розгляду даної справи заявником не було оспорено факту належності даного акту в рамках його правомірності. Що в свою чергу підтвердило факт, що даний акт являється належним первинним документом, який свідчить про виникнення у товариства ( ПАТ "Могилів-Подільстький консервний завод") цивільних прав та обов'язків і відповідальності зберігача матеріальних цінностей державного резерву.

До того ж, суд зазначає, що актом від 16.09.2002 року, який був складений завідувачем Вінницького сектору Одеського відділу КРУ Державного комітету України з державного матеріального резерву, яким проведено контрольну перевірку наявності, якісного стану та умов зберігання, обліку і звітності мазуту держрезерву, що знаходиться на відповідальному зберіганні на ВАТ "Могилів-Подільський консервний завод" було встановлено факт незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, та який заявником не оскаржувався та не спростовувався.

Суд зазначає, що викладені обставини в заяві не являються істотними для справи обставинами, тому що не мають жодного відношення до даної справи та були відомі заявнику на час розгляду справи, а тому в розумінні ст. 112 ГПК України, вказані обставини не є та не можуть бути нововиявленими обставинами по даній справі.

Судом також враховано наступні положення процесуального закону.

Згідно ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Вказана стаття закріплює принцип змагальності судового процесу, який відповідно до ст.129 Конституції України віднесено до основних засад судочинства. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватися на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Зазначений принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав, тобто обумовлює мотивацію поведінки сторін під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.22 ГПК України сторона в судовому процесі наділена, крім іншого, правом подавати докази, заявляти клопотання тощо.

Наведені вище статті кореспондуються із ст.33 ГПК України, яка вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення господарського суду Вінницької області від Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" за нововиявленими обставинами, з урахуванням тих підстав що заявлені заявником, є безпідставною, а тому підлягає відхиленню.

Разом з тим, судом не береться до уваги заява ПАТ «Могилів-Подільський консервний завод» про застосування строків позовної давності від 14.03.2016р. з підстав викладених у ній, оскільки, остання застосовується судом лише при наявності доведеності заявником порушеного права (встановлення нововиявленої обставини).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 86, 87, 112, 114, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Могилів-Подільський консервний завод" про перегляд рішення господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 року у справі № 7/70/2012/5003 за нововиявленими обставинами.

Залишити без змін рішення господарського суду Вінницької області від 21.01.2013 року у справі № 7/70/2012/5003.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Білоус В.В.

ОСОБА_1

віддрук. прим.:

1 - до справи

2- позивачу (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28)