РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016Справа №910/2195/16

За позовом Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбудгруп»

Про стягнення 20 785, 41 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Демидчук Т.Ю., довіреність №248д від 31.12.15

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбудгруп» (далі - відповідач) про стягнення 20 785, 41 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконані умови договору № 08/02-13 від 21.02.2012р.

Ухвалою суду від 12.02.2016р. порушено провадження у справі № 910/2195/16 та призначено розгляд на 14.03.2016 р.

14.03.2016р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представників сторін на 11.04.2016р.

11.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилалась за адресою, що зазначені в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, а саме: 04112, м. Київ, вул. Івана Гонти, 3-А.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року"(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році"(із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній"і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2012 року між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Бориспільське РайДУ» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрбудгруп» (далі - Відповідач) було укладено Договір оренди нерухомого майна (далі - Договір) № 08/02-13.

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: площадку для розвантаження та складування загальною площею - 1 000,0 кв.м, під розміщення дільниці по вивантаженню та складуванню будматеріалів, за адресою: Київська область, місто Бориспіль,

вулиця Ушакова 25, що обліковується на балансі філії «Бориспільське РайДУ».

Відповідно до п. 3.1 Договору за користування орендованим майном Орендар сплачує щомісячно Орендодавцеві орендну плату у розмірі базової ставки в 1 142,46 гривень з урахуванням її індексації, що здійснюється у порядку, визначеному у законодавстві України без ПДВ.

Як зазначає позивач, протягом певного часу, зокрема з моменту укладання договору та до 31.03.2013 договірні відносини в частині здійснення розрахунків по виставленим рахунках-фактурах Відповідачем виконувалися належним чином. Проте починаючи з 31.03.2013 Відповідач порушуючи умови договору відмовився підписувати Акти про надання послуг з оренди майна та відповідно сплачувати кошти по виставлених рахунках-фактури.

Надання послуг з оренди Відповідачу підтверджується актами прийому надання послуг та рахунками-фактури, зокрема:

- Актом про надання послуг з оренди майна за березень від 28.05.2013 та рахунком-фактури № 15 від 28.05.2013 на суму 1 373,66 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за квітень від 28.05.2013 та рахунком-фактури № 18 від 28.05.2013 на суму 1 373,66 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за травень від 31.05.2013 та рахунком-фактури № 25 від 31.05.2013 на суму 1 373,66 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за червень від 30.06.2013 та рахунком-фактури № 29 від 30.06.2013 на суму 1 375,03 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за липень від 30.07.2013 та рахунком-фактури № 31 від 30.07.2013 на суму 1 372,28 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за серпень від 31.08.2013 та рахунком-фактури № 35 від 31.08.2013 на суму 1 373,66 грн.;

- Актом про надання послуг з оренди майна за вересень від 30.09.2013 та рахунком-фактури № 38 від 30.09.2013 на суму 1 373,66 грн.

Згідно п. 3.3 Договору орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця в розмірі 100 % щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Проте за даними бухгалтерського обліку Позивача станом на 10.10.2013 заборгованість Відповідача перед Позивачем за договором № 08/02-13 від 21.02.2012 складає 9 615,61 грн.

Позивач листом від 10.10.2013 № 09/969 посилаючись на п. 9.7 Договору повідомив Відповідача про припинення дії Договору.

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи із матеріалів справи, 29.10.2015 Позивач звертався до Відповідача з письмовою вимогою про стягнення заборгованості за договорами, однак, на момент звернення до суду з позовом Відповідач кошти не сплатив.

Згідно п. 8.1. Договору усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов'язані з ним, у тому числі пов'язані з порушенням Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

У зв'язку з неможливістю врегулювати спір у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, згідно якого просив стягнути з відповідача 9 615,61 грн. суму основного боргу, інфляційні втрати 7 554,73 грн., 3% річних 689,83 грн., подвійна облікова ставка НБУ 2 925,24 грн. та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності із положенням частини першої ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором найму (оренди).

Відповідно до п.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Перевіривши доданий до заяви розрахунок 3% та втрат від інфляції, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрбудгруп» (04112, м. Київ, вул. Івана Гонти, 3-А, ) на користь Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А, ) 9 615 (дев'ять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 61 коп. заборгованості з орендної плати, 7 554 (сім тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 73 коп. втрат від інфляції, 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 83 коп. 3% річних, подвійна облікова ставка НБУ 2 925 (дві тисячі дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 24 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 15.04.2016р.)

Суддя В.І.Мельник