РІШЕННЯ

05 квітня 2016 року Справа № 913/101/16

Провадження №19/913/101/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, м.Харків

до Комунальної установи Кремінське районне територіальне медичне обєднання, м.Кремінна Луганської області

про стягнення 3050 грн 98 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання помічник судді Мєшкова Д.О.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 юрисконсульт відділу правового забезпечення, довіреність №1991 від 28.12.2015;

від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Комунальної установи Кремінське районне територіальне медичне обєднання про стягнення заборгованості за договором про надання послуг електрозвязку №5400272 від 22.10.2003 в сумі 3050 грн 98 коп., інфляційних втрат у сумі 3052 грн 07 коп., 3% річних у сумі 236 грн 50 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.01.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 03.02.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.02.2016 розгляд справи відкладено на 18.02.2016.

Відповідач відзивом №131 від 05.02.2016 зазначив, що не згоден з заявленим позовом, оскільки умовами договору не були передбачені штрафні санкції за порушення споживачем умов договору; що листом №586 від 10.06.2015 відповідач повідомляв позивача про неотримання рахунків з оплати послуг звязку за червень, серпень 2014 року; що в бюджеті 2015 не передбачено погашення заборгованості за 2014 рік; що авансова система оплати споживачем послуг електрозвязку не проводилась, оплата послуг звязку проводилась згідно наданих постачальником рахунків-актів; що договір №5400272 від 22.10.2003 був укладений з Кремінським районним територіальним медичним обєднанням, а позовні вимоги заявлені до Комунальної установи Кремінське районне територіальне медичне обєднання, тобто до іншої юридичної особи. Також відповідач просив суд розглянути справу без участі представника.

Позивач поясненням до позову б/н від 18.02.2016 зазначив, що відповідач мав можливість скористатися своїм правом та отримати рахунки; що 3% річних та інфляційні втрати передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України і вони не встановлюються договором, а забезпечуються законом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2016 розгляд справи відкладено на 01.03.2016, а потім відповідною ухвалою на 21.03.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.03.2016 було продовжено строк розгляду справи на 15 днів по 06.04.2016, розгляд справи відкладено на 05.04.2016.

Позивач заявою про зменшення розміру позовних вимог б/н від 05.04.2016 просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3050 грн 98 коп.

Відповідно до приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява приймається судом до розгляду і в подальшому справа розглядається з її урахуванням.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 05.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Луганською дирекцією Відкритого акціонерного товариства Укртелеком, яке в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство Укртелеком (підприємство звязку, позивач) та Кремінським районним територіальним медичним обєднанням, яке в подальшому перейменоване на Комунальну установу Кремінське районне територіальне медичне обєднання (споживач, відповідач) 22.10.2003 був укладений типовий договір №5400272, за умовами якого підприємство звязку надає послуги електрозвязку, перераховані в додатку 1, і безоплатні послуги, перераховані в додатку 2 (розділ 1 договору).

Відповідно до розділу 2 договору підприємство звязку зобовязалось, зокрема, забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного звязку (пп.2.1.1 п.2.1 договору); проводити реєстрацію придбаних споживачем абонентських пристроїв та телематичних служб та передавання даних (пп.2.1.2 п.2.1 договору).

Згідно з пп.3.2.8 п.3.2 договору споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги надані по телефону.

Повідомляти до підприємства звязку дані, які необхідні для розрахункових документів (пп.3.2.9 п.3.2 договору).

Пунктом 4.1 договору послуги, які надаються підприємством звязку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.4.2 договору споживач сплачує послуги електрозвязку за спільно погодженою авансовою без попереднього надання рахунку системою оплати.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного звязку справляється додаткова плата в розмірі двох відсотків вартості надання послуг (п.4.5 договору).

Згідно з п.4.6 договору у разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг електрозвязку проводить щомісячно до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

Відповідно до п.7.1 договору він набирає чинності з дня підписання і діє пять років.

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін (п.7.2).

Таким чином, з огляду на відсутність повідомлень від сторін про припинення дії договору він продовжував свою дію на наступні періоди і є діючим на момент розгляду справи.

На виконання умов договору про надання послуг електрозвязку позивач надавав відповідачеві відповідні послуги, але за надані у період червень-серпень 2014 року послуги відповідач розрахувався частково, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 3050 грн 98 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п.5 ст.33 Закону України Про телекомунікації, п.36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, споживач зобовязаний виконувати умови договору та своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги згідно діючих тарифів.

Статтею 68 Закону України Про телекомунікації встановлено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Факт надання позивачем відповідачеві послуг звязку у червні-серпні 2014 року підтверджений матеріалами справи, в т.ч. рахунками-актами (а.с.46-48), які надсилалися відповідачеві разом з претензією №26-16/319 від 30.10.2015 (а.с.49) та з листом (а.с.97), та відповідачем не оспорюється.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.4.6 договору сторони передбачили, що у разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг електрозвязку проводить щомісячно до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3050 грн 98 коп. за надані в червні-серпні 2014 року послуги звязку за договором про надання послуг електрозвязку №5400272 від 22.10.2003 та про її задоволення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог б/н від 05.04.2016).

Судовий збір покладається на відповідача згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком до Комунальної установи Кремінське районне територіальне медичне обєднання задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунальної установи Кремінське районне територіальне медичне обєднання, вул.Побєди, б.1-А, м.Кремінна Луганської області, ідентифікаційний код 25356637, на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком, бульвар Т.Шевченка, б.18, м.Київ, ідентифікаційний код 21560766, в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, вул.Іванова, б.7/9, м.Харків, код ЄДРПОУ ВП:25614660, заборгованість в сумі 3050 грн 98 коп., судовий збір у сумі 1378 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.04.2016.

Суддя Т.В. Косенко