ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Справа № 916/762/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-плюс"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року

та на ухвалу господарського суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року

у справі № 916/762/13

господарського суду Одеської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ-Банк" в особі, якою є Відділення "Одеська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства "ВТБ-Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФ-Плюс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача ОСОБА_4

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВДВС - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 26 липня 2013 року позов публічного акціонерного товариства "ВТБ-Банк" в особі Відділення "Одеська регіональна дирекція Публічного акціонерного товариства "ВТБ-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАФ-Плюс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 задоволений у повному обсязі та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 6929 від 27 листопада 2007 року, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1757,5 кв. м., яка належить ТОВ на праві приватної власності, шляхом продажу на публічних торгах з метою задоволення вимог Банку за кредитним договором №13.26-12/07-СК від 27.11.2007, на суму 15 445 540,67 грн., що за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим НБУ на 24 квітня 2013 року становить 1932383,42дол. США.

Зазначене судове рішення набрало законної сили та 12 серпня 2013 року місцевим судом виданий наказ на його виконання.

28 жовтня 2013 року банк пред'явив судовий наказ до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі ВДВС) для його примусового виконання.

Постановою ВДВС від 30 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу та ТОВ наданий 7-денний строк для його добровільного виконання. Зазначена постанова направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана останнім 04 листопада 2013 року.

Постановою ВДВС від 21 листопада 2013 року накладено арешт на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1757, 5 кв. м., що належить ТОВ.

20 грудня 2013 року ВДВС проведено опис арештованого майна, про що складено відповідний акт опису та арешту майна боржника.

Постановою ВДВС від 04 лютого 2014 року призначено ТОВ Консалтинговий Центр Маркон в особі Польовничого Р.С., який має сертифікат, виданий 07 листопада 2013 року за № 15553/13 Фондом Державного майна України зі строком дії до 07 листопада 2016 року експертом. 07 серпня 2014 року ТОВ отримало повідомлення про оцінку арештованого майна боржника згідно якого станом на 18 червня 2014 року вартість об'єкту оцінки нежитлової будівлі складає 18233600,00 грн. без ПДВ.

12 серпня 2014 року відповідач, не погоджуючись із вартістю об'єкта оцінки, звернувся до ВДВС із відповідним листом

Постановою ВДВС від 19 серпня 2014 року призначено проведення рецензування звіту про оцінку майна в особі п. ОСОБА_8, який має Кваліфікаційне свідоцтво НОМЕР_1 від 27 червня 2001 року, видане Українською комерційною школою при Фонді Державного майна України безстроково.

04 листопада 2014 року ВДВС направив ТОВ лист №13-0-35-3553/2.-192/15 з копією рецензії на звіт про оцінку нежитлової будівлі площею 1757,50 кв. м., який отримано останнім 12 листопада 2014 року.

21 листопада 2014 року ТОВ звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ВДВС в якій просив:

- визнати незаконними дії останнього щодо визначення вартості оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні ВП № 40470485 та скасувати звіт про оцінку майна та рецензію від 18 вересня 2014 року на зазначений звіт.;

- зобов'язати державного виконавця ВДВС Юхименко О.С. повторно визначити вартість нежитлової будівлі площею 1757,5 кв.м., відповідно до вимог ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" за ринковою ціною, що діятиме на день визначення вартості цього майна;

- зупинити виконавче провадження ВП № 40470485 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області до розгляду скарги по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року (суддя Цісельський О.В.) залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року (судді Головей В.М., Лисенко В.А., Ярош А.І.) скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-плюс" залишена без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Раф-плюс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-плюс" задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 26 липня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 6929 від 27 листопада 2007 року, а саме: нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1757,5 кв.м., яка належить ТОВ на праві приватної власності, шляхом продажу на публічних торгах за ціною продажу визначеною на підставі оцінки майна з метою задоволення вимог Банку за кредитним договором №13.26-12/07-СК від 27 листопада 2007 року, на суму 15 445 540,67 грн., що за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим НБУ на 24 квітня 2013 року становить 1932383,42дол. США.

12 серпня 2013 року місцевим судом виданий наказ на виконання рішення.

Постановою ВДВС від 30 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду та ТОВ наданий 7-денний строк для його добровільного виконання.

Постановою ВДВС від 21 листопада 2013 року накладено арешт на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1757, 5 кв. м., що належить ТОВ.

20 грудня 2013 року ВДВС проведено опис арештованого майна, про що складено відповідний акт опису та арешту майна боржника.

Постановою ВДВС від 04 лютого 2014 року призначено ТОВ Консалтинговий Центр Маркон в особі п. Польовничого Р.С. експертом.

01 серпня 2014 року ВДВС направило ТОВ повідомлення про оцінку арештованого майна боржника згідно якого станом на 18 червня 2014 року вартість об'єкту оцінки нежитлової будівлі складає 18 233 600,00 грн. без ПДВ.

12 серпня 2014 року відповідач, не погоджуючись із вартістю об'єкта оцінки, звернувся до ВДВС із відповідним листом

Постановою ВДВС від 19 серпня 2014 року призначено проведення рецензування звіту про оцінку майна в особі ОСОБА_8

04 листопада 2014 року ВДВС направив ТОВ лист №13-0-35-3553/2.-192/15 з копією рецензії на звіт про оцінку нежитлової будівлі площею 1757,50 кв. м.

21 листопада 2014 року ТОВ звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ВДВС в якій просив - визнати незаконними дії останнього посилаючись на те, що з моменту отримання постанови ВДВС від 19 серпня 2014 року про призначення проведення рецензування звіту про оцінку майна, до ТОВ призначений рецензент ОСОБА_8 задля проведення оцінки не звертався, рецензія проводилася без обстеження нежитлової будівлі, внаслідок чого були порушені вимоги абз. 4 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України". Крім того, проведена рецензія звіту про оцінку майна, якою підтверджено нібито правильність проведення оцінки майна, була здійснена формально, що суттєво впливає на поточну ринкову вартість нерухомого майна. Відповідно до постанови ВДВС від 11 вересня 2013 року Юхименко О.С. у виконавчому провадженні ВП №39095230 на рахунки накладено арешт, що фактично позбавляє можливості здійснювати діяльність, у зв'язку з чим виконавче провадження підлягає зупиненню, оскільки існує можливість з реалізації арештованого майна за оцінкою, складеною з порушенням законодавства.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірно висновку про відсутність будь-яких підстав для задоволення скарги товариства на дії ВДВС з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

ВДВС направив лист відповідачу 04 листопада 2014 року з копією рецензії на звіт про оцінку нежитлової будівлі площею 1757,50 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ТОВ, який отримано останнім 12 листопада 2014 року, а скарга на дії ВДВС щодо винесення постанови про визначення вартості оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні та скасування звіту про оцінку майна подана до місцевого суду 21 листопада 2014 року, тобто у 10-денний термін встановлений ст. 121-2 ГПК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що скаржник просить визнати незаконними дії ВДВС щодо винесення постанови від 04 лютого 2014 року щодо визначення вартості оцінки арештованого майна та скасувати звіт про оцінку згідно якого вартість об'єкту оцінки складає 18 233 600 грн. без ПДВ, та рецензію від 18 вересня 2014 року на вказаний звіт.

Згідно ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ВДВС правомірно та відповідно до вимог ст. 13 та 58 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову від 04 лютого 2014 року про призначення ТОВ Консалтинговий Центр Маркон в особі Польовничого Р.С. експертом, який має сертифікат, виданий Фондом Державного майна України зі строком дії до 07 листопада 2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Судами встановлено, що 01 серпня 2014 року ВДВС направило ТОВ повідомлення про оцінку арештованого майна боржника згідно якого станом на 18 червня 2014 року вартість об'єкту оцінки нежитлової будівлі у АДРЕСА_1, загальною площею 1757, 5 кв. м. складає 18233600 грн. без ПДВ, яке отримано ТОВ - 07 серпня 2014 року.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідач, не погоджуючись із вартістю об'єкта оцінки, 12 серпня 2014 року звернувся до ВДВС із відповідним листом.

Постановою ВДВС від 19 серпня 2014 року призначено проведення рецензування звіту про оцінку майна в особі ОСОБА_8, який має Кваліфікаційне свідоцтво НОМЕР_1 від 27 червня 2001 року, видане Українською комерційною школою при Фонді Державного майна України безстроково.

04 листопада 2014 року ВДВС направив ТОВ лист №13-0-35-3553/2.-192/15 з копією рецензії на звіт про оцінку нежитлової будівлі площею 1757,50 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ТОВ, який отримано останнім 12 листопада 2014 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів повністю погоджується з висновками місцевого суду про те, що ВДВС діяв виключно в межах чинного законодавства та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому доводи заявника касаційної скарги необґрунтовані.

30 жовтня 2013 року у зв'язку з відсутністю документального підтвердження повного виконання рішення в строк наданий для самостійного виконання, у відповідності до ст.27, 28 ЗУ "Про виконавче провадження" ВДВС правомірно винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту та призначення ТОВ Консалтинговий Центр Маркон в особі Польовничого Р.С. експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області №916/762/13 виданого 12 серпня 2013 року та призначення проведення рецензування звіту про оцінку майна. Крім того, звіт з оцінки майна було у встановленому законом порядку підтверджений загальним висновком рецензії від 18 вересня 2014 року, у зв'язку з чим при проведенні виконавчих дій державного виконавця ВДВС Юхименко О.С. будь-яких порушень Закону України "Про виконавче провадження" та інших законів не було, а тому підстави для задоволення скарги - відсутні.

Згідно п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17 жовтня 2012 року передбачено, що визначення вартості, оцінки майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Судами вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що скаржником не наведено жодних доказів, що б свідчили про порушення ВДВС вимог ст.ст. 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" при здійсненні виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП №40470485.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Раф-плюс" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24 листопада 2015 року зі справи №916/762/13 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков