ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 квітня 2016 року Справа № 904/8027/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Палій В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг (далі - Підприємство),

на рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2015 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016

зі справи № 904/8027/15

за позовом Підприємства

до: державної установи "Дніпровський обласний лабораторний центр держсанепідемслужби України" в особі відокремленого структурного підрозділу "Криворізький міський відділ лабораторних досліджень державної установи "Дніпропетровський обласний лабораторний центр держсанепідемслужби України", м. Кривий Ріг;

Міністерства охорони здоров'я України, м. Київ;

Державної санітарно-епідеміологічної служби України, м. Київ,

про стягнення 15 126,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 14.03.2016 б/н, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 зі справи № 904/8027/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Між тим у даній касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального та процесуального права припустилися, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, у чому саме полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначених судових актів.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вказано в пункті 62 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 3), якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 04.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 зі справи № 904/8027/15 повернути комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа".

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Грек

Суддя В. Палій