ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року Справа № 904/9212/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1247/14 від 26.10.2015р.; ОСОБА_2, довіреність №289/14 від 15.03.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №1109-01 від 09.11.2015р.; ОСОБА_4, керівник, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААБ №951634 від 21.11.2011р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства ІСТА-ЦЕНТР на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. по справі №904/9212/15

за позовом приватного акціонерного товариства ІСТА-ЦЕНТР, м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю ЕКО ТЕСТ, м. Дніпропетровськ

про стягнення попередньої оплати

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року приватне акціонерне товариство ІСТА-ЦЕНТР (далі ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ЕКО ТЕСТ (далі ТОВ ЕКО ТЕСТ) про стягнення попередньої оплати у розмірі 26 500, 00 грн. за договором №106013 від 08.08.2013р. на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, користуючись встановленим ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України принципом застосування аналогії закону (з урахуванням заяви від 03.12.2015р. №1453/14 про уточнення позовних вимог (а.с.98-103)).

21.12.2015р. позивач надав суду клопотання про визнання зобов'язань сторін за договором №106013 від 08.08.2013р. припиненими (а.с.127).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. по справі №904/9212/15 (суддя Ярошенко В.І.) у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що відсутнє порушення відповідачем строків виконання робіт з розробки та складання документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік згідно договору від 08.08.2013р. №106013; позивач має право вимагати від відповідача повернення попередньої оплати тільки у разі порушення останнім строків виконання робіт, тоді як строк виконання робіт по договору №106013 не настав, тому у позивача не виникло право звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача передплати; вимога про визнання зобов'язань сторін за договором від 08.08.2013р. №106013 припиненими не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. по справі №904/9212/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що господарський суд не дослідив укладений сторонами договір, наявні в матеріалах справи документи, неправильно визначився з характером спірних правовідносин, не застосував принцип аналогії закону та ст. 607 Цивільного кодексу України, в звязку з чим прийняв помилкове рішення.

В відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ЕКО ТЕСТ просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. по справі №904/9212/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно п. 12 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998р. №1218 (чинного станом на час виникнення спірних відносин), власники відходів, які здійснюють лише їх розміщення, до 1 квітня, а власники відходів, які утворюють та розміщують їх на своїй території, до 1 червня поточного року подають Мінприроди та відповідним дозвільним центрам заяви про одержання дозволу на розміщення відходів у наступному році. До заяви додаються: проект ліміту на утворення та розміщення відходів; відомості про склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини; довідка про нормативно допустимі обсяги утворення відходів; довідка про питомі показники утворення відходів; копії чинних договорів (контрактів) про передачу відходів іншим власникам; довідка про обсяги токсичних відходів та обсяги утворення, використання і поставку відходів як вторинної сировини і відходів виробництва за поточний рік; висновки санітарно-епідеміологічної експертизи щодо об'єктів поводження з відходами.

Пунктом 13 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів (чинного станом на час виникнення спірних відносин) встановлено, що Мінприроди, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації розглядають заяви і до 1 липня видають дозволи на розміщення відходів або надсилають власникам відходів повідомлення з викладенням причин відмови у видачі дозволів, встановлюючи термін повторного подання необхідних документів.

08.08.2013р. між ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР (замовник) та ТОВ ЕКО ТЕСТ (виконавець) укладено договір №106013, за умовами якого замовник доручає, а виконавець згідно вимог природоохоронного законодавства України виконує роботи та послуги за наступними видами робіт: проведення розробки та складання документації для отримання дозволів і лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік (п. 1.1 договору).

За п. 1.2 договору, замовник зобов'язується сплатити за узгодженою, договірною ціною виконані виконавцем роботи по визначенню джерел утворення відходів на умовах п. 1.1 цього договору.

В п. 2.1, п. 2.2, п. 2.3 договору сторони погодили, що виконавець виконує роботи згідно вимог природоохоронного законодавства України та п. 1.1 договору; замовник зобов'язується після виконання робіт п. 1.1 договору підписати акт виконаних робіт; після підписання акта виконаних робіт виконавцем та замовником роботи вважаються виконаними.

Відповідно п. 3.1 , п. 3.2 договору, розмір договірної ціни за виконані роботи п. 1.1 договору зазначено в додатку №1, що є невід'ємною частиною договору, з урахуванням ПДВ; розрахунок за виконані роботи здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця у розмірі передплати 50% згідно рахунку та 50% після підписання акта про виконані роботи, оплату здійснити протягом 5 банківських днів.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 07.08.2015р. (п. 6.1 договору).

Сторонами складено та підписано протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт на тему: Розробка та узгодження документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР на 2014 рік, з узгодженням їх у встановленому порядку, згідно якого договірна ціна складає 36 900, 00 грн. (додаток №1 до договору №106013).

На виконання умов договору позивач здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в загальному розмірі 26 500, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.02.2014р. №334 на суму 10 000, 00 грн., від 26.02.2014р. №358 на суму 5 000, 00 грн., від 31.03.2014р. №668 на суму 1 500, 00 грн., від 20.03.2014р. №560 на суму 10 000, 00 грн.

04.07.2014р. позивач отримав лист відповідача від 02.06.2014р. №02/06/03 про настання форс-мажорних обставин, у зв'язку з чим затримується подача документів у відповідні дозвільні центри.

27.08.2014р. позивач направив відповідачу лист №828/25 щодо повернення коштів у зв'язку з невиконанням договору і ненаданням послуг щодо проведення розробки та складання документації для отримання дозволів і лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік.

