РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016Справа №910/2873/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІВАТ-БІЗНЕС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯППІ ТРЕЙДИНГ»

про стягнення 37 825,69 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Ареф'єва К.Ю. (довіреність від 19.01.2016);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІВАТ-БІЗНЕС» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯППІ ТРЕЙДИНГ» про стягнення заборгованості у розмірі 37 825,69 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 19 653,66 грн., 20% річних від простроченої суми у розмірі 6 176,97 грн. та інфляційних втрат - 11 995,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної оплати поставленого товару відповідно до договору поставки товарів №1103-М від 19.05.2014.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.02.2016 порушено провадження у справі №910/2873/16 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.03.2016.

17.03.2016 через загальний відділ діловодства суду позивачем подано додаткові докази у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.03.2016 у зв'язку із неявкою представника відповідача та необхідністю витребування доказів у справі, розгляд справи відкладено на 07.04.2016.

Представник позивача прибув у судове засідання 07.04.2016 та надав пояснення по справі.

Відповідач в судове засідання 07.04.2016 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 07.04.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

19.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРІВАТ-БІЗНЕС» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯППІ ТРЕЙДИНГ» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки товарів № 1103-М, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в обумовлені терміни передавати у власність покупця (постачати) фасовану мінеральну воду (в ПЕТ-пляшках, скляних пляшках і т.п.), безалкогольні напої, молочні продукти та інші продовольчі товари (далі - товари), згідно попереднього замовлення покупця, узгодженого з постачальником, а покупець зобов'язується приймати цей товар, своєчасно оплачувати його.

За умовами п. 1.2 договору кількість і асортимент що поставляється за договором товару, визначаються згідно попереднього замовлення покупця, узгодженого з постачальником, в межах запропонованого постачальником асортименту і кількості, і вказуються в товарно-транспортних або видаткових накладних, за якими поставляється товар. При відсутності документально оформленої заявки, підтвердженням факту узгодження кількості, ціни, асортименту конкретної партії товару є прийняття покупцем товару у кількості, асортименті та за цінами, вказаними в накладній, і підписана сторонами накладна.

Сторони домовилися, що усі товари, які будуть отримані покупцем від постачальника, якщо сторонами не буде оговорене інше, вважаються поставленими в рамках виконання цього договору (п. 1.3 договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями. Під партією розуміється товар, що поставляється по кожній окремій накладній. Кожна партія товару повинна бути поставлена постачальником покупцеві протягом дня, на який була подана заявка, але не раніше двох днів з моменту отримання постачальником цієї заявки покупця (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.1 договору пунктом поставки при поставці товару транспортом постачальника є склад, магазин або інший об'єкт торгівлі покупця, розташований за вказаною у п. 2.4 адресою. Обов'язок постачальника передати товар покупцеві вважається виконаним в момент доставки товару представником постачальника до пункту поставки при вказаних умовах, вивантаження товару з транспортного засобу на вантажно-розвантажувальний майданчик (при його наявності) і надання товару в розпорядження покупця.

Згідно з п. п. 3.1, 3.3 договору ціна на товар формується відповідно до прайс-листів постачальника, що діють на момент замовлення товару покупцем, і вказується в накладних на поставку. Узгодженою ціною на товар є ціна, зазначена в накладних, підписаних сторонами.

За умовами п. п. 3.4, 3.5 договору покупець оплачує поставлений товар в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у реквізитах сторін цього договору, якщо постачальник не повідомив про необхідність перерахування грошових коштів на інший рахунок, або готівковими коштами. Поставлений товар, в тому числі і безповоротна тара, вказана в накладній, повинен бути оплачений покупцем повністю протягом 14 календарних днів з часу його отримання.

Відповідно до п. 4.8 договору товар вважається прийнятим за кількістю - згідно з кількістю, вказаною в накладній.

Позивачем згідно з умовами договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 28 021,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, а саме: №КПБ00005382 від 06.06.2014 на суму 1 772,32 грн., №КПБ00005990 від 10.06.2014 на суму 518,59 грн., №КПБ00007421 від 17.06.2014 на суму 1 686,11 грн., №КПБ00008789 від 20.06.2014 на суму 1 106,85 грн., №КПБ00009542 від 24.06.2014 на суму 632,31 грн., №КПБ00010933 від 27.06.2014 на суму 1 180,73 грн., №КПБ00011467 від 28.06.2014 на суму 3 192,02 грн., №КПБ00011561 від 01.07.2014 на суму 649,42 грн., №КПБ00012925 від 04.07.2014 на суму 709,23 грн., №КПБ00013880 від 08.07.2014 на суму 655,88 грн., №КПБ00015480 від 11.07.2014 на суму 544,68 грн., №КПБ00016074 від 15.07.2014 на суму 1 012,34 грн., №КПБ00017429 від 18.07.2014 на суму 664,88 грн., №КПБ00018735 від 22.07.2014 на суму 633,29 грн., №КПБ00019674 від 24.07.2014 на суму 2 243,66 грн., №КПБ00019975 від 25.07.2014 на суму 1 343,24 грн., №КПБ00020609 від 29.07.2014 на суму 284,46 грн., №КПБ00021734 від 31.07.2014 на суму 423,31 грн., №КПБ00022129 від 01.08.2014 на суму 438,16 грн., №КПБ00022854 від 05.08.2014 на суму 1 502,76 грн., №КПБ00023631 від 07.08.2014 на суму 1 142,25 грн., №КПБ00024837 від 11.08.2014 на суму 1 258,21 грн., №КПБ00025825 від 14.08.2014 на суму 1 733,20 грн., №КПБ00026980 від 18.08.2014 на суму 907,98 грн., №КПБ00028223 від 21.08.2014 на суму 678,20 грн., №КПБ00030283 від 28.08.2014 на суму 1 399,69 грн., №КПБ00031456 від 01.09.2014 на суму 155,70 грн. Отримання товару відповідачем підтверджується відбитками печатки відповідача у зазначеній видатковій накладній та підписом уповноважених осіб.

Разом з тим, відповідачем частково оплачено отриманий товар на загальну суму 8 367,64 грн., що підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» по особовому рахунку позивача, у зв'язку із чим заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯППІ ТРЕЙДИНГ» складає 19 653,66 грн.

Матеріали справи містять претензію позивача №52-б від 07.11.2014, направлену відповідачу 17.11.2014, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та копією фіскального чеку, згідно якої позивач вимагав негайного погашення заборгованості., однак вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді.

Таким чином, враховуючи, що залишок вартості поставленої позивачем продукції на суму 19 653,66 грн. відповідачем оплачено не було, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 20% річних від простроченої суми у розмірі 6 176,97 грн. та інфляційних втрат - 11 995,06 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної оплати поставки товару за договором поставки товарів № 1103-М від 19.05.2014.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, зважаючи на положення частини другої ст. 610 ЦК України обов'язок відповідача виконати зобов'язання по оплаті вартості поставленої позивачем продукції повинен був бути виконаний.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт поставки обумовленого договором товару за вказаними вище видатковими накладними.

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо своєчасної оплати поставки товару за домовленістю між сторонами, відповідач не виконав.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 19 653,66 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 20% річних від простроченої суми у розмірі 6 176,97 грн. та інфляційні втрати - 11 995,06 грн.

Відповідно до п. 5.4 договору в разі порушення термінів оплати поставленого товару більш ніж на 7 календарних днів, покупець сплачує постачальнику 20% річних від суми, термін сплати якої порушений, відповідно до ч. 2 ст. 625 ГК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 20% річних, встановлених договором, підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 20 % річних, суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, а тому вказані суми нарахувань підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯППІ ТРЕЙДИНГ» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, офіс 43, код 37265690) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІВАТ-БІЗНЕС» (93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд 37-П, код 37058025) заборгованість у розмірі 19 653 (дев'ятнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 66 коп., 20 % річних від простроченої суми у розмірі 6 176 (шість тисяч сто сімдесят шість) грн. 97 коп., інфляційні втрати в розмірі 11 995 (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 06 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 11.04.2016.

Суддя В.О. Демидов