ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2016 Справа № 907/93/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Діпнет Україна, м. Дергачі Харківської області

ДО товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Європейські Телекомунікації, м. Ужгород

ПРО стягнення суми 4672,58грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар,

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Діпнет Україна, м. Дергачі Харківської області звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Європейські Телекомунікації, м. Ужгород про стягнення суми 4672,58грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2016р. порушено провадження у справі №907/93/16 та призначено справу до розгляду на 15.03.2016р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.03.2016р. розгляд справи було відкладено на 04.04.2016р.

Позивач свого повноважного представника в судове засідання не направив . Разом з тим, на день судового засідання позивачем подано суду клопотання, в якому просить провести судовий розгляд без участі уповноваженого представника. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, поважні причини неявки суду не повідомив, витребувані судом документи не надав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З адреси відповідача відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до суду поверталась поштова кореспонденція з довідкою ф.20 "за закінчення терміну зберігання".

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами, а саме, товариством з обмеженою відповідальністю Діпнет Україна, м. Дергачі Харківської області та товариством з обмеженою відповідальністю Західно-Європейські Телекомунікації, м. Ужгород 02.04.2014р. було укладено договір за №01041.

Згідно умов даного договору Позивач зобовязався поставити і передати у власність відповідача товар (далі Товар) в кількості і асортименті, передбаченому Договором, а Відповідач зобовязався прийняти ОСОБА_1 та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

У відповідності до п.п.1.2, 1.3 Договору асортимент, ціна , кількість, умови і термін поставки ОСОБА_1 обумовлюються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору. Сторони допускають погодження зазначених у даному пункті умов без складання Специфікації. У разі, якщо поставка ОСОБА_1 здійснюється без складання Специфікації, всі істотні та узгоджені Сторонами умови поставки визначаються в товаротранспортних або видаткових документах (накладних, актах приймання передачі тощо), які складаються Постачальником і підтверджуються Покупцем при здійсненні приймання-передачі ОСОБА_1, що свідчить про здійснення господарської операції.

Позивач поставив на адресу відповідача ОСОБА_1, а саме кабель ОКАДт-Д (1,5) П-4Е1, муфту Zonga-S206/12-2-12, стрічку кріплення 10х0,7 SB 107,50 м,скріпу Б 10, кабель DeLargo UTP кат.5е Cu (2х2) outdoor на загальну суму 38 479,13. Поставка товару здійснювалась в кілька етапів.

22.05.2014 року позивачем було здійснено на адресу відповідача останнє відвантаження ОСОБА_1 на загальну суму 4 672,58 грн. (видаткова накладна №22054 від 22.05.2014р.).ОСОБА_1 був прийнятий відповідачем належним чином без зауважень та заперечень.

Згідно п.5.1. Договору було визнано наступний порядок розрахунків: -умови, порядок та терміни оплати вказуються у Специфікаціях, які є невід'ємною, частиною Договору. У разі, якщо постачання ОСОБА_1 здійснюється без складання Специфікації, вартість поставленого ОСОБА_1 підлягає оплаті покупцем протягом 10 календарних днів.

Таким чином згідно з п.5.1. Договору кінцевою датою платежу за Договором є 02.06.2014 року. Однак, відповідач не виконав належним чином умови Договору в частині повної оплати вартості поставленого ОСОБА_1, сплативши тільки 33 806,55 грн. Із належних 38 479,13 грн., внаслідок чого у нього виник борг в сумі 4 672,58 грн.

Позивач стверджує, що неодноразово звертався до Відповідача з усними претензіями про наявність у нього заборгованості у сумі 4 672,58 грн. за невиконання грошового зобов'язання за поставлений товар, яку необхідно сплатити в найкоротші строки.

Так, позивачем 24 вересня 2014 року на адресу Відповідача була направлена письмова Вимога про сплату боргу у розмірі 4 672,58 грн. за Договором №01041 від 02.04.2014 року за вих.№2409/02. Однак, відповідач відповіді на звернення не надав та борг не сплатив.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач перерахував позивачу 33 806,55 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: платіжне доручення №21 від 02.04.2014 року на суму 22 254,52 грн., платіжне доручення №39 від 16.04.2014 року на суму 7 425,19 грн., платіжне доручення №40 від 16.04.2014 на суму 412,90 грн., платіжне доручення №41 від 16.04.2014 року на суму 190,44 грн., платіжне доручення №61 від 15.05.2014 року на суму 3 523,50грн.

Відтак позивач стверджує, що на день звернення з позовом заборгованість відповідача за поставлений товар складає 4 672,58 грн., що підтверджується останнім відвантаженням товару (видаткова накладна №22054 від 22.05.2014р.).

Оцінюючи матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визначається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботи, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Такими діями у даному випадку є:-підписання сторонами Договору №01041 від 02.04.2014 року; - прийняттям Відповідачем ОСОБА_1 від Позивача; - видача Відповідачем довіреності на отримання ОСОБА_1 №10 від 22.05.2014 року.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявними у справі матеріалами підтверджено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано наведених позивачем обставин з приводу наявності боргу по оплаті вартості отриманого товару, а відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 4 672,58 грн. боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, ст. 689 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Із аналізу даної статті вбачається, що покупець звільняється від обовязку прийняти товар у випадку невиконання умов щодо якості (ст. 673 ЦК України).

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги до відповідача позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1 378 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Європейські Телекомунікації (88000, м. Ужгород , вул. Волошина,26, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Діпнет Україна (62302, Харківська область м. Дергачі, вул. Петровського,163-Г, ) суму 4 672,58 грн., боргу, а також суму 1 378,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Ремецькі О.Ф.