ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 року Справа № 912/3046/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

відповідач: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1 від 14.12.1995 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 2557 від 01.09.2015 р.

від позивача та від третьої особи: представники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015р. у справі № 912/3046/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Олександрійська фабрика діаграмних паперів", Кіровоградська область, м. Олександрія

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Кіровоградська область, м. Олександрія

про визнання договору недійсним

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Закритого акціонерного товариства "Фабрика діаграмних паперів", Російська Федерація, Бєлгородська область, м. Бєлгород,

до відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства "Олександрійська фабрика діаграмних паперів", Кіровоградська область, м. Олександрія,

відповідача-2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Кіровоградська область, м. Олександрія

про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015р. у справі №912/3046/15 (головуючий суддя Шевчук О.Б., судді: Вавренюк Л.С., Змеула О.А.) в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" відмовлено в повному обсязі, в задоволенні позову Закритого акціонерного товариства "Фабрика діаграмних паперів" відмовлено в повному обсязі.

Рішення господарського суду обґрунтоване тим, що спірний Договір укладений позивачем із фізичною особою ОСОБА_1, яка на момент вчинення цього правочину мала статус суб'єкта підприємницької діяльності та відповідно, укладаючи цей договір, придбавала будівлю гуртожитку не з метою її подальшого використання як житловий будинок для власного проживання та проживання членів свої родини, а для використання у власній господарській діяльності як майно комерційного призначення, тобто з метою отримання прибутку.

Отже, за висновками господарського суду, спірний Договір не підлягав нотаріальному посвідченню в порядку, визначеному статтею 227 Цивільного кодексу УРСР, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Позовні вимоги третьої особи про визнання недійсним договору купiвлi - продажу нерухомого майна вiд 19.02.2003р., господарським судом залишено без задоволення з підстав не доведеності порушення корпоративних прав ЗАТ "Фабрика діаграмних паперів" укладенням спірного договору.

Не погодившись з рішенням господарського суду, з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Олександрійська фабрика діаграмних паперів", в якій просить зазначене рішення суду скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідач, яка не була членом товарної біржі, в статусі громадянина України уклала договір купівлі-продажу на товарній біржі без подальшого нотаріального посвідчення, чим порушила ст.227 ЦК УРСР, якою встановлено обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку, якщо однією із сторін є громадянин, та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка передбачає укладення угод на товарній біржі тільки членам біржі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, відповідачем зазначено, що на момент приватизації майно державного підприємства Олександрійської фабрики діаграмних паперів, яке не відносилося до державного житлового фонду, було приватизоване у складі цілісного майнового комплексу цього державного підприємства та відповідно після приватизації увійшло до складу статутного фонду господарського товариства Відкритого акціонерного товариства Олександрійська фабрика діаграмних паперів".

Відповідач вважає, що приймаючи рішення, господарський суд правомірно виходив з того, що спірний договір не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню в порядку ст.227 ЦК УРСР, оскільки договір укладений позивачем із фізичною особою ОСОБА_1, яка на момент вчинення цього правочину мала статус суб'єкта підприємницької діяльності та придбавала будівлю гуртожитку не з метою її подальшого використання як житловий будинок для власного проживання та проживання членів свої родини, а для використання у власній господарській діяльності як майно комерційного призначення.

Крім того, відповідачем зазначено, що спірна угода відповідає положенням ст.15 Закону України «Про товарну біржу» для біржової операції, оскільки вона укладена брокерами та зареєстрована на товарній біржі у день здійснення біржової операції.

Закрите акціонерне товариство "Фабрика діаграмних паперів" відзив на апеляційну скаргу не надало.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що наявні у справі докази дозволяють розглянути скаргу по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути спір за відсутністю представників позивача та третьої особи.

Заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.02.2003 на Унiверсальнiй товарнiй бiржi "ПАРТНЕР" між Вiдкритим акцiонерним товариством "Олександрійська фабрика діаграмних паперів", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" (продавець), та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договiр купівлі-продажу нерухомого майна - будiвлю гуртожитку в будинку АДРЕСА_1, яка розташована на земельнiй дiлянцi площею 4338,2 кв.м.

Як передбачено до п.3 Договору вказана будівля гуртожитку належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Олександрійської міської ради від 31.01.2003 року на підставі рішення Олександрійської міської ради №58 від 30.01.2003 року та зареєстрованого Олександрійським бюро технічної інвентаризації 31.01.2003 року за реєстровим №103.

В пункті 4 Договору зазначено, що відповідно до відомостей, викладених у довідці-характеристиці, виданій Олександрійським БТІ 31 січня 2003 року за реєстровим №294, вартість вказаної будівлі гуртожитку, що продається, становить 9257,70 гривень.

Згідно п.5 Договору продаж зазначеної будівлі гуртожитку вчинено за 120 000 грн., які покупець передав продавцю повністю до підписання цього договору.

