КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р. Справа№ 910/31040/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Канайло В.В., дов. від 02.02.2016 б/н,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Будкомсервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 (підписане 09.02.2016)

у справі №910/31040/15 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Будкомсервіс»

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

про скасування рішення №129/01-р/к

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК Будкомсервіс» (далі - ТОВ «ДК Будкомсервіс», або позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Київське міське територіальне відділення АКУ, або відповідач) про скасування рішення №129/01-р/к у справі №118-01/07.15 від 10.09.2015 про накладення штрафу в сумі 68 000 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 у справі №910/31040/15 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем пропущено строк, встановлений ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на оскарження рішення Київського міського територіального відділення АКУ від 10.09.2015 №129/01-р/к.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції посилається на пропущення ТОВ «ДК Будкомсервіс» строків на оскарження рішення відповідача. Проте, даний висновок є хибним, оскільки апелянт своєчасно звернувся до суду з позовними вимогами про скасування рішення відповідача, а саме 06.11.2015 зареєстрував в канцелярії суду відповідний позов. Однак, судом першої інстанції 10.11.2015 було винесено ухвалу про повернення позовної заяви, в зв'язку з чим скаржник після отримання ухвали про повернення подав відповідний позов повторно, тобто строки на оскарження оспорюваного рішення не пропущено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2016 відновлено ТОВ «ДК Будкомсервіс» пропущений строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі №910/31040/15, розгляд справи призначено на 13.04.2016. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

Доказом належного повідомлення сторін про час і місце розгляду апеляційної скарги є повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвали суду від 25.03.2016) - 28.03.2016 (позивачу), - 31.03.2016 (відповідачу), долучені до матеріалів справи.

06.04.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 13.04.2016 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дат та час його проведення повідомлений належним чином.

Враховуючи, що Київське міське територіальне відділення АКУ належним чином повідомлене про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без його участі, з метою дотримання вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, встановлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів (ч.1 ст.3 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Стаття 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачає, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення АКУ від 10.09.2015 №129/01-р/к «Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», ТОВ «ДК Будкомсервіс» визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території міста Києва, де розташований будинок за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 118, який знаходиться на балансі (обслуговуванні) товариства, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За наведене вище порушення на ТОВ «ДК Будкомсервіс» накладено штраф у розмірі 68 000 грн та зобов'язано позивача припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом вжиття заходів щодо встановлення (затвердження) тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинку за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 118, який знаходиться у експлуатації (обслуговуванні) товариства, згідно з Порядком формування тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Тобто, вказаний строк є присічним та відновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення надіслано позивачу листом від 16.09.2015 № 26-01/3137 та отримано останнім 18.09.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №017.

Відтак, перебіг строку для оскарження рішення закінчився 18.11.2015.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся з позовом до суду 08.12.2015, тобто з пропуском встановленого на оскарження рішення строку.

Не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України (п. 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 №15).

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення адміністративної колегії від 10.09.2015 у справі №129/01-р/к Київського міського територіального відділення АКУ оскаржено позивачем до господарського суду з пропуском присічного двомісячного строку, передбаченого ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції 10.11.2015, в порядку ст.63 ГПК України, було винесено ухвалу про повернення позовної заяви, а тому строк на оскарження оспорюваного рішення не пропущено, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що за загальним правилом повернення первісно поданої позовної заяви не зупиняє ні перебігу позовної давності, ані присікального двомісячного строку, передбаченого ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи викладене вище, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених у апеляційні скарзі заперечень, з огляду на наявні у справі докази та встановлені судом обставини, доводи апелянта спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Будкомсервіс» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 у справі №910/31040/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/31040/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай