ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" квітня 2016 р.Справа № 916/126/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність №21/17-8 от 04.01.2016р.),

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - публічного акціонерного товариства Одесагаз

до відповідача - комунальної установи ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ №4

про стягнення 19 859,03 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство „Одесагаз (ПАТ „Одесагаз) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з комунальної установи ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ №4 62 940,42 грн., з яких: 13 292,06 грн. пеня, 1010,23 грн. 3% річних та 48 638,13грн. - інфляційні нарахування.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ Одесагаз посилається на порушення КУ ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ №4 вимог укладених між сторонами договорів № 008805-БО від 19.12.2014р. та № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р. на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів - в частині здійснення вчасного розрахунку за поставлений природний газ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.01.2016р. порушено провадження по справі № 916/126/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 24.02.2016р.

22.02.2016р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4339/16), згідно якого, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, відповідач просить суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що позивачем невірно зараховувались оплати за газ, що здійснювались відповідачем. При цьому, відповідач звертає увагу суду, що між сторонами також існували взаємовідносини за договором № 008805-БТ (14) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів. Свої обов`язки щодо оплати отриманого газу КУ ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ №4 виконувало відповідно до досягнутих між сторонами домовленостей.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.02.2016р. розгляд справи відкладено на 16.03.2016р. у звязку з неявкою в судове засідання представника позивача та ненаданням суду всіх витребуваних доказів.

Ухвалами господарського суду Одеської області від 16.03.2016р.:

- строк розгляду справи продовжено до 03.04.2016р. відповідно до ст. 69 ГПК України;

- розгляд справи відкладено на 30.03.2016р.- у звязку з неявкою в судове засідання представника позивача та ненаданням суду всіх витребуваних доказів.

22.03.2016р. до господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (7071/16), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 19 859,03грн., з яких: 6 467,42 грн. пеня, 788,18 грн. 3% річних та 12 603,43грн. - інфляційні нарахування.

Зазначена заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду як остаточна.

В судовому засіданні 30.03.2016р. оголошено перерву до 01.04.2016р. - згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 01.04.2016р.:

- представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги: просив суд стягнути з відповідача 19 859,03грн., з яких: 6 467,42 грн. пеня, 788,18 грн. 3% річних та 12 603,43грн. - інфляційні нарахування.

Представник відповідача в судове засідання 01.04.2016р. не з`явився, проте був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про оголошення перерви від 30.03.2016р.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 23.01.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, суд встановив наступне.

11.03.2014р. між ПАТ Одесагаз (Постачальником) та КУ ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ №4 (Споживачем) укладено договір № 008805-БТ (14) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, за умовами якого постачальник зобовязується надати споживачу послуги з постачання та розподілу природного газу до межі балансової належності обєктів Споживача відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін. Газ, що передається за договором, використовується виключно для потреб установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів. Використання газу споживачем для інших потреб не є предметом даного договору. Газ передається на пункти споживання, обладнані вузлами обліку з коректором .

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаними Сторонами актом наданих послуг з постачання та розподілу природного газу ГРМ (акт), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку (п. 3.6. Договору).

Постачальник до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надає Споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника (п. 3.7. Договору).

Відповідно до п.п.5.1., 5.5., 5.6. Договору від 22.12.2014р. розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються НКРЕ. Розрахунковий період за Договором становить один місяць з 9:00 год. першого дня наступного місяця включно. Оплата за спожитий у розрахунковому періоді (місяць) природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок постачальника протягом місця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури.

За положеннями п.5.8. Договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг по договору, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Згідно з п. 7.2.1. Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, зі споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31 грудня 2014р. та розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 11.03.2014р. згідно п.3 ст.631 ЦК України (п. 11.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 12.02.2015р. до договору № 008805-БТ (14) від 11.03.2014р. сторони погодились, що дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році. П. 1 додаткової угоди сторони узгодили, що загальна вартість послуг за договором складає 306 158, 15грн., 20% на 2015р. 51026,36грн. Також сторони погодились продовжити термін дії договору до 31.03.2015р.

19.12.2014р. між тими ж сторонами укладено аналогічний Договір № 008805-БО (15), вартість послуг за Договором -54 920,42 грн., зі строком дії з 01.12.2014р. по 31.12.2014р.

03.03.2015р. між тими ж сторонами укладено аналогічний Договір № 008805-БТ (15), вартість послуг за Договором -702225,12 грн., зі строком дії з 03.01.2015р. по 31.12.2015р.

Додатковою угодою № 1 від 03.03.2015р. до договору № 008805-БО (15) від 03.03.2015р. сторони погодились, що загальна вартість послуг за договором складає 436073,64грн. Умови додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до її укладання - з березня 2015р.

Ще однією додатковою угодою до договору № 008805-БО (15) від 03.03.2015р. сторони погодились, що договір діє в частині реалізації газу до 30.06.2015р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Отже, як зазначає позивач, на виконання договорів № 008805-БО від 19.12.2014р. та № 008805-БТ від 03.03.2015р. він поставив відповідачу газ в грудні 2014р. в кількості 19 243м.куб. (на 148 465,12грн), в березні 2015р. - в кількості 11 391 м.куб. (на 129 712,52грн.), в квітні 2015р. - 4005 м.куб. (на 38833,44грн.), що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.12.2014р., від 31.03.2015р., від 30.04.2015р.

У свою чергу, Відповідач здійснював розрахунки за поставлений газ на користь ПАТ „ОДЕСАГАЗ із простроченнями, фактично сплативши:

- 22.12.2014р. 54 920,42грн., 25.02.2015р. 51 026,36грн., 31.03.2015р. 42518,34грн. за поставлений в грудні 2014р. газ;

- 30.04.2015р. 129 712,52грн. за поставлений в березні 2015р. газ;

- 27.05.2015р. 7 408,41грн. та 23.06.2015р. 31 425,03грн. за поставлений в квітні 2015р. газ.

З огляду на несвоєчасність здійснення розрахунків за вказаними договорами, позивач вважає, що відповідачем порушені умови Договорів (п. 5.5.), водночас, Позивач зауважує, що основна заборгованість за Договорами у Відповідача відсутня.

Враховуючи викладене ПАТ „Одесагаз звернувся до господарського суду Одеської області з даним позовом з метою захисту своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Так, вищевказаний договір є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Із встановлених обставин справи вбачається, що між сторонами у справі, окрім заявлених позивачем договорів № 008805-БО від 19.12.2014р. та № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р. в період з грудня 2014р. по квітень 2015р. існували договірні відносини ще й за договором № 008805-БТ (14) від 11.03.2014р. на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів.

Судом встановлено, що всі перелічені договори містили аналогічні умови щодо обов`язку позивача поставити газ, та, відповідно, обов`язку відповідача розрахуватись за нього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання договорів № 008805-БТ (14) від 11.03.2014р., № 008805-БО від 19.12.2014р., № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р. надавались відповідачу рахунки фактури на оплату отриманого газу, а саме:

- № 008805/12/3/1 від 06.01.2015р., згідно якого вбачається, що за договором № 008805-БО від 19.12.2014р. в грудні 2014р. спожито газ на суму 148 465,12грн;

- № 008805/1/3/1 від 04.02.2015р., згідно якого вбачається, що за договором № 008805-БТ(14) від 11.03.2014р. в січні 2015р. спожито газ на суму 142 331,48грн;

- № 008805/2/3/1 від 04.03.2015р., згідно якого вбачається, що за договором № 008805-БТ(14) від 11.03.2014р. в лютому 2015р. спожито газ на суму 94 934,86грн;

- № 008805/3/3/1 від 03.04.2015р., згідно якого вбачається, що за договором № 008805-БТ(15) від 03.03.2015р. в березні 2015р. спожито газ на суму 129 712,52грн;

- № 008805/4/3/1 від 05.05.2015р., згідно якого вбачається, що за договором № 008805-БТ(15) від 03.03.2015р. в квітні 2015р. спожито газ на суму 38 833,44грн;

Всього за договором № 008805-БТ (14) від 11.03.2014р. нараховано за газ 237 266,34грн., за договором № 008805-БО від 19.12.2014р. 148 465,12грн., за договором № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р. 168 545,96грн.

