ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 квітня 2016 р. Справа № 903/127/16

за позовом Державної установи "Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "МС Україна"

про стягнення 3 399,68 грн.

Суддя: Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №58/01-07 від 29.02.2016р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учаснику судового процесу.

В судовому засіданні 06.04.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - Державна установа "Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини" звернулась з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "МС Україна" 3 399,68 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.03.2016р. порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 06.04.2016р. та зобов'язано сторін надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 06.04.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення по суті заявлених позовних вимог та просила суд заявлені позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 06.04.2016р. уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду від 09.03.2016р. не виконав, витребуваних ухвалою суду документів не надав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень №116 - 11.03.2016р. (а.с.24).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

04.01.2013р. за №23 між Державною установою "Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини" (позивач, виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "МС Україна" (відповідач, замовник) було укладено договір на проведення державного лабораторного ветеринарно - санітарного контролю та комплексу лабораторних досліджень, що виробляється, реалізується, експортується та імпортується (а.с. 6-7) (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 замовник доручає, а виконавець приймає на себе роботи по проведенню бактеріологічних, іхтіопатологічних, хіміко - токсикологічних, мікологічних, біохімічних, радіологічних, ветеринарно - санітарних та ін. випробувань сировини, матеріалів, продуктів (продукції), що виробляється, реалізується, експортується та імпортується на відповідність вимогам "Обов`язкового мінімального переліку/досліджень сировини, продукції тваринного та рослинного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити в державних лабораторіях ветеринарної медицини і за результатами яких видається ветеринарне свідоцтво (ф2)", ГОСТів, ДСТУ, ТУ та інших нормативних документів.

Згідно п. 3.1. Договору розрахунки між сторонами здійснюється в Українській національній валюті - гривні.

Відповідно до п. 3.2. Договору за виконану роботу замовник сплачує кошти виконавцю за виконання лабораторних випробувань на підставі виписаних рахункі впротягом терміну проведення досліджень доставлених зразків згідно діючих тарифів.

Згідно п. 3.3. Договору рахунок відповідно до цього Договору виписується у кожному окремому випадку відповідно до надходження товарів для дослідження.

На виконання умов договору, замовником виконавцю були подані заяви про виділення експертів для відбору зразків продукції (серце куряче заморожене та печінка куряча заморожена) та провести розширений лабораторний контроль, а також про гарантування замовником оплати за проведені відповідні лабораторні дослідження (а.с. 11-12).

Відповідно до умов договору та відповідно до отриманих позивачем від відповідача заявок на проведення розширеного лабораторного контролю продукції, виконавцем проведено дослідження продукції та видано відповідні експертні висновки: №003061і/14 від 30 грудня 2014р. та №003019 і/14 від 26. грудня 2014р. (а.с. 15-16).

Державна установа "Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини" свої зобов`язання виконала у повному обсязі, на що було виписано замовнику рахунки від 23.12.2014р. за №2697 на суму 2 178,82 грн. та від 26.12.2014р. за №2731 на суму 1 089.41 грн. для оплати за виконану роботу.

12.10.2015р. за №26/01-23 позивач листом-претензією просив відповідача погасити основну суму заборгованості - в сумі 3 268,23 грн. та попереджав відповідача, що в разі несплати боргу буде подана позовна заява до суду (а.с.8).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків від 08.10. 2015р., заборгованість відповідача перед позивачем за виконану роботу складає 3 268,23грн. (а.с. 9).

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи надання позивачем відповідачу послуг, отримання їх відповідачем та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд прийшов до висновку про підставність предявленого позову в стягненні суми основної заборгованості у розмірі 3 268,23 грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 32,24 грн. за період з 01.11.2015р. по 29.02.2016р. прострочення заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд провівши власний перерахунок 3% річних зазначає, що проведений позивачем розрахунок за визначений період про стягнення 3% річних є вірним та підлягає до повного задоволення в сумі 32, 24 грн.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 99,21грн. за період з листопада 2015р. по лютий 2016р. прострочення заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вимога позивача в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 99,21 грн. підлягає до задоволення.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та письмові пояснення позивача, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість предявленого позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 3 399.68 грн. заборгованості, з яких: 3 268,23 грн. - основного боргу, 99,21 грн. - інфляційних нарахувань та 32,24 грн. - 3 % річних .

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн., відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на нього

Керуючись ст.ст. 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 34, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МС Україна" (43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Набережна, 4 ) на користь Державної установи "Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини" (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Поліська Січ, 12 ) 3 399.68 грн. заборгованості, з яких: 3 268,23 грн. - основного боргу, 99,21 грн. - інфляційних нарахувань, 32,24 грн. - 3 % річних та 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

11.04.2016

Суддя В. О. Кравчук