донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.04.2016 справа №908/6172/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №24 від 18.03.2016р. ОСОБА_5, довіреність б/н від 16.03.2016р. ОСОБА_6, довіреність б/н від 16.03.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», м.Полтава
на рішення господарського суду Запорізької області
від09.02.2016р. (повний текст підписано 12.02.2016р.)
у справі№908/6172/15 (суддя Топчій О.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», м.Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», м.Дніпрорудне Запорізької області
простягнення 273353,75грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», м.Полтава, позивач, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», м.Дніпрорудне Запорізької області про стягнення 273353,75грн., які складаються з основного боргу в розмірі 218683,00грн. та 54670,75 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.02.2016р. (повний текст підписано 12.02.2016р.) у справі №908/6172/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем надані докази щодо оплати 218683,00грн. за товар, отриманий за додатковими угодами №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. до договору постачання скрапленого газу №246/Г від 15.01.2014р., які є предметом спору в даній справі. Позивачем не доведено наявність заборгованості, в рахунок якої відбулося зарахування на підставі п.2.7 договору №246/Г від 15.01.2014р. сплачених відповідачем 218683,00грн. А тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 218683,00грн. основного боргу. Оскільки термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків не перевищує 15 календарних днів (як визначено у п.4.4 договору), у задоволенні вимог щодо стягнення 54670,75грн. штрафу також відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

За твердженнями апелянта, товар, отриманий за додатковими угодами №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. до договору постачання скрапленого газу №246/Г від 15.01.2014р., не оплачений відповідачем. Скаржник зазначає, що здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» платежі від 09.06.2015р. на суму 22403,00грн., від 14.07.2015р. на суму 150000,00грн. та від 20.07.2015р. на суму 46280,00грн. на підставі п.2.7 договору були зараховані в погашення боргу по відвантаженню за додатковою угодою №11242 від 01.06.2015р. Апелянт наголошує, що судом не взято до уваги наявність первинних документів, що підтверджують відвантаження товару 01.06.2015р. на суму 221256,01грн. (на підставі додаткової угоди №11242 від 01.06.2015р. за видатковою накладною №11242 від 01.06.2015р.) та безпідставно прийнято повідомлення відповідача про те, що 01.06.2015р. відвантаження на суму 221256,01грн. не відбувалося.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.03.2016р. у справі №908/6172/15 (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.) було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 22.03.2016р.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянутий та долучений до матеріалів справи. На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень, з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

У відзиві відповідач стверджує, що зобовязання щодо оплати поставленого за додатковими угодами №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. товару виконані ним належним чином.

Стосовно поставки за додатковою угодою №11242 від 01.06.2015р. пояснив, що 01.06.2015р. фактично не здійснювалося відвантаження товару на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» на суму 221256,01грн., жодного первинного документу щодо названої поставки підприємство не підписувало, жодній фізичній особі повноважень на їх отримання не надавало.

В судовому засіданні 22.03.2016р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю Євростандарт-Автогаз підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Надав для огляду оригінали документів, а саме: видаткову накладну №11242 від 01.06.2015р. та товарно-транспортну накладну №7550 від 01.06.2015р. Як встановлено судовою колегією, на видатковій накладній підписи обох сторін засвідчені печатками підприємств. Оглянувши документи, судова колегія дійшла висновку про необхідність зобовязати позивача надати для долучення до матеріалів справи докази відображення здійснення господарської операції за зазначеною видатковою накладною в податковій звітності (податкову накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі виданих податкових накладних), а також належним чином засвідчені копії: вищезазначених видаткової накладної та товарно-транспортної накладної; довіреності на отримання матеріальних цінностей за зазначеною видатковою накладною.

Представники відповідача в судовому засіданні просили рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначили, що на видатковій накладній №11242 від 01.06.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю Пропан-Трейд печатку підприємства не ставило, факт поставки за зазначеною видатковою накладною заперечили.

Крім того, представники відповідача пояснили, що особа, яка підписала документи, ніколи не працювала на їх підприємстві. У зв'язку з цим, заявили клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме письмових свідчень щодо співробітників, які працювали на підприємстві 01.06.2015р.

