ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2016р. Справа №905/442/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

до відповідача: Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України, м.Красноармійськ,

про стягнення 88059,55 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України, м.Красноармійськ про стягнення:

- боргу за активну електроенергію, спожиту у грудні 2014 року, лютому, березні 2015 року 42369,23 грн;

- боргу за реактивну електроенергію, спожиту у лютому, березні 2015 року 843,48 грн;

- боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії у грудні 2014 року, січні, лютому 2015 року 18153,69 грн;

- 3% річних, нарахованих з 01.01.2015р. по 30.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року - 864,89 грн;

- інфляційних, нарахованих з 01.01.2015р. по 01.06.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року 14102,12 грн;

- пені, нарахованої з 01.01.2015р. по 19.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року 11726,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №56 від 28.07.2010р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого у Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України утворилась заборгованість за активну електроенергію в сумі 42369,23 грн (грудень 2014 року, лютий, березень 2015 року) та реактивну електроенергію у розмірі 843,48 грн (лютий, березень 2015 року.

Крім того, наявність обставин несвоєчасної оплати відповідачем вартості товару, який було отримано у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, стало підставою для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Одночасно, за твердженням позивача, у грудні 2014 року, січні, лютому 2015 року відповідачем було перевищено ліміт електроспоживання, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено до стягнення 18153,69 грн.

Відповідач в судові засідання 23.02.2016р., 22.03.3016р. не зявився, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №985.

У листі №10 від 15.02.2016р. відповідач зазначив, що у звязку з різким зменшенням кількості осіб, що навчаються, низькою платоспроможністю населення та напруженим станом у регіоні, а також тяжким фінансовим становищем автошколи, заборгованістю по заробітній платі та обовязковим податкам та зборам, погашення заборгованості за електричну енергію не було можливим.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання 22.03.2016р. на виклик суду не зявився, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 28.07.2010р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго») (постачальник) та Красноармійською автомобільною школою товариства сприяння обороні України (споживач) було підписано договір №56 про постачання електричної енергії.

Згідно із п.1.1 вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 63,2 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.9.5 договору №56 від 28.07.2010р. останній набуває чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня поточного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, з урахуванням пояснень позивача, які були надані у судовому засіданні 22.03.2016р., суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувались кожний наступний рік та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.2.2.2 договору №56 від 28.07.2010р. постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Як свідчать матеріали справи, в період з грудня 2014 року по березень 2015 року постачальник поставив споживачу активну електроенергію на загальну суму 70057,13 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), а саме:

- за грудень 2014 року на суму 21086,42 грн (13966 кВт/год),

- за січень 2015 року на суму 24723,06 грн (15595 кВт/год),

- за лютий 2015 року на суму 18854,21 грн (11893 кВт/год),

- за березень 2015 року на суму 5393,44 грн (3240 кВт/год).

Крім того, за змістом актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) у лютому, березні 2015 року постачальник поставив споживачу реактивну електроенергію на загальну суму 843,48 грн, а саме:

- за лютий 2015 року на суму 668,56 грн (9045 кВАр/год),

- за березень 2015 року на суму 174,92 грн (2278 кВАр/год).

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті поставленої електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 42369,23 грн та реактивну електроенергію в розмірі 843,48 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами п.2.3.4 договору №56 від 28.07.2010р. споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно із умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», №5 «Порядок розрахунків за електроенергію».

Відповідно до п.2.3.5 вказаного договору споживач зобовязався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього договору.

Згідно з п.1 додатку №5 укладеного сторонами правочину розрахунковим вважається період з 00-00 годин 12 числа попереднього місяця до 24-00 годин 11 числа поточного місяця та складається з 2 планових періодів: 1 плановий період з 00-00 годин 12 числа до 24-00 годин 24 числа; 2 плановий період з 00-00 годин 25 числа до 24-00 годин 9 числа.

За змістом п.3 додатку №5 до договору №56 від 28.07.2010р. споживач здійснює оплату за електричну енергію на підставі виставлених постачальником рахунків:

- за 1 плановий період до 25 числа місяця поточного розрахункового періоду в розмірі 50% від обсягу відповідного місячного споживання електричної енергії, обумовленого у додатку №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору;

- за 2 плановий період до 10 числа місяця розрахункового періоду в розмірі 50% від обсягу відповідного місячного споживання електричної енергії, обумовленого у додатку №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору.

За приписами п.10 додатку №5 до договору №56 від 28.07.2010р. остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюються споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують пять операційних днів від дня отримання рахунку.

Відповідно до п.17 додатку №6 до вказаного договору за підсумками розрахункового періоду електропередавальна організація видає споживачу розрахункові документи на оплату за перетікання реактивної електроенергії. Кошти оплати за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок електропередавальної організації протягом 5 днів від дня отримання розрахункових документів.

Як свідчать матеріали справи, рахунки на оплату поставленої активної електроенергії на суму 70057,13 грн, реактивної електроенергії на суму 843,48 грн вручені представнику відповідача згідно з умовами договору №56 від 28.07.2010р. Факт отримання відповідних рахунків відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

Відтак, з урахуванням змісту п.п.3, 10 додатку 5, п.17 додатку №6 до договору №56 від 28.07.2010р., господарським судом встановлено, що строк виконання відповідачем зобовязання з оплати електричної енергії на вказані суми настав.

Проте, як стверджує позивач, відповідні рахунки не були оплачені відповідачем у повному обсязі. Згідно рахунку №02/56 від 15.12.2014р., станом на 01.12.2014р. у відповідача обліковувалось переплата у розмірі 2964,84 грн. Як свідчать матеріали справи, вказані кошти були зараховані в рахунок оплати за активну електроенергію, що була поставлена у грудні 2014 року. Крім того, відповідачем сплачено заборгованість за активну електроенергію, спожиту у січні 2015 року у розмірі 24723,06 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №687 від 13.01.2015р. на суму 8000 грн, №691 від 26.01.2015р. на суму 16723,06 грн.

У листі №10 від 15.02.2016р. Красноармійська автомобільна школа товариства сприяння обороні України зазначала, зокрема, про перерахування на користь позивача 13.01.2015р. 898,24 грн за реактивну електроенергію (платіжне доручення №685), 138,52 грн штрафних санкцій за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р. (платіжне доручення №686). При цьому, документального підтвердження здійснення вказаних платежів, а також їх проведення за зобовязаннями, які є предметом розгляду у справі, відповідачем до матеріалів справи не представлено, наведених у листі №10 від 15.02.2016р. обставин всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено.

Ухвалами господарського суду від 03.02.2016р., 23.02.2016р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості за активну електроенергію в сумі 42369,23 грн та реактивну електроенергію в розмірі 843,48 грн не спростував.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №56 від 28.07.2010р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості спожитої електричної енергії від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за спірним договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України на користь позивача суми боргу за активну електроенергію 42369,23 грн, реактивну електроенергію 843,48 грн, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» у разі перевищення договірних величин електроспоживання споживач зобовязаний сплатити постачальнику двократну вартість різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання.

За змістом п.4.2.2 договору №56 від 28.07.2010р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Додатком №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до вказаного договору було встановлено обсяг постачання електричної енергії у грудні 2014 року на рівні 11,6 тис. кВт/год, у січні 2015 року на рівні 8 тис. кВт/год, у лютому 2015 року на рівні 8 тис. кВт/год.

При цьому, у грудні 2014 року відповідач фактично спожив 13966 кВт/год, у січні 2015 року 15595 кВт/год, у лютому 2015 року 11893 кВт/год, що перевищує встановлені договором ліміти на: 2366 кВт/год, 7595 кВт/год, 3893 кВт/год відповідно.

Відтак, з огляду на наявність обставин перевищення договірних величин енергоспоживання, позивач оформив та надав відповідачу наступні рахунки на компенсацію двократної вартості різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання:

- №02/56.105306 від 15.12.2014р. на суму 2976,90 грн;

- №02/56.101901 від 13.01.2015р. на суму 10033,75 грн;

- №02/56.102142 від 24.02.2015р. на суму 5143,04 грн.

Вказані документи отримані представником відповідача за довіреністю без зауважень та заперечень.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи приписи ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» та зміст п.4.2.2 договору №56 від 28.07.2010р., позовні вимоги про стягнення з Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України на користь позивача 18153,69 грн за перевищення договірних величин електроспоживання також підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2.1 договору №56 від 28.07.2010р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відтак, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в сумі 11726,14 грн за період з 01.01.2015р. по 19.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, з огляду на те, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строків для нарахування неустойки, з огляду на домовленість сторін щодо нарахування пені по день фактичної оплати, суд дійшов висновку, що сума пені за простроченими зобовязання відповідача по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 11628,25 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 864,89 грн за період з 01.01.2015р. по 30.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку з урахуванням того, що у день фактичної оплати відсотки річних не нараховуються, а також з огляду на те, що позивач припустився помилок при визначенні початку перебігу строків для нарахування відсотків річних, суд дійшов висновку, що сума 3% річних за простроченими зобовязання відповідача по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 860,57 грн.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 14102,12 грн за період з 01.01.2015р. по 01.06.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року.

Перевіривши розрахунок інфляційних збитків за період з 01.01.2015р. по 01.06.2015р., суд встановив, що їх сума є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 14102,12 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені, процентів річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 11628,25 грн, 860,57 грн. Крім того, позовні вимоги про стягнення суми інфляційних підлягають задоволенню у повному обсязі на визначену позивачем суму.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ до Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України, м.Красноармійськ про стягнення:

- боргу за активну електроенергію, спожиту у грудні 2014 року, лютому, березні 2015 року 42369,23 грн;

- боргу за реактивну електроенергію, спожиту у лютому, березні 2015 року 843,48 грн;

- боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії у грудні 2014 року, січні, лютому 2015 року 18153,69 грн;

- 3% річних, нарахованих з 01.01.2015р. по 30.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року - 864,89 грн;

- інфляційних, нарахованих з 01.01.2015р. по 01.06.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року 14102,12 грн;

- пені, нарахованої з 01.01.2015р. по 19.09.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у грудні 2014 року, січні, лютому, березні 2015 року, та реактивної електроенергії, спожитої у лютому, березні 2015 року 11726,14 грн.

Стягнути з Красноармійської автомобільної школи товариства сприяння обороні України (85300, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Тюленіна, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Островського, буд.8, ) борг за активну електроенергію 42369,23 грн; борг за реактивну електроенергію 843,48 грн; борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії у грудні 2014 року, січні, лютому 2015 року 18153,69 грн; пеню 11628,25 грн; 3% річних 860,57 грн; суму інфляційних 14102,12 грн, а також судовий збір у розмірі 1378 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні 22.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 25.03.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця