ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року Справа № 904/9721/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Прудніков В.В. - доповідач

Судді: Орєшкіна Е.В. Широбокова Л.П.,

Секретар судового засідання Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 31.12.2015 р., представник;

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглядається апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" та клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.16р. у справі № 904/9721/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітранс Оператор", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м. Дніпропетровськ

про стягнення суми основного боргу у розмірі 661336грн.48коп., інфляційної складової у розмірі 20420грн.49коп., пені у розмірі 121024грн.58коп., 3% річних у розмірі 9947грн.23коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.16 року у справі №904/9721/15 (суддя Новікова Р.Г.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітранс оператор" заборгованість за договором про надання транспортних послуг у сумі 528336грн.48коп.; 16742грн.58коп. річних; 216688грн.08коп. інфляційних втрат. В частині стягнення 33000грн.00коп. основного боргу - провадження по справі припинено. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.03.16р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 06.04.16р.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду спору повідомлений належним чином. До судового засідання направив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв»язку з неможливістю прибуття уповноваженого представника на призначений час та дату розгляду спору.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи, що відповідачем не було доведено належним чином неможливість направлення іншого представника в судове засідання, достатність доказів в матеріалах справи для розгляду спору по суті, вважає за можливе розглянути спір за відсутністю представника відповідача, який про час та місце розгляду спору повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду спору задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, перевірив правильність висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, повноту їх дослідження та юридичну оцінку, і прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнітранс логістичні системи", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнітранс оператор" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" (клієнт) укладено договір про надання транспортних послуг №201/11ПР (далі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 договору виконавець зобов»язується за плату і за рахунок клієнта виконати або організувати виконання послуг, пов»язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з п. 1.2 договору виконавець має право укладати від свого імені або від імені клієнта в інтересах, за дорученням, на користь і за рахунок клієнта договори перевезення вантажу, інші договори на супутні та допоміжні перевезенням послуг, а також вчиняти інші фактичні та юридичні дії для оптимального виконання послуг. Виконавець має право вчиняти правочини від імені клієнта за наявності відповідного доручення клієнта, яке останній зобов»язанний видати на вимогу виконавця у строки, вказані виконавцем.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що оплата клієнтом 100% вартості виконаних послуг здійснюється грошовими коштами після підписання сторонами акту приймання передачі наданих послуг, згідно із рахунком виконавця. Перерахування грошових коштів здійснюється у строки обумовлені в рахунку, рахунку фактурі, інвойсі тощо, виставленому виконавцю, якщо інший строк не вказано у додатках до даного договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору вартість послуг виконавця (плата виконавця) узгоджується сторонами в протоколах, що є невід'ємною частиною договору.

Вартість послуг експедитора сторонами узгоджено шляхом підписання протоколів №№ 1-6 (а.с. 60-64)

Згідно з п.п. 11.1, 11.2 договору, він набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.11р. а у частині взаєморозрахунків до повного завершення. Якщо жодна сторона протягом 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не сповістить іншу сторону письмово про розірвання договору. Останній вважається автоматично продовженим на один рік на тих самих умовах.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі укладеного між сторонами договору позивачем в період вересень 2011р. - квітень 2014 відповідачу надано послуги, пов"язані з перевезенням вантажу, що підтверджується доданими до матеріалів справи актами виконаних робіт (надання послуг) (а.с.22,41).

Акти виконаних робіт відповідачем підписано без заперечень. Оплата вартості спожитих послуг відповідачем здійснена частково.

03.07.14р. сторонами підписано меморандум. Згідно пункту 2.1 меморандуму його предметом є угода між стороною -1 (ТОВ "Юнітранс Оператор") та стороною -2 (ТОВ «Проско Ресурси») погашення заборгованості ТОВ «Проско Ресурси» перед ТОВ "Юнітранс Оператор" у розмірі 995886, 84 грн., відповідно до договору про надання транспортних послу №201/11ПР від 02.06.11р. Кінцевий строк розрахунків за договором про надання транспортних послуг№201/11ПР від 02.06.2011р., згідно з меморандумом - 30.04.2015р.

Загальна сума заборгованості відповідача на дату підписання меморандуму складала 995886 грн. 48 грн. Відповідно до наданого позивачем акту звірки взаємних розрахунків (а.с. 174-175) заборгованість на 30.11.14р. складала 755086,48 грн.

Судом першої інстанції зазначено у оскаржуваному рішенні, що сторонами шляхом підписання меморандуму змінено строки виконання грошового зобов"язання відповідача по договору № 201/11ПР від 02.06.11р. Колегія суддів вважає дані висновки суду обгрунтованими. Уклавши меморандум (угоду) від 03.07.14р. сторонами було змінено як порядок проведення оплати так і строки здійснення платежів.

На дату подачі позову заборгованість відповідача за надані йому позивачем послуги складала 561336, 48 грн. Після порушення провадження по справі відповідачем проведено оплату боргу на суму 33000, 00 грн. Таким чином заборгованість склала 528336, 48 грн. Доказів оплати вказаної суми боргу відповідач не надав, тому вимоги позивача в частині стягнення 528336,48 грн. боргу судом першої інстанції задоволено правомірно. Оскільки перерахування суми 33000,00грн. мало місце після подачі позову, провадження у справі в частині стягнення вказаної суми боргу підлягає припиненню, відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що надані позивачем послуги є позадоговірними, оскільки строк дії договору № 201/11ПР припинив дію 31.12.12р. колегія суддів вважає безпідставними. Пунктом 11.2 договору встановлено, якщо жодна сторона протягом 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного договору не сповістить іншу сторону письмово про розірвання договору, останній вважається автоматично продовженим на один рік на тих самих умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони мали намір змінити або розірвати договір про надання транспортних послуг №201/11ПР від 02.06.11р. Навпаки, матеріали справи свідчать, про наявність між сторонами договірних відносин і в період, коли відповідачу були надані послуги. Так, зокрема про це свідчить наявність посилань на договір № 201/11ПР від 02.06.11р. у зазначеному вище меморандуму, що був підписаний керівниками обох підприємств; актах виконаних робіт (а.с. 22-41); виставлених позивачем рахунках на оплату (а.с. 66-70); платіжних дорученнях відповідача по яких здійснювалась оплата послуг (в розділі призначення платежу) (а.с.88-94, 97-100). Щодо посилань апелянта на неотримання від позивача рахунків на оплату наданих послуг, то слід зазначити, що підписаним меморандумом виставлення рахунків чи рахунківфактур не передбачено, а встановлено обов»язок ТОВ «Проско Ресурси» здійснити погашення заборгованості у встановлений термін, згідно узгодженого графіку платежів.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.7 договору за прострочення оплати рахунків виконавця клієнт сплачує пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня.

Оскільки прострочка оплати вартості наданих відповідачу послуг мала місце, вимоги позивача в частині стягнення 16742,38 грн. річних за період з 31.10.14р. по 07.12.15р.; 216688, 08 грн. інфляційних втрат за період листопад 2014р. - грудень 2015р. судом першої інстанції задоволено правомірно. Щодо вимог позивача про стягнення пені у сумі 66325, 59 грн. (розрахунок а.с. 123-125), то місцевий господарський суд вірно зазначив у оскаржуваному рішенні, що розрахунок пені позивачем зроблено без врахування підписаного між сторонами меморандуму, яким було змінено порядок та строки проведення розрахунків. Виходячи зі строків оплати послуг, визначених меморандумом, підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені за період з 01.02.14р. по 01.11.14р. - відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає необгрунтованими та такими, що не можуть служити підставою для зміни ч скасування оскарженого рішення суду

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" та клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.16р. у справі № 904/9721/15 залишити без задоволення

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.16р. у справі № 904/9721/15 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у порядку і строки визначені ст. 110 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Прудніков

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

11.04.16