ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"28" березня 2016 р. Справа № 911/593/16

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «СКАЙД», с. Старі Петрівці, Вишгородський р-н

про стягнення 12 144,73 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 предст. за дов. № 1380-16 від 25.12.2015;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (позивач) до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «СКАЙД» (відповідач) про стягнення 12 144,73 грн. витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України, не у повному обсязі виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ, водієм транспортного засобу «Citroen Berlingo», д. н. АА 4132 РВ, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 1393284, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.02.2016 було порушено провадження у справі № 911/593/16 та призначено розгляд справи на 28.03.2016 року.

Відповідач в судове засідання 28.03.2016 року не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надіслав.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Присутній в судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 28.03.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

28.10.2014 року між ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Формула VIP» № (MOD) 7874 (надалі - договір страхування), за яким був застрахований транспортний засіб «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ.

Відповідно до довідки ДАІ, 19.11.2014 року в м. Києві по вул. Обсерваторній сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення застрахованого транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ та автомобіля «Citroen Berlingo», д. н. АА 4132 РВ, під керуванням ОСОБА_3, цивільна відповідальність якого застрахована в ПАТ «СК «Скайд» на підставі полісу АІ 1393284.

Встановлено, що дана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, у звязку з чим ОСОБА_3 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

ОСОБА_4 звіту за вих. № 10387 про оцінку розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ, складає 26 783,77 грн.

Позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, 19.02.2015 року склав Страховий акт № 2-14, видав Наказ про виплату страхового відшкодування та здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування на підставі рахунку № 1019268 від 02.01.2015 року та кошторису витрат на ремонт транспортного засобу в розмірі 27 378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1919 від 20.02.2015 року.

З огляду на те, що з 19.02.2015 року зросли ціни на запасні частини і витратні матеріали, які необхідна для ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover», ТДВ «ОСОБА_1 Україна» на підставі Рахунку №1019268 від 30.03.2015 року, сплатило додаткову частину страхового відшкодування в розмірі 11550,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3884 від 20.04.2015.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Citroen Berlingo», д. н. АА 4132 РВ, застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» відповідно до Полісу № АІ/1393284. Таким чином, до ТДВ «ОСОБА_1 Україна» перейшло право на отримання від ПАТ «Страхова компанія «Скайд» компенсації шкоди, завданої власнику автомобіля «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ, у розмірі 38 928,50 грн.

3 метою досудового врегулювання спору, позивач направив відповідачу претензію за вих. № Н-299/03 від 31.01.2015 року про відшкодування шкоди в порядку регресу і Додаток до претензії №Н-299 за вих. №Н-1024/12 від 15.12.2015 року.

Однак Відповідач в добровільному порядку відшкодував лише 26 783,77 грн.

За першою претензією відповідач виплатив на 594,23 грн. менше, ніж було зазначено у Претензії вих. № Н-299/03 від 31.01.2015 року, мотивуючі це тим, що розмір виплати відповідач визначив на підставі Звіту №10387 від 05.02.2015 року, а не Рахунку №1019268 від 30.03.2015 року.

Другу частину страхового відшкодування в розмірі 11 550,50 грн. відповідач відшкодувати відмовився (Лист вих. №411К від 01.02.2016 року), мотивуючі це тим, що збільшення розміру страхового відшкодування відбулось внаслідок коливання курсу валют.

Враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку відмовився сплатити всю суму страхового відшкодування, позивач був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення частини страхової виплати у розмірі 12 144,73 грн., яка залишилась не відшкодованою відповідачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

ОСОБА_4 з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р., відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу відповідно до п. 2.3 Методики - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

Відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку, сума страхового відшкодування складає 26 783, 77 грн.

Втім, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 23.08.2011р. у справі №42/92, від 07.08.2012р. у справі №2/22, від 01.03.2011р. у справі №47/372 та у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.10.2015 № 01-06/1837/15.

ОСОБА_4 виконаних робіт №61622636 від 07.04.2015, складеного "Віннер АВТОМОТІВ", вартість ремонту автомобіля «Land Rover Range Rover», д. н. АА 0099 ТХ, становить 38 928,50 грн.

Як зазначалось вище, позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 38 928,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №1919 від 20.02.2015 та №3884 від 20.04.2015.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова ВСУ від 15.04.2015 року у справі №910/7163/14).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Втім, як вбачається з витягу з єдиної централізованої бази МТСБУ, у полісі № АІ 1393284 встановлена нульова франшиза.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, згідно зі ст. ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в межах суми 38 928,50 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування).

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього обов'язку здійснити виплату позивачу суми страхового відшкодування в розмірі 12 144,73 грн. чи доказів оплати вказаної суми, у звязку з чим, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 12 144,73 грн.

Судовий збір позивача, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Скайд» (07353, Київська обл., Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, буд. 4-А, офіс 3, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ОСОБА_1 Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-Г, ) - 12 144 (дванадцять тисяч сто сорок чотири) грн. 73 коп. витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 13.04.2016р.

Суддя О.В. Щоткін