ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016р. Справа№ 914/622/16

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Фармопіка, м. Червоноград, Львівська область

про: стягнення 199 189,02 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №8495 від 01.03.16р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк до відповідача: Приватного підприємства Фармопіка про стягнення 199 189,02 грн.

Ухвалою суду від 09.03.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 24.03.2016р.

24.03.2016р. від позивача до канцелярії суду поступила Заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 218 684,28 грн. згідно доданого розрахунку суми заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2016р. надав суду усні пояснення щодо сплати судового збору, з яких суду стало відомо, що позивачем помилково зазначено неправильні реквізити при сплаті судового збору.

Окрім того, представником позивача надано суду для огляду оригінали документів долучених до позовної заяви.

Відповідач в судове засідання 24.03.2016р. явки повноважного представника не забезпечив, хоча й був належним чином повідомлений про дату, місце та час призначеного судового засідання.

Ухвалою суду від 24.03.2016р. розгляд справи відкладено на 12.04.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.04.2016р. позовні вимоги просив задоволити, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 12.04.2016р. явки повноважного представника не забезпечив, хоча й був належним чином повідомлений про дату, місце та час призначеного судового засідання.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

08 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № 36/07/ШО, за умовами якого останньому надано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., процентна ставка 24,56%, строком користування до 07 квітня 2017 року.

Згідно із умовами п. 5.1. Кредитного договору, відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Погоджено графік повернення кредитної заборгованості по кредиту.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт /360» (фактична кількість днів у місяці,але, умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.3. договору з моменту видачі кредиту (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.6 Кредитного договору передбачено, що відповідач сплачує проценти у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який нараховані проценти.

Договірні зобовязання позивач виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №14610199 від 15.04.2015р. (долучена до матеріалів справи).

Як вказано у позовній заяві зобовязань за кредитним договором № 36/07/ШО від 08.04.2015р. відповідач належно не виконав.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач направляв відповідачу повідомлення-вимогу від 30.09.2015р. № 36/07/ШО/1 про дострокове погашення заборгованості за кредитом, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) відповідач на вимогу позивача сплачує йому пеню (п. 7.1. кредитного договору).

У п. 5.10 кредитного договору сторони узгодили, що позивач вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє відповідача.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав зобов'язань щодо повернення отриманих кредитних коштів. Позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості: 183 002,51грн. неповернутої суми кредиту; 30 468,30 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 2515,94 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту; 1029,43 грн. пені по прострочених відсотках; 1600,00грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 68,10грн. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту.

При прийнятті рішення суд виходить і наступного:

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали кредитний договір № 36/07/ШО від 08.04.2015р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

Згідно визначення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.3 ст.346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до умов договору, позивач зобовязувався надати кредит, а відповідач здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі.

Як узгоджено сторонами, дату остаточного повернення кредиту визначено 07.04.2017р.

Позивач звертався до відповідача із повідомленням-вимогою від 30.09.2015р. № 36/07/ШО/1 про дострокове погашення заборгованості за кредитом. Однак, останній залишив вимогу без відповіді та задоволення.

Поданими позивачем та долученими до матеріалів справи копіями документів підтверджено, що позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів.

Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № 36/07/ШО від 08.04.2015р.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 2515,94 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту; 1029,43 грн. пені по прострочених відсотках; 68,10грн. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту, суд зазначає наступне.

У п. 7.1 договору сторони узгодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) відповідач на вимогу позивача сплачує йому пеню.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності із ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити неустойку за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж в частині нарахування пені починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно рівними частинами, то початок перебігу нарахування в частині нарахування пені необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Як встановлено судом, позивач допустив помилки в розрахунку сум пені, оскільки провів нарахування з 16.09.2015р. Судом самостійно проведено розрахунок суми пені та встановлено, що допущені помилки не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2515,94 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту; 1029,43 грн. пені по прострочених відсотках; 68,10грн. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту підлягають задоволенню.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Приватного підприємства Фармопіка (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Набережна, 23/27, ідентифікаційний код 36518430) на користь Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) 183 002,51грн. неповернутої суми кредиту; 30 468,30 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 2515,94 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту; 1029,43 грн. пені по прострочених відсотках; 1600,00грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту; 68,10грн. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 3280,26 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 15.04.2016р.

Суддя Ділай У.І.