ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"11" квітня 2016 р.№ 916/907/16

Суддя Щавинська Ю.М., розглянувши позовні матеріали за вх. № 971/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області;

про визнання договору продовженим; визнання поліпшення та капітального ремонту будівлі та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, в якій просить суд визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 27.04.2012р., укладеним між нею та відповідачем продовженим на новий термін; визнати поліпшення та капітальний ремонт будівлі не житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 14 на суму 2 100 570,00 грн. такими, що були здійснені саме позивачем, а також зобов'язати відповідача зарахувати в рахунок орендної плати до вищевказаному договору поліпшення, які були виконані відповідачем на вищезазначену суму.

Відповідно до п.3.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині, і під які підпадає заява, що повертається.

Згідно п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження заявленого позову, зокрема, на підтвердження тих обставин, які безпосередньо вказані у ньому.

Відповідно ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів позивачем на підтвердження відправлення відповідачу позовної заяви з додатками надано лише фіскальний чек (копія чека), без опису вкладення в цінний лист, що в свою чергу не свідчить по здійснення будь-якого поштового відправлення, що є безумовною підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Натомість, доданий до позовної заяви фіскальний чек в копії у відповідності до вимог чинного законодавства не засвідчений належним чином.

Водночас, відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VІ.

Згідно до ч.1 ст.4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI, у редакції Закону України від 22.05.2015р. № 484-VIII, яка набрала чинності з 01.09.2015р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на день подання позову, ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру становить- 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378грн.), немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 378 грн.)

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивач у відповідності до приписів чинного законодавства за подання позову до суду повинен був сплатити судовий збір у сумі 4 134,00 грн.

Однак, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження сплати судового збору.

Пунктом 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд повертає позовну заяву без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі

З урахуванням викладеного, позовна заява відповідно до п. 3, п.4 та п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, підлягає поверненню без розгляду, яке не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п3,.4,6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява на на 7 арк. із доданими документами на 1 арк. та

Суддя Ю.М. Щавинська