ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 квітня 2016 року Справа № 915/270/15

м. Миколаїв

Розглянувши матеріали скарги Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняття арешту з рахунків боржника накладених згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016.

Стягувач: Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36), код 21655998

Боржник (заявник): Державне підприємство Миколаївський бронетанковий завод (54017, м. Миколаїв, вул. 1-ша Слобідська, 120), код 07856371

Про: стягнення 88285718 грн. 16 коп.

орган ДВС, дії (бездіяльність) якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул. Городецького, 13), код 00015622

суддя В.Д. Фролов

ПРИСУТНІ:

від стягувача: представник не з'явився

від боржника(заявника): ОСОБА_1, довіреність №2352 від 08.10.2015

від органу ДВС: ОСОБА_2 довіреність № 20-22/596 від 30.12.2015

ОСОБА_3 довіреність № 20-22/601 від 30.12.2015

19 лютого 2016 року на адресу суду від Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скаржник просив:

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 у виконавчому провадженні № 49707693;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняти арешт з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладений згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016;

- зупинити дію постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 та постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016 за виконавчих провадженням №50228861.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 06.10.2015 відкрито виконавче провадження № 49707693 від 23.12.2015 про примусове стягнення з ДП Миколаївський бронетанковий завод коштів на користь ДП з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт. У даному виконавчому провадженні постановою здійснено виконавчі дії, оскільки боржник у самостійному порядку не виконав наказ суду, а саме: від 12.12.2015 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а 21.01.2016 винесено постанову про стягнення з боржника виконачого збору у сумі 299036, 37 доларів США та 196481,95 грн. та постанову про арешту коштів боржника у межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору 3 289 400, 011 доларів США та 2 161 301,49 грн. Проте, ухвалою господарським судом Миколаївської області від 03.02.2016 затверджено мирову угоду від 18.01.2016 між стягувачем та боржником у ДП Миколаївський бронетанковий завод не було підстав виконання судового наказу від 06.10.2015. Органом ДВС 16.02.2016 було закінчено виконавче провадження № 49707693, а 18.02.2016 відкрито ВП № 50228861 про стягнення виконавчого збору в сумі 299 036, доларів США, 196 481,95 грн. та винесена постанова про арешт коштів боржника.

Щодо вимоги стягувача про зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 та постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016 за виконавчих провадженням №50228861, суд зазначає, що дана вимога не приймається судом до уваги, оскільки не обґрунтована нормами матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду від 22.02.2016 розгляд скарги призначено на 16.03.2016, орган ДВС зобовязано надати суду письмові пояснення щодо скарги ДП Миколаївський бронетанковий завод на дії органу ДВС, обґрунтовану нормами права та доказами та надати матеріали виконавчого провадження для огляду у судовому засіданні.

24.02.2016 від органу ДВС до суду супровідним листом від 17.02.2016 №20.1/219/3 надійшла постанова від 16.02.2016 про закінчення ВП № 49707693 в пункті 5 якої зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 № 49707693 виділено в окреме виконавче провадження.

Повноважні особи відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вимоги ухвали суду від 22.02.2016 не виконали, в судовому засіданні16.03.2016 представник органу ДВС ні пояснень по скарзі, ні матеріалів виконавчого провадження для огляду суду не надав.

Враховуючи не виконання ДВС вимог суду, в судовому засіданні 16.03.2016 оголошено перерву на 23.03.2016 для надання органом ДВС пояснень по даній скарзі ДП Миколаївський бронетанковий завод.

21.03.2016 до суду надійшло клопотання стягувача № USE-13.3-3025 від 18.03.2016 щодо розгляду скарги без участі представника стягувача.

23.03.2016 від органу ДВС до суду надійшло клопотання № 1326 від 23.03.2016 про відкладення розгляду скарги на іншу дату у звязку з необхідністю надання обґрунтованих та підкріплених доказами письмових заперечень на скаргу, до якого додано копії матеріалів ВП №50228861.

В судовому засіданні представник органу ДВС підтримав вищевикладене клопотання № 1326 від 23.03.2016 та просив суд відкласти розгляд скарги.

Представники боржника заперечень проти задоволення клопотання органу ДВС № 1326 від 23.03.2016 не висловили.

Враховуючи викладене в судовому засіданні 23.03.2016 оголошено перерву на 30.03.2016 для надання органом ДВС пояснень по даній скарзі.

30 березня 2016 року від органу ДВС до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити в задоволені скарги, оскільки орган ДВС при виконанні рішення суду діяв в межах передбачених законодавством.

08.04.2016 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ надійшло заперечення на скаргу боржника, в якій орган ДВС просить суд у задоволенні скарги ДП Миколаївський бронетанковий завод в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 № 49707693 відмовити, оскільки вона винесена у відповідності до вимог ст.ст.25,27,28 ЗУ "Про виконавче провадження", в іншій частині припинити провадження.

Представник органу ДВС в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги ДП Миколаївський бронетанковий завод з підстав викладених в запереченнях на скаргу.

В судовому засіданні представник боржника наполягає на задоволенні скарги в повному обсязі з урахуванням додаткових пояснень до скарги.

Представник стягувача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

При розгляді скарги судом взято до уваги наступне:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.09.2015 у справ № 915/270/15 з державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, код 07856371 на користь державного підприємства державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт, код 21655998 стягнуто 2 990 363,74 дол. США (еквівалентно 23 900 482,19 грн., станом на 02.07.12 року 1 дол. США = 7,9925 грн.) боргу, 1 891 739,54 грн. 3% річних та 73 080,00 грн. судового збору.

На виконання рішення від 25.09.2015 у справ № 915/270/15 господарським судом Миколаївської області 06.10.2015 видано наказ.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

21.12.2015 стягувачем наказ предявлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

За результатами проведення виконавчих дій 23.12.2015 органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49707693 та постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду, а саме, сплатити заборгованість згідно виконавчого документа у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення боржник отримав постанову про відкриття ВП №49707693 від 23.12.2015 05.01.2016 (а.с.107).

Постановою ДВС від 23.12.2015 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику: ДП Миколаївський бронетанковий завод у межах суми звернення стягнення 2990363,74 дол. США та 1964819,54 грн.

З урахуванням ч.1 ст.28 та ч.2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" органом ДВС 21.01.2016 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 299036,37 дол. США та 196481,95 грн.

Ухвалою суду від 02.02.2016 виправлено описку в рішенні суду від 25.09.2015 року та зазначено: Стягнути з державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод (54017, м. Миколаїв, вул. 1-ша Слобідська, 120, код 07856371) на користь Державне підприємство державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, код 21655998) 23 900 482,19 грн. (двадцять три мільйона девятсот тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 19 коп.) (еквівалентно 2 990 363,74 дол. США., станом на 02.07.12 року 1 дол. США = 7,9925 грн.) боргу, 1 891 739,54 грн. (один мільйон вісімсот девяносто одна тисяча сімсот тридцять девять грн. 54 коп.) 3% річних та 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят грн. 00 коп.) судового збору.

Ухвалою суду від 03.02.2016 затверджено мирову угоди у виконавчому провадженні по справі №915/270/15 відповідно до якої боржник зобовязується сплатити стягувачу борг шляхом перерахування грошових коштів рівними частинами в розмірі 399 559,37 грн. в строк до 01.02.2021 року за графіком.

16.02.2016 органом ДВС винесено постанови про виправлення резолютивної частини постанови про відкриття ВП №49707693 від 23.12.2015 та про виправлення суми виконавчого збору в постанові від 21.01.2016, зазначивши суму стягнення виконавчого збору 2 397 356,22 грн.

16.02.2016 державним виконавцем органу ДВС винесено постанову про закінчення ВП №49707693 на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем та боржником у процесі виконання.

Ухвалою суду від 17.02.2016 боржнику відмовлено в задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Миколаївської області по справі № 915/270/15 від 06.10.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Органом ДВС 18.02.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50228861 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП№49707693 від 21.01.2016 про стягнення з боржника на користь держави виконавчого збору в сумі 2397356,22 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до приписів ст. 11 зазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом.

Дії державного виконавця підлягають оформленню відповідними постановами та іншими документами (актами тощо), що у відповідності з вимогами ЗУ "Про виконавче провадження" покладає на скаржника право та обов'язок оскаржити постанови або дії (бездіяльність) державного виконавця у встановлений строк.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Абзац другий частини другої статті 25 із змінами, внесеними згідно із Законом N 721-VII (721-18) від 16.01.2014 - втратив чинність на підставі Закону N 732-VII (732-18) від 28.01.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом N 767-VII (767-18) від 23.02.2014.

Пунктом 1 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно п.1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Статтею 28 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Згідно ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником скаржника та відділом ДВС докази, та те, що боржник самостійно не виконав рішення суду у строк визначений ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження", стягувач не відмовився від примусового виконання рішення суду хоча в судовому засіданні та в письмових пояснення підтримує вимоги скаржника, суд дійшов висновку, що при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 у виконавчому провадженні № 49707693 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ діяв в межах встановлених законодавством України, службові повноваження перевищені не були, вищевказана постанова є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, суд визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 у виконавчому провадженні № 49707693 відхиляє.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняття арешту з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладеного згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016, слід зазначити наступне.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби від 13.12.2010 № 10 передбачено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" ( 606-14 ) порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" (606-14) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Абзацом другим п. 9.9 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р., передбачено, що у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняття арешту з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладеного згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 у виконавчому провадженні № 49707693, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняття арешту з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладеного згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016 відхилити.

Суддя ОСОБА_4