ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2016 р. Справа№ 914/4181/15
Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П.,
при секретарі судового засідання Корчинському О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл», м. Київ,
про:відстрочку виконання рішення суду від 22.02.2016 р. в частині проведення демонтажу.
У справі
за позовом:Першого заступника військового прокурора Західного регіону України (м. Львів) в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:
позивач 1:Міністерства оборони України, м. Київ,
позивач 2:Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, м. Львів,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл», м. Київ,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕК-СУС ІНЖИНІРІНГ», м. Дніпропетровськ,
про:усунення перешкод у користуванні майном.

Представники:
прокурор:Бучко Р.В. посвідчення №033675 від 29.05.2015 р.,
стягувача 1:Шведа О.Б. представник (довіреність №220/183/д від 08.02.2016 р.)
стягувача 2:не з`явився,
боржника:Пелешко Б.В. представник (довіреність №242/16 від 17.02.2016 р.)
третьої особи:не з`явився.

Учасникам судового процесу, присутнім в судовому засіданні, роз`яснено їхні права та обов`язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).
Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про відстрочку виконання рішення суду від 22.02.2016 р. в частині проведення демонтажу.
Ухвалою суду від 04.04.2016 р. заяву прийнято до розгляду, розгляд такої призначено на 11.04.2016 р.
В судове засідання представник заявника (боржника) з`явився, вимоги за заявою підтримав. Зазначені вимоги обґрунтовує тим, що на даний час своєчасне виконання рішення суду в частині здійснення демонтажу обладнання базової станції вкрай ускладнене. Будівельні процеси під час демонтажу будівельних конструкцій, в тому числі базових станцій мобільного зв`язку в осінньо-зимово-весняний період вимагають додаткових організаційних затрат. Крім того, відсутність альтернативного місця куди б можна було перемістити телекомунікаційне обладнання зв`язку, яке підлягає демонтажу. Пошук та обладнання нового майданчика потребують значного часу, а відповідно до прогнозу від 21.03.2016 р. вимагає додаткового часу до вересня 2017 р. Також негайний демонтаж обладнання зв`язку призведе до погіршення та відсутності зв`язку в межах населених пунктів Давидів, Черепин, Милятичі, Товщів, Селисько із загальною кількістю населення 3245 чоловік. Тому заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду від 22.02.2016 р. в частині демонтажу обладнання зв`язку до вересня 2017 року включно.
05 квітня 2016 року до суду за вх. №14906/16 від представника боржника надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
В судове засідання прокурор з`явився, вимоги за заявою усно заперечив частково та повідомив наступне. Між сторонами у справі існують договірні відносини. Процес переукладення договорів розпочато ще три роки тому, за цей період частину договорів сторонами було переукладено, а частину ні. Чому саме стосовно оспорюваного договору сторонами не було досягнуто згоди прокурору не відомо, але для досягнення такої згоди та належного виконання рішення суду він частково заперечує щодо відстрочення рішення суду. Відтак повідомляє суд, що проти відстрочення рішення суду на період від 6 місяців до кінця поточного року заперечувати не буде, в іншому випадку, щодо більш тривалого періоду відстрочення рішення суду заперечує.
В судове засідання представник стягувача 1 з`явився, усно підтримав пояснення прокурора. Повідомив, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ст. 13 ЦК України). Крім того, звертає увагу суду на те, що задоволення прав громадянин не може бути підставою для порушення порядку використання державного майна. Відтак підтримує позицію прокурора щодо часткового задоволення заяви про відстрочення рішення суду від 22.02.2016 р. на строк від 6 місяців до кінця поточного року.
В судове засідання представник стягувача 2 та третьої особи не з`явились, причин неприбуття не повідомили, хоч були належно повідомлені про час, місце та дату розгляду заяви, про що свідчить копія реєстру вихідної кореспонденції, долучена до матеріалів справи, письмових пояснень не подали.
Вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ТзОВ «Лайфселл» усунути перешкоди в користуванні Міністерством оборони України та Квартирно-експлуатаційним відділу міста Львова нерухомим майном об`єктом (технічним майданчиком) військового містечка №5 у с. Давидів Пустомитівського району Львівської області шляхом демонтажу обладнання базової станції-ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку. Стягнуто з ТзОВ «Лайфселл» на користь Військовової прокуратури Західного регіону України 1.218,00 грн. судового збору.
На примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. видано накази від 18.03.2016 р. №914/4181/15.
01 квітня 2016 року боржник звернувся до суду з заявою вх. №1891/16 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області в частині проведення демонтажу. Свої вимоги за заявою обґрунтовує наступним.
На даний час рішення суду в частині повернення сплаченого позивачем судового збору виконано повністю в добровільному порядку. В частині здійснення демонтажу обладнання базової станції є вкрай ускладненим цілим рядом обставин. Перш за все заявник посилається на відсутність його вини в тому, що договір оренди не підписаний, адже боржником вжито всіх заходів для підписання такого договору. Процес укладення договору оренди по об`єктах Міністерства оборони України є надзвичайно складний і довготривалий, а вина ТзОВ «Лайфселл» у тому, що договір оренди не підписано відсутня.
Будівельні процесу під час демонтажу будівельних конструкцій, в тому числі базових станцій мобільного зв`язку вимагають додаткових організаційних затрат. Здійснення будівельно-монтажних робіт з демонтажу металевих та залізобетонних конструкцій саме по собі є важким та трудомістким процесом, що повинен бути здійсненим згідно з правилами техніки безпеки на будівництві, правил будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів та з дотримання інших норм.
02 березня 2016 року боржник звертався з листом №53 до ТзОВ «Укртауер» з проханням надати дані, на які існуючі об`єкти ТзОВ «Укртауер» можна розмістити обладння в межах населених пунктів : с. Давидів, с. Черепин Пустомитівського району Львівської області. А також у випадку відсутності таких об`єктів, повідомити чи планується спорудження несучих конструкцій під телекомунікаційне обладнання в заданому районі.
11 березня 2016 року листом №02/11-03/16 ТзОВ «Укртауер» надало відповідь заявнику про відсутність об`єктів в межах зазначених населених пунктів, на яких можна було б розмістити обладнання. Крім того, пошук та будівництво баштових споруд на поточний рік не заплановано.
Відсутність альтернативного місця, куди б можна було перемістити телекомунікаційне обладнання зв`язку, яке підлягає демонтажу, враховуючи конкретне місце розміщення та умови, без шкоди обладнанню та зв`язку, відповідно до прогнозу від 21.03.2016 р. (який долучено до матеріалів справи) вимагає додаткового часу орієнтовно до вересня 2017 року включно.
10 березня 2016 року Командир військової частини НОМЕР_1 звернувся з листом-зверненням до ТзОВ «Лайфселл» з проханням забезпечити якісний рівень покриття у військовому містечку №5 с. Давидів, у зв`язку з тим, що в там проживають військовослужбовці та члени їх сімей, які користуються послугами мобільного зв`язку та інтернету оператора «Лайфселл».
15 березня 2016 року ТзОВ «Лайфселл» звернулось до ТзОВ «НЕК-СУС Інжинірінг» з листом щодо проведення робіт по демонтажу несучих конструкцій та обладнання базової станції із технічного майданчика військового містечка №5, що в с. Давидів Пустомитівського р-н. Львівської обл.
ТзОВ «НЕК-СУС Інжинірінг» листом від 18.03.2016 р. №8-03/16 направило заявнику відповідь з долученим кошторисом витрат на проведення таких робіт, без врахування переносу обладнання зв`язку на новий об`єкт розміщення, на загальну вартість робіт 63.821,24 грн.
Для належного проведення робіт по демонтажу обладнання зв`язку без заподіяння шкоди існуючій інфраструктурі зв`язку, необхідно планово його демонтувати з перенесенням на заздалегідь облаштоване нове місце. Відповідно до прогнозу виконання робіт по демонтажу телекомунікаційного обладнання на це необхідно не менше 19 місяців. Тому заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду від 22.02.2016 року в частині демонтажу обладнання зв`язку до вересня 2017 року включно.
Прокурор проти вимог заявника заперечив частково та повідомив наступне. Між сторонами у справі існують договірні відносини. Процес переукладення договорів розпочато ще три роки тому. За цей період декілька договорів сторонами було переукладено, інші - ні. Чому саме стосовно оспорюваного договору сторонами не було досягнуто згоди прокурору не відомо, але для досягнення такої згоди та належного виконання рішення суду він частково підтримує заяву боржника щодо відстрочення рішення суду, проте повідомляє, що заявник просить відстрочити на надто тривалий строк. Відтак, підтримує таку заяву, якщо рішення суду буде відстрочено на строк від 6 місяців та не дальше 31 грудня 2016 року (кінець поточного року).
Міністерство оборони України (стягувач 1) позицію прокурора підтримує. Повідомляє, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ст. 13 ЦК України). Крім того, звертає увагу суду на те, що задоволення прав громадянин не може бути підставою для порушення порядку використання державного майна. Відтак підтримує позицію прокурора щодо часткового задоволення заяви про відстрочення рішення суду від 22.02.2016 р. на строк від 6 місяців до кінця поточного року.
При постановленні ухвали суд виходив з наступного.
Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції України).
Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.
З правового аналізу наведеної норми вбачається, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо ( п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).
Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).
Таким чином, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарським судами із дотримання балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. Господарські суду повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватись розумного строку відстрочки.
Статтею 3 Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18.11.2003 р. передбачено, що сфера телекомунікацій є складовою частиною галузі зв`язку України, а телекомунікації є невід`ємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах.
Беручи до уваги наведене, та враховуючи надані заявником докази того, що негайний демонтаж обладнання зв`язку призведе до погіршення та відсутності зв`язку в межах населених пунктів Давидів, Черепин, Милятичі, Товщів, Селисько. Крім того, негайний демонтаж такого обладнання призведе до відсутності можливості використання зв`язку «Лайфселл» та може потягнути порушення прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах.
Враховуючи диспозитивність норм Господарського процесуального кодексу України щодо повноважень суду при відстрочці виконання рішення, ухвали, постанови, зміні способу та порядку їх виконання; враховуючи необхідність дотримання балансу інтересів сторін; беручи до уваги те, що ТзОВ «Лайфселл» добровільно виконало рішення суду в частині стягнення 1218,00 грн. судового збору; враховуючи те, що боржником виконано всі умови для переукладення договору оренди, тобто відсутня вина заявника; суд вважає, що заява ТзОВ «Лайфселл» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі №914/4181/15, підлягає до часткового задоволення. Виконання рішення щодо демонтажу обладнання базової станції-ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку відстрочити по 31 грудня 2016 року.
Враховую наведене, керуючись статтями 32, 33, 34, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі №914/4181/15 задовольнити частково. .
2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.02.2016 р. у справі №914/4181/15 в частині усунення перешкод в користуванні Міністерством оборони України та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Львова нерухомим майном об`єктом (технічним майданчиком) військового містечка №5 у с. Давидів Пустомитівського району Львівської області шляхом демонтажу обладнання базової станції-ретранслятора з рухомого (мобільного) зв`язку до 01 січня 2017 року.
3. В задоволенні решти вимог за заявою відмовити.

Суддя Трускавецький В.П.