Від імені ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" Договір підписано брокером брокерської контори ТОВ фірми "ІНКОПМАРК" ОСОБА_7., яка діяла за згодою та за дорученням ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів"(т.1, а.с.227). Від імені ОСОБА_1 Договір підписано брокером брокерської контори ТОВ фірми "ІНКОПМАРК" ОСОБА_5, яка діяла на підставі договору доручення №1127 від 19.02.2003 (т.1, а.с.231).

Договір зареєстровано на Унiверсальнiй товарнiй бiржi "ПАРТНЕР" за реєстраційним номером 1127.

Звернувшись до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 19.02.2013 року, Публічне акціонерне товариство "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" посилається на те, що спірний договiр не було посвiдчено нотарiально, як того вимагало на той момент дiюче законодавство, а саме ст. 227 Цивiльного кодексу УРСР 1963 року, в якiй зазначалось, що договір купiвлi - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. А недодержання цієї вимоги тягне за собою недiйснiсть договору. Крім того позивач послався на заниження балансової вартості спірної будівлі; внесення на момент укладення Договору будівлі гуртожитку до статутного фонду іншої юридичної особи - Дочірнього підприємства «Готель «Дружба».

З вказаних підстав звернулася з позовом третя особа - Закрите акціонерне товариство "Фабрика діаграмних паперів".

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу, встановлених законом, належить власникові товару.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір укладено відповідно до рішення Правління ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" про продаж належного товариству нежитлового приміщення гуртожитку готельного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (протокол №1 засідання Правління ВАТ"Олександрійська фабрика діаграмних паперів" від 09.01.2003 (т.1, а.с.24).

Пунктом 1.2. вказаного рішення встановлено продажну вартість приміщення в розмірі 117000,00 грн. та уповноважено ОСОБА_6 підписати договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна (п.1.5.).

Видане виконкомом Олександрійської міської ради 31.01.2003 свідоцтво про право власності (т.1, а.с.229) підтверджує право колективної власності ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" на будівлю гуртожитку, розташовану по АДРЕСА_1.

Доказів щодо припинення права власності ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" на цей об'єкт нерухомості у зв'язку із внесенням цієї будівлі до статутного фонду Дочiрнього підприємства "Готель "Дружба", позивачем надано не було.

Статтею 15 Закону України "Про товарну біржу", зокрема, передбачено, що біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам; угода повинна бути подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня; угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

В той час, ч.1 ст.227 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент укладення спірного Договору, встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство Олександрійська фабрика діаграмних паперів" засновано відповідно до наказу Державного комітету України у справах видавництв, поліграфії та книгорозповсюдження шляхом перетворення державного підприємства Олександрійської фабрики діаграмних паперів у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію державних підприємств" від 15 червня 1993 року №210/93 (пункт 1.1. статуту, зареєстрованого розпорядженням виконкому Олександрійської міської ради №191/2-р від 21.07.1994).

Відповідно до ч.2 ст.1, ч.2 ст.2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (в редакції, чинній на момент приватизації позивача) до державного житлового фонду, який підлягав приватизації на користь громадян України, відносився житловий фонд, який знаходився у повному господарському віданні чи оперативному управлінні держаних підприємств, крім кімнат в гуртожитках; квартир (будинків), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартир (кімнат, будинків), віднесених у встановленому порядку до числа службових, тощо.

Отже, враховуючи Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Олександрійської фабрики діаграмних паперів ( т.2, а.с. 223-225) та інші матеріали справи, господарський суд прийшов до правомірного висновку, що будiвля гуртожитку приватизована у складі цілісного майнового комплексу та була частиною статутного фонду господарського товариства - ВАТ "Олександрійська фабрика діаграмних паперів". Оскільки позивачем не доведено, що спірний гуртожиток було приватизовано саме як об'єкт житлового фонду, і що даний гуртожиток зберіг своє цільове призначення як об'єкт житлового фонду на момент його відчуження, обґрунтовано визнано, що будівля гуртожитку була реалізована як нежитлове приміщення гуртожитку готельного типу і в подальшому використовувалась в господарських цілях з метою отримання прибутку.

Доводи позивача щодо порушення вимог ст.15 Закону України "Про товарну біржу" спростовуються вищевикладеним.

Отже, спірний Договір не підлягав нотаріальному посвідченню в порядку, визначеному ст.. 227 Цивільного кодексу УРСР, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Оскільки позивачем не доведено порушення його права, за захистом якого він звернувся до суду, не підлягає застосуванню, заявлений відповідачем, строк позовної давності (п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013).

Обґрунтованими є висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову третьої особи - Закритого акціонерного товариства "Фабрика діаграмних паперів", оскільки третя особа набула корпоративні права акцiонера щодо позивача лише у груднi 2013 та звернулося до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва, а тому ЗАТ "Фабрика діаграмних паперів" не доведено порушення корпоративних прав укладенням спірного договору.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав їм правильну юридичну оцінку, прийняв законне і обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду, а тому її слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Олександрійська фабрика діаграмних паперів" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015р. у справі №912/3046/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05.04.2016 року

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна