ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.Справа № 923/2015/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Лисенко В.А.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - Гетьман А.А., за довіреністю б/н від 12.01.2016 року;

від позивача - Ткаченко А.О., за довіреністю б/н від 05.01.2016 року;

від відповідача - Кермач А.І., за довіреністю №1 від 01.02.2016 року;

від третьої особи - не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „АДАМАНТ", м. Херсон

на рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016 року

у справі № 923/2015/15

за позовом Приватного акціонерного товариства „Дельта-Сервіс", м. Херсон

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „АДАМАНТ", м. Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Тетієвської Тамари Василівни, м. Херсон

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 26.01.2016 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства „Дельта-Сервіс", м. Херсон (Далі - ПрАТ „Дельта-Сервіс") до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „АДАМАНТ", м. Херсон (Далі - ТОВ „АДАМАНТ") за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Тетієвської Тамари Василівни, м. Херсон задоволені в повному обсязі. Суд визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Тетієвської Тамари Василівни за реєстровим номером 3218 від 27.12.2014 року про звернення стягнення на майно комплексу, що розташований за адресою - м. Херсон, АДРЕСА_1, яке складається з наступних об'єктів: літера "А" адміністративно-побутовий корпус, загальною площею 21,7 м2; літера "Б" трансформаторна, площа забудови 57,3 м2; літера "Х" склад загальною площею 1828 м2; № № 18, 19, 21, 22 відкрита складська площадка № 23, причал № 20, площадка № 15, огорожа № 1, внутрішньоплощадні та під'їзні шляхи № 24, берегове кріплення № 25, 27 огорожа, № 28 ваги, № 26 естакада. Суд стягнув з ТОВ „АДАМАНТ" на користь ПрАТ „Дельта-Сервіс" 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що в порушення вимог ст. 87 Закону України "Про нотаріат" щодо наявності безспірної вимоги та постанови Кабінету Міністрів України № 1172, приватним нотаріусом при визначенні суми боргових зобов'язань, прийнято складений в односторонньому порядку розрахунок стягувача із збільшеним тілом кредиту, виходячи з встановленого станом на 28.11.2013 року курсу Національного банку України до швейцарського франка, пені за прострочку оплати процентів, нарахованої станом на 30.09.2013 року із застосуванням діючого курсу Національного банку України до швейцарського франка на період перерахування. З огляду на що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса від 27.12.2014 року вчинений з порушенням норм чинного законодавства і виконанню не підлягає.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ „ФК „АДАМАНТ" звернулося з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ „Дельта-Сервіс" відмовити в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що виконавчий напис від 27 грудня 2014 року було здійснено в межах строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Апелянт зауважує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірності заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

07.04.2016 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, на підставі статті 33 Господарського процесуального кодексу України. Судовою колегією дане клопотання розглянуто та відхилено у зв'язку з необґрунтованістю заявником неможливості подання додаткових доказів суду першої інстанції та взагалі з відсутністю в ньому посилань на застосування норм статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2006 року між АКІБ "Укрсиббанк" (правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк") та ЗАТ "Дельта-Сервіс" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта-Сервіс", Позичальник) укладений кредитний договір № 315-К, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит у сумі 197 500 швейцарських франків, що еквівалентно 808 808,72 грн., у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті строком повернення до 28.08.2009 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами.

Між сторонами було укладено іпотечний договір від 30.08.2006 року для забезпечення кредитних зобов'язань за кредитним договором, згідно з яким іпотекодавець (позичальник, позивач) передав в іпотеку банку (іпотекодержатель) нерухоме майно, а саме комплекс, I черга будівництва, який знаходиться за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_1 і складається з: адміністративно-побутового корпусу, загальною площею 21,7 м 2; літ. "Б" - трансформаторної площею забудови 57,3 м 2 ; літ. "Х" - склад, загальною площею 1828,0 м2; № 18, 19, 21, 22 - відкрита складська площадка, № 23 - причал, № 20 - площадка, № 15 - огорожа, № 1 - внутрішньоплощадні та під'їзні шляхи; № 24 - берегове укріплення, № 25, 27 - огорожа, № 28- ваги, № 26 - естакада, вартість якого за домовленістю сторін складала 1 565 944 грн.

Позичальник кредитні зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту у встановлені умовами кредитного договору строки не виконав, у зв'язку з чим заочним рішенням Комсомольського районного суду від 12.01.2011 року по справі № 2114/345/11 з позивача та ОСОБА_6 солідарно стягнуто на користь банку кредитний борг в сумі 1430787 грн. 66 коп., з яких: 191055,94 швейцарських франків, що еквівалентно 1338946,98 грн. - борг по кредиту, 7469,68 швейцарських франків, що еквівалентно 52348,56 грн. - борг по процентах; 5364,33 швейцарських франків, що еквівалентно 37593,96 грн. - борг по нарахованій пені за несвоєчасне повернення кредиту; 270,88 швейцарських франків, що еквівалентно 1898,36 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 06.06.2012 року зазначене рішення змінено в частині розподілу судових витрат, в іншій частині - залишено без змін.

12.04.2013 року між ПАТ "Укрсиббанк" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Комфорт Капітал" (новий іпотекодержатель) був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 30.08.2006 року за реєстровим № 3084 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, згідно з яким до останнього перейшли у повному обсязі належні первісному кредитору права вимоги за кредитним договором № 315-К від 28.08.2006 року.

05.09.2013 року ТОВ "Фінансова компанія "Комфорт-Капітал" відступило набуте нею право вимоги новому кредитору - ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" на підставі укладеного між ними договору відступлення права вимоги.

Згідно зазначеного договору відповідачем було набуто право вимоги кредитного боргу в розмірі 264134,30 швейцарських франків (еквівалент 1467404,56 грн.), а також право вимог, що виникнуть у майбутньому за договором кредиту та договорами, що забезпечують кредитні зобов'язання: договором поруки № 315-К/1 від 28.08.2006 року, укладеним з ОСОБА_6 та договором іпотеки від 30.08.2006 року, укладеним з ТОВ "Дельта-Сервіс".

04.10.2013 року відповідачем по справі на адресу позивача направлено вимогу про усунення порушень за борговим зобов'язанням в обсязі 6 958 423,90 грн., запропонувавши виконати його у 30-ти денний строк з моменту пред'явлення вимоги, попередивши, що у випадку несплати боргу, його стягнення відбудеться на предмет іпотеки шляхом набуття ТОВ "Фінансова компанія "Адамант" права власності на предмет іпотеки. Зазначена вимога була передана приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Довгань О.І., за реєстр. № 3121 від 04.10.2013 року.

У зв'язку з несплатою позивачем кредитного боргу, 27.12.2014 року відповідач звернувся до приватного нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Тетієвської Т.В. з заявою № 81 щодо вчинення виконавчого напису про звернення стягнення кредитного боргу в розмірі 6958423,90 грн. на предмет іпотеки.

27.12.2014 року приватним нотаріусом Тетієвською Т.В. вчинено виконавчий напис відповідно до якого кредитний борг позивача, розрахований станом на 28.11.2013 року в розмірі 6 958 423,90 грн. 90 коп., у тому числі: 1687234 грн. 11 коп. - тіло кредиту; 1 390 291,20 грн. - проценти та 3 880 898,59 грн. пеня, звернуто на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержавця.

Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені, зокрема, главою 14 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року № 3426-XII зі змінами і доповненнями; постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" та наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України".

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому слід враховувати, що у відносинах між підприємствами, організаціями та установами, вчинення нотаріусом виконавчого напису може відбуватися лише в межах одного року з дня виникнення права вимоги, на відміну від відносин за участю фізичних осіб, де такий строк становить три роки.

Вчинення виконавчого напису поза межами встановленого строку є порушенням вимог названого закону і підставою для визнання виконавчого напису недійсним.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі має бути зазначений строк, за який провадиться стягнення.