Також матеріалами справи наданими відповідачем платіжними дорученнями -підтверджено здійснення ним часткових оплат за зазначеними договорами, а саме:

- на виконання договору № 008805-БТ (14) від 11.03.2014р. сплачено всього 159 701,63грн.: платіжне доручення № 436 від 22.12.2014р. 87 414,40грн, платіжне доручення № 434 від 22.12.2014р. 21 260,87грн. та платіжне доручення № 45 від 25.02.2015р. 51 026,36грн.;

- на виконання договору № 008805-БО від 19.12.2014р. сплачено 54 920,42грн. платіжне доручення № 435 від 22.12.2014р.;

- на виконання договору № 008805-БТ(15) від 03.03.2015р. сплачено всього 367 498,67грн.: платіжне доручення № 129 від 31.03.2015р. 94 934,86грн, платіжне доручення № 128 від 31.03.2015р. 104 017,85грн., платіжне доручення № 169 від 30.04.2015р. 129712,52грн.; платіжне доручення № 207 від 27.05.2015р. 7 408,41грн., платіжне доручення № 247 від 23.06.2015р. 31 425,03грн.;

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 7.2.1. Договорів № 008805-БО від 19.12.2014р., № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р. встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, зі споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З огляду на зазначені положення договорів, позивач нарахував відповідачу 3% річних в загальній сумі 788,18грн.:

- за період з 11.01.2015р. по 30.03.2015р. на заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення оплати за газ, отриманий в грудні 2014р. на підставі договору № 008805-БО від 19.12.2014р.;

- за період з 11.04.2015р. по 29.04.2015р. на заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення оплати за газ, отриманий в березні 2015р. на підставі договору № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р.

- за період з 11.05.2015р. по 22.06.2015р. на заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення оплати за газ, отриманий в квітні 2015р. на підставі договору № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р.

Також, позивач нарахував відповідачу пеню в загальній сумі 6 467,42грн.

- за період з 11.04.2015р. по 29.04.2015р. за прострочення оплати за газ, отриманий в березні 2015р. на підставі договору № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р.

- за період з 11.05.2015р. по 22.06.2015р. за прострочення оплати за газ, отриманий в квітні 2015р. на підставі договору № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р.

Здійснив інфляційні нарахування в сумі 12 603,42грн. за період з 11.01.2015р. по 30.03.2015р. за прострочення оплати за газ, отриманий в грудні 2014р. на підставі договору № 008805-БО від 19.12.2014р.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши вимоги про стягнення пені та 3% річних, дослідивши всі здійснені відповідачем оплати за газ, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що у визначений позивачем в розрахунку період у відповідача не існувало заборгованості перед позивачем за договором № 008805-БТ (15) від 03.03.2015р., а навпаки, існувала переплата в розмірі 198 952,71грн. (нараховано 367 498,67грн., сплачено 367 498,67грн.)

Що стосується розрахунка 3% річних, здійсненого позивачем за порушення відповідачем здійснення оплат за договором № 008805-БО від 19.12.2014р., то суд вважає, що позивач при його здійсненні допустив помилку, та зазначені нарахування мають здійснюватись з 11.01.2015р. по 30.03.2015р. з суми 93 544,70грн. Зробивши свій власний розрахунок, суд встановив, що розмір 3% річних становить 607,40грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат, здійснений позивачем за порушення відповідачем здійснення оплат за договором № 008805-БО від 19.12.2014р., суд встановив, що при здійснені даного розрахунку позивач допустив ту ж саму помилку, що і при здійсненні розрахунку 3% річних, в звязку з чим суд зробив власний розрахунок інфляційних та встановив, що розмір інфляційних перевищує суму інфляційних заявлених до стягнення позивачем. При цьому, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог та приймає заявлену позивачем суму інфляційних до стягнення, розраховану за розрахунком позивача та яка безпосередньо заявлена у позові.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача 607,40грн. 3% річних та 12 603,42грн. інфляційних нарахувань.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунальної установи „Обласна психіатрична лікарня № 4 (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 67, ) на користь публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) 607 (шістсот сім) грн. 40 коп. 3% річних, 12 603 (дванадцять тисяч шістсот три) грн. 42 коп. - інфляційних втрат та 916 (дев`ятсот шістнадцять) грн. 64 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 06 квітня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко