РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2016 р. Справа № 902/1615/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2016 року у справі № 902/1615/15 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

про стягнення 5926932,28 грн. згідно договору № 2412/14-КП-1

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1, за довіреністю,

В судовому засіданні 05.04.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач, скаржник) звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (далі - КП "Вінницяміськтеплоенерго", відповідач) заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року в сумі 5926932,28 грн., в тому числі:3346975,34 грн. основного боргу, 993505,81 грн. пені, 1515371,97 грн. інфляційних, 71070,16 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 18.12.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1615/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.02.2016 року провадження у справі № 902/1615/15 припинено. Стягнуто з КП "Вінницяміськтеплоенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 88903,98 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначену ухвалу скасувати та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована, зокрема, тим, що відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2015 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилось неврегульованих питань. Однак, на думку позивача, між сторонами залишились невирішеними питання щодо сплати відповідачем на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які нараховані за прострочення оплати тієї частини боргу, яка сплачена власними коштами відповідача у порядку, встановленому договором купівлі продажу природного газу № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року.

В судовому 22.03.2016 року засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

В судовому 05.04.2016 року засіданні представник відповідача подав пояснення, відзив, клопотання, в якому просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог щодо стягнення основної суми боргу з підстав її повної оплати та пені, 3% річних, втрат від інфляції як не вірно обрахованих, зменшити розмір пені на 95%; розстрочити виконання рішення суду по стягненню суми боргу на 5 років рівними частинами кожного місяця, починаючи з дати вступу рішення в закону силу.

Представник позивача в судове засідання 05.04.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги позивач був повідомлений належним чином, а також враховуючи положення ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2014 року між позивачем (покупець) та відповідачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2412/14-КП-1.

Згідно до п. 1.1. договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКД ЗЕД , а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п.п. 2.1., 2.1.1. договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року газ обсягом до 6110 тис.куб.м.. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Відповідно до п. 3.1. договору продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Приймання-передачу газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. (п. 3.3. Договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м. газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20% - 57,00 грн., всього з ПДВ 344,40 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3462,26 грн., крім того ПДВ 20% - 692,45 грн., всього з ПДВ 4 154,71 грн. (п.п. 5.1., 5.2. Договору).

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього договору останній зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 11 договору останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014 року і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Судом встановлено, що в подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод, а саме: № 1 від 29.04.2014 року; № 2 від 22.05.2014 року; № 3 від 13.06.2014 року; № 4 від 29.04.2014 року; № 5 від 12.11.2014 року; № 6 від 09.12.2014 року, якими сторони погоджували ціну природного газу на певні періоди.

В період січня-грудня 2014 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 1013,128 тис. куб.м. на загальну суму 20609712,77 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідачем проведено часткові розрахунки за поставлений природний газ, в розмірі 17262737,43 грн.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду першої інстанції заборгованість відповідача перед позивачем становила 3346975,34 грн.

У зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов'язань згідно укладеного договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення в суді першої інстанції 993505,81 грн. пені, 1515371,97 грн. інфляційних та 71070,16 грн. 3% річних.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2015 року між позивачем, відповідачем, ГУ Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, ПАТ "Укргазвидобування" укладено договір № 607/375-в про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 16 ст. 14 та ст. 32 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" і Порядку умов надання у 2015 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375.

Згідно п. 7 зазначеного договору КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" перераховує на рахунок ПАТ "Нафтогаз України" кошти в сумі 3346975,34 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік за договором від 28.01.2014 року № 2412/14-КП-1.

Згідно до п. 11.2 відповідного договору сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

На виконання умов договору про організацію взаєморозрахунків відповідачем перераховано на рахунок позивача 3346975,34 грн. Зазначений факт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 17 від 24.12.2015 року.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до суду першої інстанції з позовом про стягнення з КП "Вінницяміськтеплоенерго" заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року в загальному розмірі 5926932,28 грн., з яких: 3346975,34 грн. - сума основного боргу, 993505,81 грн. - пеня, 1515371,97 грн. - інфляційні нарахування, 71070,16 грн. - 3% річних.

Ухвалою від 02.02.2016 року господарський суд Вінницької області в цілому припинив провадження у справі № 902/1615/15.

Згідно ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши матеріали справи та наявні в останній докази, здійснивши перевірку дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотивуючи прийняття ухвали про припинення провадження по справі, суд першої інстанції послався на позицію Верховного суду України, викладену по подібним спорам (по справам № 5011-35/1534-2012-42/553-2012 від 30.09.2014 року, № 5011-42/1230-2012-69/542-2012 від 16.09.2014 року, № 917/2520/14 від 16.09.2015 року, та ін.), в яких передбачено, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу, що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Як зазначено вище, пунктом 6.1. укладеного між сторонами договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа наступного за місяцем поставки газу.

Відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти в якості оплати поставленого природного газу в сумі 17262737,43 грн. Таким чином, відповідач не повністю виконав зобовязання з оплати поставленого природного газу та станом на момент звернення позивача до суду першої інстанції сума основного боргу відповідача за природний газ, спожитий протягом січня - грудня 2014 року за договором № 2412/14-КП-1, становила 3346975,34 грн.

Пунктом 7.2. договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. умов договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відтак, керуючись ст.ст. 610-612 ЦК України та умовами договору позивачем було здійснено нарахування пені за порушення грошових зобовязань по договору № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року, розмір якої склав 993505,81 грн.

Враховуючи той факт, що відповідачем несвоєчасно виконані умови договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем було заявлено вимоги про сплату на користь останнього суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 1515371,97 грн. (інфляційні) та 71070,16 грн. (3% річних).

З матеріалів справи вбачається, що за поставлений природний газ за договором відповідач розрахувався наступним чином: - 3346975,34 грн. сплачено відповідачем 24.12.2015 року за рахунок субвенцій в порядку, встановленому договором від 22.12.2015 № 607/375-в про організацію взаєморозрахунків, укладеного сторонами на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375; - 17262737,43 грн. сплачено відповідачем у період з 28.01.2014 року по 02.02.2015 року власними коштами у порядку встановленому договором купівлі-продажу природного газу № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року.

Заявлені позивачем до стягнення пеня, інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані як на борг, що був погашений в порядку договору від 22.12.2015 року № 607/375-в про організацію взаєморозрахунків, так і на борг у розмірі 17262737,43 грн., що був сплачений відповідачем власними коштами у порядку, встановленому договором купівлі-продажу природного газу № 2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року.

Таким чином, до зазначених спірних правовідносин, як підстава для припинення провадження по справі в цілому, не можуть застосовуватися правової позиції, викладеної у постановах Верховного суду України 30.09.2014 у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 16.09.2014 у справі № 1011-42/1230-2012-69/542-2012 року та від 16.09.2015 року у справі № 917/2520/14, на які послався суд першої інстанції припиняючи провадження по справі.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського ду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Проте, як вбачається з усього вищевикладеного, між сторонами залишились невирішеними питання щодо сплати відповідачем на користь позивача заявлених суми пені у розмірі 993505,81 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 1515371,97 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 71070,16 грн., які нараховані за прострочення оплати тієї частини боргу, яка плачена власними коштами відповідача у порядку встановленому Договором упівлі-продажу природного газу №2412/14-КП-1 від 28.01.2014 року.

Згідно ст. 86 ГПК України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Ухвала господарського суду має містити: найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад); стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала; мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство; висновок з розглянутого питання; вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Припиняючи провадження по справі в цілому господарський суд першої інстанції, в порушення норм законодавства, не вирішив по суті позовні вимоги щодо сплати з відповідача на користь позивача пені, суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає оскаржувану ухвалу в частині припинення провадження щодо вимог про стягнення пені, інфляційних та 3% річних такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою, передбаченою ст. 104 ГПК України, для часткового задоволення апеляційної скарги.

В частині припинення провадження щодо вимог про стягнення основного боргу оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Щодо клопотань відповідача про зменшення пені, розстрочення виконання судового рішення, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що вони не підлягають розгляду по суті в даному апеляційному провадженні.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2016 року у справі № 902/1615/15 в частині припинення провадження у справі про стягнення з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3346975,34 грн. основного боргу залишити без змін.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2016 року у справі № 902/1615/15 скасувати в частині припинення провадження про стягнення з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 993505,81 грн. пені, 1515371, 97 грн. інфляційних нарахувань, 71070,16 грн. 3% річних.

3. Справу № 902/1615/15 направити до господарського суду Вінницької області для подальшого розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.