Згідно з п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється в межах цього строку (п. 3. 3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов'язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, поновленню не підлягає.

З кредитного договору вбачається, що кінцевий строк виконання зобов'язання по поверненню кредиту настав 28.08.2009 року, однак на виконавчому написі зазначено про його нібито продовження шляхом неодноразового відступлення права вимоги за іпотечним договором, що не відповідає вищезазначеним нормам матеріального права.

Судова колегія зазначає, що висновок місцевого господарського суду про вчинення виконавчого напису від 27.12.2014 року поза межами встановленого для його вчинення строку є вірним, оскільки впродовж трьох років з 28.08.2009 року до моменту відступлення права вимоги відповідачу 05.09.2013 року до нотаріуса у визначеному законодавством порядку кредитор не звертався.

Помилкове посилання суду першої інстанції на застосування норм матеріального права щодо позовної давності не призвело в цій частині до прийняття неправильного рішення, що в силу норм статті 104 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для його зміни чи скасування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Виходячи з правових позицій, викладених в постановах Вищого господарського суду України від 29.10.2012 року у справі № 09/05/5026/889/2011; від 11.12.2012 року у справі № 15/5025/428/12, безспірною є заборгованість боржника, яка стовідсотково підтверджує наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі, яка зазначається, з якою погоджується боржник, що виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусом здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності повної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

З системного аналізу та дослідження наданих доказів, суд констатує, що єдиним документом, що безумовно підтверджує наявність у боржника перед кредитором заборгованості є рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.01. 2012 року у справі № 2114/345/12, яким з позивача як з позичальника стягнуто на користь банку 1430787 грн. 66 коп. кредитного боргу.

Підпунктом 1.2.2 кредитного договору № 315-К встановлено, що кредит підлягає поверненню у строк до 28.08.2009 року.

Вищеназваним рішенням з позивача на користь банку було стягнуто 191055,94 швейцарських франків (1338946,98 грн.) боргу по кредиту; 7469,68 швейцарських франків (52348,56) боргу по процентах; 5364,33 швейцарських франків (еквівалент 37593,96 грн.) - пені за прострочку оплати кредиту та 270,88 швейцарських франків (еквівалент 1898,36 грн.) - пені за прострочку оплати процентів.

З ухваленням судового рішення, яке набрало законної сили, правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі в частині нарахування процентів та пені припиняються, та виникає грошове зобов'язання по поверненню присудженої до стягнення суми.

Відтак, кредитор, у тому числі й новий кредитор втрачає право на нарахування в подальшому відсотків та пені за порушення кредитних зобов'язань, натомість вправі застосовувати майнову відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

Така правова позиція викладена в судових актах від 17.12.2014 року у справі № 6-35797 св14 та від 14.01.2015 року у справі № 6-41128 СВ14 Вищого спеціалізованого суду України (№ в реєстрі 42008405 та 42369897).

В порушення вимог ст. 87 Закону України "Про нотаріат" щодо наявності безспірної вимоги та постанови Кабінету Міністрів України № 1172, приватним нотаріусом при визначенні суми боргових зобов'язань прийнято складений в односторонньому порядку розрахунок стягувача із збільшеним тілом кредиту, виходячи з встановленого станом на 28.11.2013 року курсу Національного банку України до швейцарського франка, пені за прострочку оплати процентів, нарахованої станом на 30.09.2013 року із застосуванням діючого курсу Національного банку України до швейцарського франка на період перерахування.

До того ж, судова колегія зазначає, що питання правомірності та розміру нарахування штрафних санкцій за Договором не є безспірним та його вирішення не входить до компетенції нотаріуса, оскільки застосування до боржника мір відповідальності є виключним правом суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „АДАМАНТ", м. Херсон задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016 року по справі № 923/2015/15 залишається без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „АДАМАНТ", м. Херсон на рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016 року по справі № 923/2015/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 26.01.2016 року по справі № 923/2015/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

В.А. Лисенко