Відповідач передплату в розмірі 26 500, 00 грн. позивачу не повернув, що стало причиною звернення ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР з позовом до господарського суду.

Укладений сторонами договір від 08.08.2013р. №106013 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В договорі від 08.08.2013р. №106013 сторони не встановили строк виконання ТОВ ЕКО ТЕСТ робіт та послуг по проведенню розробки та складанню документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік.

Положеннями ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Докази звернення ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР до ТОВ ЕКО ТЕСТ з вимогою про виконання робіт та послуг за договором №106013 від 08.08.2013р. у певний строк чи негайно, докази надсилання вимоги в порядку приписів ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України в матеріалах справи відсутні, сторонами суду не надані.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно ч. 1 ст. 206 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 ст. 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Умовами договору від 08.08.2013р. №106013 передбачено строк дії договору до 07.08.2015р., при цьому конкретний строк виконання договору відповідачем не встановлено. Право сторін на розірвання договору в односторонньому порядку умовами договору також не передбачено.

06.11.2015р. ТОВ ЕКО ТЕСТ направлено на адресу ПрАТ ІСТА-ЦЕНТР лист №1105-01 від 05.11.2015р. з пакетом документації за договором №106013 та акт прийому-передачі документів, який позивачем не підписаний.

Відповідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Докази звернення до відповідача з пропозицією про зміну чи розірвання договору №106013, встановлення певного строку виготовлення та надання документації замовнику, надсилання повідомлення згідно припису ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України чи про відмову від договору, звернення до суду з позовом про зміну чи розірвання договору позивачем суду не надано.

Лист позивача №828/25 від 27.08.2014р. не можна розглядати в якості повідомлення про відмову від договору, враховуючи, по-перше, його зміст, а по-друге, відсутність доказів надсилання його на адресу відповідача.

Позивачем не надано суду докази порушення відповідачем строків виконання робіт та послуг за договором від 08.08.2013р. №106013.

Враховуючи, що умовами договору від 08.08.2013р. №106013 строк виконання зобовязання виконавцем не встановлено, вимог щодо надання послуг за договором від позивача не надходило, що відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України свідчить про те, що строк виконання зобов'язання за договором не настав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача передплати у розмірі 26 500, 00 грн. у зв'язку з простроченням виконання робіт.

Стосовно доводів скаржника слід зазначити наступне:

по-перше, щодо посилання позивача на обовязок відповідача по договору відповідно п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.1998р. №1218 Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів отримати дозвіл на розміщення відходів на 2014 рік у строк до 01.07.2014р., то в п. 13 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів встановлено обов'язок Мінприроди, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій щодо розгляду заяв на отримання дозволів на розміщення відходів, що не має відношення до строків виконання відповідачем робіт з розробки та складання документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік. Крім того, умовами договору від 08.08.2013р. №106013 встановлено обовязок виконавця щодо розробки та складання документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів, а не обов'язок відповідача отримати дозвіл на розміщення відходів у 2014 році;

по-друге, щодо посилання позивача на встановлення сторонами в договорі №106013 від 08.08.2013р. строків виконання робіт відповідно до вимог природоохоронного законодавства України, зокрема, Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, то за змістом п. 12 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів заява про одержання дозволу на розміщення відходів у 2014 році з відповідним пакетом документів повинна бути подана у строк до 01.06.2013р., тоді як договір №106013 на виконання робіт щодо розробки та складання документації для отримання дозволів та лімітів на утворення та розміщення відходів на 2014 рік був укладений сторонами 08.08.2013р. з терміном дії до 07.08.2015р. Пункт 18 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, відповідно якого ліміти на утворення та розміщення відходів встановлюються терміном на три роки і доводяться до власників відходів до 1 жовтня поточного року, також не встановлює строк виконання відповідачем зобовязання за договором №106013;

по-третє, щодо посилання скаржника на Закон України від 09.04.2014р. №1193-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру, яким внесено зміни до Закону України Про відходи та Закону України Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності щодо скасування необхідності одержання лімітів на утворення та розміщення відходів, у тому числі й погодження Мінприроди щодо небезпечних відходів та дозволів на розміщення відходів, у звязку з чим з 26.04.2014р. суб'єкти господарювання можуть провадити господарську діяльність без одержання лімітів на утворення та розміщення відходів та дозволів на розміщення відходів, то умовами договору не передбачено такої підстави припинення виконання зобовязань сторін за договором як внесення змін до законодавства чи скасування відповідних нормативних актів. Слід також зауважити, що навіть після набрання чинності Законом України від 09.04.2014р. №1193-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру позивач не надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору чи про відмову від договору у зв'язку з тим, що необхідність одержання документів дозвільного характеру скасовано. Постанова Кабінету Міністрів України від 03.08.1998р. №1218 Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016р. №118;

в четверте, щодо посилання позивача на прострочення відповідачем строку виконання робіт у зв'язку з закінченням строку дії договору, то зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України). Ці підстави наведено в ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України. Системний аналіз зазначених норм приводить до висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов'язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору. Отже, саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 24.06.2015р. по справі №3-192гс15);

в пяте, щодо клопотання позивача про визнання зобов'язань сторін за договором №106013 від 08.08.2013р. припиненими, то вимога не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, за своєю суттю є вимогою встановити юридичний факт, який може встановлюватись судом лише під час вирішення спору про право.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства ІСТА-ЦЕНТР, м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015р. у справі №904/9212/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В.Орєшкіна

(Повний текст постанови складений 08.04.2016р.)