У зв'язку з неналежним оформленням документів, судова колегія дійшла висновку про необхідність зобов'язати відповідача надати належним чином оформлені зазначені вище письмові свідчення.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на 12.04.2016р.

Позивачем надане клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії видаткової накладної №11242 від 01.06.2015р., яке судовою колегією задоволене.

На адресу суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів в порядку ст.38 ГПК України, а саме довідки відділення поштового звязку стосовно надходження на імя позивача поштових відправлень від відповідача та податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком 5 по кожній податковій декларації за період червень-грудень 2015р., січень 2016р.

У задоволенні зазначеного клопотання судова колегія відмовила з огляду на сукупність обставин, викладених в мотивувальній частині постанови.

Крім того, відповідачем надані додаткові пояснення та додаткові документи, які судовою колегією розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті повторного автоматизованого розподілу справи було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Марченко О.А.

Через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» надійшли додаткові пояснення та на вимогу суду надано податкову накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі виданих податкових накладних, як доказ відображення здійснення господарської операції за видатковою накладною №11242 від 01.06.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.04.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні 12.04.2016р. проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили рішення господарського суду залишити без змін.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

15.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» (далі - покупець) був укладений договір постачання скрапленого газу №246/Г (далі договір), за умовами якого постачальник зобовязується у відповідності з замовленням передавати партіями у власність покупцеві скраплений вуглеводневий газ марки СПБТ ДСТУ 4047-2001 та/або газ вуглеводневий скраплений марок Євро для двигунів внутрішнього згорання ТУ У 23.2-1:2010 (далі - товар), а покупець зобовязується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору та додаткових угод до нього.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кількість, асортимент, умови постачання, ціна товару та умови оплати вказуються в додаткових угодах, які є невідємними частинами договору.

Покупець оплачує товар за ціною та на умовах, встановлених постачальником в додаткових угодах до даного договору. В разі проведення поставки товару, не підписавши додаткової угоди у встановлений строк, на дану партію товару, покупець зобовязаний провести розрахунок на протязі 2 (двох) банківських днів з дати отримання товару (п.2.2).

Умовами п.2.3 договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (п. 2.3).

Згідно з п.2.4 в платіжних дорученнях про перерахування коштів обов'язково вказуються номер та дата договору, номер рахунку, найменування покупця, його код ЄДРПОУ та найменування товару.

Відповідно до п.2.7 договору, при наявності заборгованості перед постачальником за раніше відвантажений покупцю товар, платежі, що надходять на рахунок постачальника від покупця зараховуються в погашення існуючої заборгованості за попередні поставки товару (у порядку черговості) незалежно від указаного покупцем призначення платежу до повного погашення існуючої заборгованості.

Приписами п.3.3 договору передбачено, що відвантаження товару проводиться виключно уповноваженому довіреністю представнику покупця та після надання покупцем оригіналу довіреності на одержання товару, технічного паспорта на автомобіль і калібровочного паспорта на автотранспорт.

Сторони в п.3.7 погодили, що прийом-передача товару проводиться сторонами на підставі видаткових, товарно-транспортних накладних та чек-принтеру за участю уповноважених представників сторін.

Перехід ризиків випадкового знищення або випадкового пошкодження товару відбувається в момент передачі товару від постачальника до покупця. Моментом передачі товару за кількістю та якістю вважається дата підписання товарної та/або товарно-транспортної накладних та/або видаткових накладних на товар (обовязково підтверджується печаткою або штемпелем покупця) про їх отримання покупцем (п.3.8).

Відповідно до п.3.9 покупець зобовязаний надати постачальнику оригінал довіреності на отримання матеріальних цінностей (на право вчинення певними особами від імені покупця дій, повязаних з прийманням товару від постачальника, у тому числі з правом підпису накладних), шляхом підписання оригіналу довіреності, згідно зразка, наведеного у додатку №1 до цього договору та/або в момент передачі товару на кожну партію товару окремо.

Підписуючи накладні та приймаючи товар покупець підтверджує, що поставка товару відбулася на умовах попередньо узгоджених сторонами додатковою угодою на конкретну поставку щодо ціни, кількості, асортименту та умов постачання товару (п.3.10).

У випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобовязаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника (п.4.4).

За приписами п.9.6 договору постачальник зобовязаний протягом 10 календарних днів з моменту відвантаження товару направити рекомендованим листом на юридичну адресу покупця оригінали наступних документів у двох примірниках: додаткову угоду, товарну (видаткову) накладну, товаротранспортну накладну. Покупець протягом 5 календарних днів з моменту отримання від постачальника двох примірників оригіналів додаткової угоди, товарної (видаткової) накладної, товаротранспортної накладної зобовязаний направити рекомендованим листом на адресу постачальника належним чином оформлений один примірник зазначених документів.

Всі додаткові угоди, додатки, договори про внесення змін до даного договору є його невідємною частиною (п.9.9).

Пунктом 8.1 узгоджено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору. Закінчення строку дії договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання.

Якщо за 5 днів до закінчення строку дії договору, жодна із сторін не заявить про свої наміри розірвати даний договір, то він вважається пролонгованим на тих же умовах до 31.12.2015р. (п.8.2).

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств. Доказів розірвання договору сторонами не надано.

01.06.2015р. між сторонами була підписана додаткова угода №10220 до договору №246/Г від 15.01.2014р., згідно якої постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на суму 22403,00грн. з ПДВ. Пунктом 4 вказаної угоди визначено, що покупець здійснює оплату товару протягом 6 (шести) календарних днів з моменту відвантаження товару.

На виконання умов додаткової угоди позивач відповідно до видаткової накладної №10220 від 01.06.2015р. відвантажив газ на суму 22403,00грн.

За умовами підписаної сторонами додаткової угоди №13952 від 09.07.2015р. до договору №246/Г від 15.01.2014р., постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на суму 196280,00грн. із ПДВ. Відповідно до п.4 зазначеної додаткової угоди покупець здійснює оплату товару протягом 5 (п'ять) календарних днів з моменту відвантаження товару.

09.07.2015р. за видатковою накладною №13952 від 09.07.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» відвантажило Товариству з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» відповідний товар на суму 196280,00грн.

За твердженнями позивача, зазначений товар відповідачем оплачений не був, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення основного боргу у розмірі 218683,00грн. та 54670,75грн. штрафу за прострочення оплати товару.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків. Таким чином, відповідно до умов договору №246/Г від 15.01.2014р., між сторонами у справі виникли певні взаємні зобовязання.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов додаткової угоди №10220 від 01.06.2015р. до договору №246/Г від 15.01.2014р. та додаткової угоди №13952 від 09.07.2015р. до договору №246/Г від 15.01.2014р. позивач за видатковою накладною №10220 від 01.06.2015р. відвантажив товар на суму 22403,00грн. та за видатковою накладною №13952 від 09.07.2015р. відвантажив товар на суму 196280,00грн.

Вищевказаний товар був отриманий без зауважень та заперечень уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», про що свідчить підпис та печатка на видаткових накладних №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р., а також не оспорюється відповідачем.

Разом з тим, за твердженнями позивача, відповідач належним чином не виконав своїх зобовязань за договором в частині оплати отриманого газу за видатковою накладною №10220 від 01.06.2015р. на суму 22403,00грн. та за видатковою накладною №13952 від 09.07.2015р на суму 196280,00грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 218683,00грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжними дорученнями №501 від 09.06.2015р. на суму 22403,00грн., №519 від 14.07.2015р. на суму 150000,00грн. та платіжним дорученням №527 від 20.07.2015р. на суму 46280,00грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» перерахована оплата за скраплений газ, отриманий за договором №246/Г від 15.01.2014р.

Факт перерахування відповідачем 218683,00грн. за зазначеними платіжними дорученнями Товариством з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» не оспорюється. Разом з тим, за твердженнями позивача, він зараховує вказані суми на підставі п.2.7 договору в рахунок погашення попередньої заборгованості, яка виникла за несплачений товар, отриманий на підставі додаткової угоди №11242 від 01.06.2015р. за видатковою накладною №11242 від 01.06.2015р.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем надані докази щодо оплати 218683,00грн. за товар, отриманий на підставі додаткових угод №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. до договору постачання скрапленого газу №246/Г від 15.01.2014р., які є предметом спору в даній справі. Позивачем не доведено наявність заборгованості, в рахунок якої відбулося зарахування на підставі п.2.7 договору №246/Г від 15.01.2014р. сплачених відповідачем 218683,00грн.

Проте, з зазначеним висновком судова колегія не може погодитися з огляду на наступне.

01.06.2015р. між сторонами по справі була укладена додаткова угода №11242 від 01.06.2015р. до договору №246/Г від 15.01.2014р., згідно якої постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - оплатити та прийняти нафтопродукти: скраплений газ на загальну суму 221256,01грн. з ПДВ. Пунктом 4 вказаної угоди визначено, що покупець здійснює оплату товару протягом 8 (восьми) календарних днів з моменту відвантаження товару.

За видатковою накладною №11242 від 01.06.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» відвантажило Товариству з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» відповідний товар на суму 221256,01грн.

Позивачем в підтвердження отримання відповідачем товару за додатковою угодою №11242 від 01.06.2015р. на суму 221256,01грн. надано копію товарно-транспортної накладної №7550 від 01.06.2015р., в якій зазначено, що з боку покупця вантаж одержав Наливайченко.

Оскільки печатка підприємства покупця на зазначеній товарно-транспортній накладній відсутня, судова колегія критично оцінює зазначений документ в якості доказу отримання товару за додатковою угодою №11242 від 01.06.2015р. на суму 221256,01грн.

Разом з тим, для огляду в судовому засіданні 22.03.2016р. позивач надав додаткову угоду №11242 від 01.06.2015р. та видаткову накладну №11242 від 01.06.2015р. Зазначені документи підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Відповідач заперечив проти долучення цих документів до матеріалів справи.

Неможливість надання належним чином оформлених документів до суду першої інстанції позивач обґрунтував наступним.

На виконання умов п.9.6 договору,17.06.2015р. позивач направив на адресу відповідача зазначені вище додаткову угоду та видаткову накладну для підписання, згідно списку 502 ф.103 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих пріоритетних, наявного в матеріалах справи.

Однак, додаткова угода №11242 від 01.06.2015р. та видаткова накладна №11242 від 01.06.2015р., оформлені належним чином, на адресу позивача не повернулися. 21.08.2015р. на юридичну адресу відповідача цінним листом з описом було направлено вимогу про повернення первинної документації (вих.№165ю від 19.08.2015р.) та вимогу про сплату боргу. Опис вкладення до цінного листа зі штемпелем підприємства поштового звязку наявний в матеріалах справи.

Зазначені відомості також були викладені в письмових поясненнях, наданих господарському суду Запорізької області, однак не були враховані судом першої інстанції.

На момент подання апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» додаткову угода №11242 від 01.06.2015р. та видаткову накладну №11242 від 01.06.2015р., оформлені належним чином.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи, що ненадання позивачем до господарського суду додаткової угоди №11242 від 01.06.2015р. та видаткової накладної №11242 від 01.06.2015р. з підписами обох сторін та печатками обох підприємств, не залежало від нього, а стало причиною несвоєчасного повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», судова колегія приймає до уваги зазначені вище документи.

Пунктом 3.7 договору №246/Г від 15.01.2014 р. сторони погодили, що прийом-передача товару проводиться сторонами на підставі видаткової накладної, товарно-транспортних накладних та чек-принтеру за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до п.3.8 договору моментом передачі товару вважається дата підписання товарної та/або товарно-транспортної накладних та / або видаткових накладних (обовязково підтверджується печаткою або штемпелем покупця) про їх отримання покупцем.

Покупець зобовязаний надати постачальнику оригінал довіреності на отримання матеріальних цінностей (на право вчинення певними особами від імені покупця дій, повязаних з прийманням товару постачальника, у тому числі з правом підпису накладних) шляхом підписання оригіналу довіреності, згідно зразка та/або в момент передачі товару на кожну партію окремо (п. 3.9 договору).

Підписуючи накладні та приймаючи товар покупець підтверджує, що поставка товару відбулася на умовах попередньо узгоджених сторонами додатковою угодою на конкретну поставку, щодо кількості, асортименту та умов постачання товару (п. 3.10 договору).

