УХВАЛА

11.04.2016№ 910/4325/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КВІН-КОРН» (далі - ТОВ «КВІН-КОРН»), м. Київ, про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 910/4325/16

за позовом ТОВ «КВІН-КОРН»

до державного підприємства «Укртранснафтопродукт», м. Київ,

про стягнення 1 111 636,50 грн.,

за участю представників:

позивача - Яценко Н.О. (довіреність від 04.04.2016 №б/н);

відповідача - Вороніної К.В. (довіреність від 07.04.2016 №01/350),

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КВІН-КОРН» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства «Укртранснафтопродукт» (далі - Підприємство) про стягнення 1 111 363,50 грн. основного боргу, що утворився в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 22.10.2014 №2210-К/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2016 порушено провадження у справі.

14.03.2016 ТОВ «КВІН-КОРН» подало суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просило накласти арешт на рахунки Підприємства відкриті, в публічному акціонерному товаристві «ФОРТУНА-БАНК» (далі - Банк), а саме: №2113; №2113; №2113, та заборонити службовим особам Банку та Підприємства перераховувати грошові кошти з рахунків Підприємства №2113 №2113, №2113 в Банк на будь-які інші рахунки.

Клопотання мотивоване тим, що:

- на думку позивача, на день подання клопотання про забезпечення позову відповідач не проводить прибуткової господарської діяльності, більш того, існує реальна загроза, що отримані від ТОВ «КВІН-КОРН» грошові кошти вже витрачені Підприємством і не існує інших джерел для надходження грошових коштів для виконання зобов'язань перед позивачем;

- крім того, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна;

- таким чином, за умови прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог позивача, виконання рішення суду буде суттєво ускладненим, оскільки воно не зможе бути виконаним за рахунок іншого майна відповідача при відсутності грошових коштів на рахунках.

В судовому засіданні 11.04.2016 представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечив.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаного клопотання позивача з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування необхідності вжиття судом заходів до забезпечення позову ТОВ «КВІН-КОРН» посилається на те, що грошові кошти на рахунках Підприємства можуть зникнути на момент виконання рішення у даній справі.

Разом з тим, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення коштів без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 названої постанови пленуму).

Згідно з підпунктом 7.1 пункту 7 Постанови № 16 у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Враховуючи викладене, вимога ТОВ «КВІН-КОРН» накласти арешт на рахунки відповідача задоволенню не підлягає; крім того, вимога щодо заборони службовим особам Банку та Підприємства перераховувати грошові кошти з рахунків Підприємства №2113 №2113, №2113 в Банк на будь-які інші рахунки так само не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, яким чином невжиття такого заходу до забезпечення позову призведе до неможливості виконати рішення господарського суду в подальшому.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «КВІН-КОРН» про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи № 910/4325/16 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко