ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2016 Справа № 908/925/16

За заявою Приватного підприємства «Бэль» (м. Київ, Оболонська набережна, 11/2, офіс 4)

До особи, щодо якої необхідно вжити запобіжні заходи Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (69005, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А)

про вжиття запобіжних заходів до подання позовної заяви

Суддя Попова І.А.

Представники:

ПП «Бэль» ОСОБА_1, дов. від 23.02.2016 р.

ПрАТ «УАСК «АСКА» - ОСОБА_2, дов. № 270/17 від 08.04.2016 р.

ОСОБА_3, дов.

До господарського суду Запорізької області звернулося Приватне підприємство «Бэль» з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ПрАТ «УАСК АСКА».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.04.2016 р. заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні 11.04.2016 р.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник має підстави побоюватися, що існує реальна загроза черговому порушенню його прав з боку ПрАТ «УАСК АСКА» , оскільки на це вказують незаконні дії, а саме відмова у виплаті страхового відшкодування. Заявник просить накласти арешт на грошові суми в розмірі 4100320 грн., які належать ПрАТ «УАСК АСКА» в готівковому вигляді: в касах юридичної особи та її відокремлених підрозділах, розташованих на території України, та безготівкову вигляді: на поточному рахунку 48 у національній валюті в ПАТ «ПроКредитБанк», на поточному рахунку 265060100 в іноземній валюті в ПАТ «ПроКредитБанк» або на будь-яких рахунках в інших осіб, в тому числі і на рахунках Національного Банку України.

Особа, щодо якої необхідно вжити запобіжні заходи ПрАТ «УАСК АСКА» - просить відмовити в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів. У відзиві на позов вказує, що нормами Господарського процесуального кодексу України не встановлено такого виду вжиття запобіжних заходів, як накладення арешту на грошові кошти або суми. Також зазначає, що ПрАТ «УАСК АСКА», як страховиком не було порушено жодних умов договору страхування, оскільки було прийнято усі необхідні міри щодо розслідування авіаційної події та будь-які посилання заявника на начебто шахрайські дії з боку страховика не відповідають дійсним обставинам. Рішення ПрАТ «УАСК АСКА» про відмову у здійснення страхового відшкодування є абсолютно обґрунтованим та базується на висновках фахівців, що мають відповідні спеціальні знання. ПрАТ «УАСК АСКА» на даний час є однією із найбільших страхових компаній України, яка добросовісно виконує свої обовязки на ринку страхування та має стабільні фінансові показники, а отже, усі посилання, на начебто незадовільний фінансовий стан та шахрайські дії з боку страховиків є абсолютно необґрунтованими.

Заслухавши представників сторін, розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до наданого статтею 1 ГПК України права звертатися до господарського суду для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, статтею 43-1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено види запобіжних заходів, що включають в себе витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, повязані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб, а за пунктом 4 частини 1 статті 43-3 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини в обґрунтування необхідності вжиття таких заходів, що узгоджуються з приписами статті 43-1 цього Кодексу та підтверджуватися відповідними доказами.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів заявника та особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи, наявності звязку між конкретним видом запобіжних заходів та можливим предметом позовної вимоги, імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України, запобігання порушенню у звязку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, за змістом наведених норм, запобіжні заходи спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії; ці заходи забезпечують та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушенню права щодо вимоги, яка ще не оформлена у вигляді позову.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить застосувати запобіжні заходи у вигляді накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «УАСК АСКА» (при цьому, заявником не вказано можливого предмету позову), посилаючись виключно на існування загрози того, що невжиття таких заходів зробить неможливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів. Таким чином, за своєю правовою сутністю заява ПП «Бэль» є клопотанням про забезпечення позову, правові аспекти якого регулюються розділом Х Господарського процесуального кодексу України, а не застосуванням запобіжних заходів з метою збереження доказів.

Отже, підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

Також, пунктом 3 статті 43-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено в якості виду запобіжного заходу накладення арешту на майно. Арешт може бути накладений на будь-яке майно, зокрема й те, яке повязане із тим порушенням права або загрозою порушення, яке зазначено в заяві. Тобто, законодавець не обмежує кола речей, на які може бути накладено арешт. Але, зазначеною нормою не передбачено накладення арешту на грошові суми, як те унормовано у частині 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, що виключає їх (грошові суми) з обєктів арешту у випадку вжиття запобіжних заходів до подання позову в розумінні цього Кодексу. Тобто, накладення арешту на грошові кошти як запобіжний захід не допускається.

Щодо доводів заявника, що грошові кошти також є майном, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Гроші, відповідно до ст. 192 ЦК України, є платіжним засобом, та при цьому - обєктом цивільних прав (ст. 177 ЦК України).

З огляду на встановлене, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів до подання позову шляхом накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43-4, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ПП «Бэль» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя І.А. Попова