Обовязок постачальника передати товар вважається виконаним в момент передачі товару та підписання накладної на товарну партію (п. 3.12 договору).

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, видаткова накладна у разі належного її оформлення та відповідності вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним обліковим документом, який фіксує та підтверджує господарську операцію і є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Видаткова накладна №11242 від 01.06.2015р. на суму 221256,01грн. підписана представниками обох сторін, без жодних зауважень, містить всі визначені законом обов'язкові реквізити, в тому числі необхідні відомості про продукцію, а також інформацію про дату та місце складання. Отже, за своїми ознаками видаткова накладна є первинним документом та підтверджує факт поставки продукції на загальну суму 221256,01грн.

Відповідач посилається на те, що накладна складена таким чином, що неможливо встановити фактичну кількість спірної поставки, місце поставки, осіб, які підписали відповідні накладні. Однак, невідповідність маси вантажу в товарно-транспортній накладній та видатковій накладній повязана з тим, що на підставі товарно-транспортної накладної №7550 здійснювалася поставка за двома видатковими накладними: №11242 від 01.06.2015р. та №10220 від 01.06.2015р.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_7 не міг підписати видаткову накладну з боку продавця, оскільки директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» на той час був ОСОБА_8, судовою колегією не приймається, оскільки не спростовує факт поставки товару.

Стосовно посилання відповідача на відсутність довіреності на отримання матеріальних цінностей, судова колегія зазначає, що відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.04.2015р. по справі №903/679/14.

Доводи відповідача про не відображення позивачем в податковому та бухгалтерському обліку реалізації скрапленого газу за видатковою накладною №11242 від 01.06.2015р. на суму 221256,00грн. судовою колегією не приймаються, оскільки позивачем на вимогу суду надано податкову накладну №1919 від 30.06.2015р., зареєстровану в Єдиному реєстрі виданих податкових накладних. Суд звертає увагу, що вищенаведена накладна є підтвердженням здійснення господарської операції позивача відповідно до вимог Податкового кодексу України. Отже, визнається судом, як належне та допустиме документальне підтвердження первинного бухгалтерського обліку.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи приписи п.4 додаткової угоди №11242 від 01.06.2015р., а також дату поставки товару (01.06.2015р.) покупець був зобовязаний оплатити товар в строк до 09.06.2015р. (включно).

Доказів оплати зазначеної продукції в строк, визначений додатковою угодою, Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжними дорученнями №501 від 09.06.2015р. на суму 22403,00грн., №519 від 14.07.2015р. на суму 150000,00грн. та платіжним дорученням №527 від 20.07.2015р. на суму 46280,00грн. відповідачем перерахована оплата за скраплений газ в загальному розмірі 218683,00грн.

Відповідно до п.2.7 договору, при наявності заборгованості перед постачальником за раніше відвантажений покупцю товар, платежі, що надходять на рахунок постачальника від покупця зараховуються в погашення існуючої заборгованості за попередні поставки товару (у порядку черговості) незалежно від указаного покупцем призначення платежу до повного погашення існуючої заборгованості.

Таким чином, здійснені відповідачем платежі від 09.06.2016р. на суму 22403,00грн, від 14.07.2015р. на суму 150000,00грн. та від 20.07.2015р. на суму 46280,00грн. на підставі п.2.7 договору були позивачем правомірно зараховані в погашення боргу по відвантаженню товару за додатковою угодою №11242 від 01.06.2015р.

Товар, отриманий на підставі додаткової угоди №10220 від 01.06.2015р. за видатковою накладною №10220 від 01.06.2015р. на суму 22403,00грн., враховуючи приписи п.4 додаткової угоди, мав бути оплачений відповідачем в строк до 07.06.2015р. (включно).

Враховуючи приписи п.4 додаткової угоди №13952 від 09.07.2015р., товар, отриманий на підставі видаткової накладної №13952 від 09.07.2015р. на суму 196280,00грн., мав бути оплачений відповідачем в строк до 14.07.2015р. (включно).

Товар, отриманий на підставі додаткових угод №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. за видатковими накладними №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р., не оплачений відповідачем. Доказів перерахування боргу в розмірі 218683,00грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» не надано.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми боргу є помилковими, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» боргу в розмірі 218683,00грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 54670,75грн. - штраф за прострочення покупцем оплати отриманого за додатковими угодами №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. товару.

За приписами статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що у випадку, якщо термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, покупець зобовязаний сплатити штраф у розмірі 25% від суми заборгованості, протягом 5 робочих днів із дня одержання відповідної письмової вимоги постачальника.

Враховуючи, що товар, отриманий на виконання додаткової угоди №10220 від 01.06.2015р. за видатковою накладною №10220 від 01.06.2015р. на суму 22403,00грн. мав бути оплачений відповідачем в строк до 07.06.2015р., а товар, отриманий на виконання додаткової угоди №13952 від 09.07.2015р. на підставі видаткової накладної №13952 від 09.07.2015р. на суму 196280,00грн., мав бути оплачений відповідачем в строк до 14.07.2015р., термін прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» вимогу про сплату заборгованості (претензію) (вих.№166ю від 19.08.2015р.). Докази направлення зазначеної претензії містяться в матеріалах справи.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» відправлення передане на зберігання 09.12.2015р. обєктом поштового звязку.

Враховуючи умови п.4.4 договору, відповідач впродовж пяти робочих днів мав оплатити штраф у розмірі 54670,75грн. Однак зазначена претензія була залишена без відповіді.

У звязку з цим, враховуючи прострочення покупцем проведення взаєморозрахунків більше ніж на 15 календарних днів, на підставі п.4.4 договору стягненню з відповідача підлягають 54670,75грн. штрафу.

Посилання відповідача на те, що сума 221256,01грн. за отриманий на підставі додаткової угоди №11242 від 01.06.2015р. товар не є предметом позову по справі, і, відповідно, суд не може виходити за межі позовних вимог, судовою колегією не приймається з огляду на наступне. У позовній заяві заявлена вимога про стягнення 273353,75грн. (сума основного боргу 218683,00грн.; 54670,75грн. штраф) на підставі видаткових накладних №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. На видаткову накладну №11242 від 01.06.2015р. на суму 221256,01грн. позивач посилається не як на підставу позову, а лише обґрунтовує нею зарахування сплачених позивачем сум в рахунок в погашення існуючої заборгованості за попередні поставки товару. Тобто, предмет позову (стягнення основного боргу 218683,00грн. та 54670,75грн. штрафу) та підстави позову (видаткові накладні №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р.) не змінювалися позивачем під час розгляду справи.

Відповідач також посилається на те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Це твердження є вірним, разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 218683,00грн. та штрафу в розмірі 54670,75грн. на підставі видаткових накладних №10220 від 01.06.2015р. та №13952 від 09.07.2015р. були предметом розгляду в суді першої інстанції і вони не змінювалися в суді апеляційної інстанції.

У додаткових запереченнях відповідач надає письмові пояснення своїх працівників, які були на робочому місці 01.06.2015р., про те, що в цей день поставка за видатковою накладною №11242 не здійснювалася. Однак, за наявності первинних документів ці пояснення судовою колегією не приймаються.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Запорізької області від 09.02.2016р. (повний текст підписано 12.02.2016р.) у справі №908/6172/15 скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішення господарського суду та задоволенням позовних вимог, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», м.Полтава на рішення господарського суду Запорізької області від 09.02.2016р. (повний текст підписано 12.02.2016р.) у справі №908/6172/15 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.02.2016р. (повний текст підписано 12.02.2016р.) у справі №908/6172/15 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз», м.Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд», м.Дніпрорудне Запорізької області про стягнення основного боргу у розмірі 218683,00грн. та 54670,75 грн. штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» (71630, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 38180943) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» (36009, Полтавська обл., м.Полтава, вул.Зіньківська, б.19-Б; ідентифікаційний код 37958775 ) основний борг у розмірі 218683,00грн., штраф у розмірі 54670,75грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4100,31грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пропан-Трейд» (71630, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 38180943) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євростандарт-Автогаз» (36009, Полтавська обл., м.Полтава, вул.Зіньківська, б.19-Б; ідентифікаційний код 37958775 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4510,34грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 позивачу;

1 - відповідачу;

1 до справи;

1 ГСЗО;

1 ДАГС