ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Справа № 918/197/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс"

про стягнення коштів в сумі 13 596 грн. 83 коп..

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №14-94 від 18.04.2014 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №249 від 04.04.2016 р.

В судовому засіданні 04 квітня 2016 року, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс" (далі КП "Радивилівтеплосервіс", відповідач) про стягнення 4 378 грн. 16 коп. пені, 758 грн. 88 коп. 3% річних, 8 459 грн. 78 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 21 березня 2016 року позовну заяву №14/2-109 від 09.03.2016 р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/197/16, розгляд якої призначено на 04 квітня 2016 року.

29 березня 2016 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив №234 від 28.03.2016р. на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.38-47).

04 квітня 2016 року відповідачем подано через відділ канцелярії та документального забезпечення суду заяву про виправлення описки. (а.с.48, 50). Ухвалою суду від 04.04.2016 р. виправлено описку.

Представник позивача в судовому засіданні 04 квітня 2016 року позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні 04 квітня 2016 року представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2013 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі Продавець) та Комунальним підприємством "Радивилівтеплосервіс" (далі Покупець) укладено договір №1858/14-ТЕ-28 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), згідно якого Продавець зобов'язувався передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього Договору.

Згідно п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Крім цього п.п. 7.1. та 7.2. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором. ….. У разі невиконання Покупцем п.6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу.

Даний договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.п. 11Договору).

На виконання умов договору позивач поставив протягом січня-березня 2014 року та жовтня-грудня 2014 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 25, 097 тис. куб. м. на загальну суму 32 856 грн. 99 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, долученими до матеріалів справи (а.с.21-26).

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, проте порушив строки виконання зобов'язання.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач доводив, що розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у Договорі № 862/30 від 21.10.2014 року про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"), Договорі №631/375-В від 23.12.2015 р. про організацію взаєморозрахунків тому підстави для застосування положень 230 ч.1, 232 ч.6 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.549, ст. 625 ч.2 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) відсутні.

Судом встановлено, що 21.10.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Радивилівської районної державної адміністрації, Радивилівською районною державною адміністрацією, Комунальним підприємством "Радивилівтеплосервіс" та "НАК "Нафтогаз України" було укладено Договір № 862/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") та Договір №631/375-в від 23.12.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (а.с.41-42, 44-45).

За умовами зазначених Договорів сторони дійшли згоди погасити заборгованість відповідача за спожитий природний газ перед позивачем за договором від 13.12.2013р. №1858/14-ТЕ-28 у розмірі 24 293 грн. 50 коп., у тому числі податок на додану вартість 4 048 грн. 92 коп. та 7 902 грн. 60 коп., у тому числі податок на додану вартість 1 317 грн. 10 коп. за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, домовилися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору та перераховувати кошти наступній стороні, не мати одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору після виконання договору.

Договір набув чинності і державою профінансовано погашення заборгованості. Договір не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог.

Як встановлено судом, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

Уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Згідно платіжного доручення №3 від 26 листопада 2014 року (а.с.43) відповідачем здійснено повну оплату за поставлений природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 13.12.2013р. №1858/14-ТЕ-28 суму 24 293 грн.50 коп. та платіжного доручення від 29 грудня 2015 року (а.с.46) відповідачем здійснено повну оплату за поставлений природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 13.12.2013р. №1858/14-ТЕ-28 суму 7 902 грн. 60 коп..

Таким чином у позивача відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ст.549, ч.2 ст. 625 ЦК України, ч.1 ст.230, ч.6 ст.232 ГК України, нарахованих на суму, що були сплачені згідно Договорів про організацію взаєморозрахунків ( відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік.

Отже, для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ст.549, ч.2 ст. 625 ЦК України, ч.1 ст.230, ч.6 ст.232 ГК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Договорами про організацію взаєморозрахунків і відповідно до пункту 17 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст. 549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до зазначеної норми за прострочення відповідачем виконання зобов'язання по оплаті переданого у 2014 році природного газу, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 4 378 грн. 16 коп. пені, 758 грн. 88 коп. 3% річних, 8 459 грн. 78 коп. інфляційних втрат.

Оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у Договорах про організацію взаєморозрахунків, а тому відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне проведення Комунальним підприємством "Радивилівтеплосервіс" оплати за поставлений природний газ в межах суми, зазначеної в Договорах про організацію взаєморозрахунків.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного суду України у справі № 3-114гс14 від 30.09.2014р. та 3-23гс15 від 25.03.2015р..

Таким чином позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс" про стягнення 4 378 грн. 16 коп. пені, 758 грн. 88 коп. 3% річних, 8 459 грн. 78 коп. інфляційних втрат суд визнає безпідставними та необґрунтованими, а отже такими, що до задоволення не підлягають.

За наведених обставин, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2016 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

4- відповідачу рекомендованим (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. І. Франка, 2).