ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВЖИТТЯ ЗАПОБІЖНИХ ЗАХОДІВ

"13" квітня 2016 р.№ 916/948/16

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Андрущенко С.В.

За участю представників сторін:

Від заявника: ОСОБА_1 (згідно ордеру № 077152 від 11.04.2016р.);

Від боржника: не з'явився;

розглянувши заяву компанії KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. до POSEIDON SHIPPING LIMITED про вжиття запобіжних заходів, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2016р. KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів (вх.№4-9/16) щодо POSEIDON SHIPPING LIMITED, відповідно до якої просить суд накласти арешт на судно "Melwill", ІМО №9412323, під прапором держави Молдова, заборонивши його вихід з акваторії Одеського морського порту, та залишення акваторії ВСП Судноремонтна верф "Україна" Одеського порту.

Як вбачається з заяви, KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. зазначає, що Компанія КСС BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STL (Туреччина) на замовлення компанії POSEIDON SHIPPING LIMITED (Беліз) виконала поставку фарби та інших лакофарбових виробів на судно "Melwill", IMO № 9412323, під прапором держави - Молдова для проведення його ремонту з відстрочкою платежу 60 днів - до 21.06.2015 року.

Заявник зазначає, що 22 квітня 2015 року лакофарбові вироби були поставлені на судно "Melwill", IMO №9412323, під прапором держави - Молдова, що підтверджується накладною (delivery note).

Більше 10 місяців компанія POSEIDON SHIPPING LIMITED обіцяла здійснити оплату, але на день звернення до суду із даною заявою, заборгованість компанії POSEIDON SHIPPING LIMITED (Беліз) за поставлену фарбу та лакофарбові покриття, які були використані для ремонту m/v "Melwill", IMO № 9412323, перед заявником так і не погашена та становить 21 092,44 $ дол. США.

Судно "Melwill", IMO № 9412323, прапор держави - Молдова, станом на момент звернення до суду, перебуває на території України в Одеському морському порту, в акваторії ВСП Судноремонтна верф "Україна" Одеського порту, але на цьому тижні, планується його вихід з порту в зв'язку з закінченням ремонту, та Судно покине територію України.

Враховуючи викладене, та те, що є наявність обставин, які свідчать про виникнення у заявника права морської вимоги, а як наслідок виникнення права на арешт судна „Melwill" ІМО №9412323, (прапор держави Молдова), з урахуванням тривалого часу несплати POSEIDON SHIPPING LIMITED заборгованості за поставку фарбових виробів для ремонту судна, та достовірність того, що судно вийде з Одеського морського порту й покине територіальні води України, що вказує на ймовірність в подальшому утруднення виконання судового рішення за умови подання заявником відповідного позову і стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.04.2016р. заяву KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. про вжиття запобіжних заходів прийнято до розгляду.

Розглянувши заяву компанії KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. та дослідивши документи, подані на її підтвердження, проаналізувавши нижченаведені положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.16 Господарського процесуального кодексу України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна.

За положеннями п.п. к п.1 ч.1 ст.1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року (далі - Конвенція), ратифікованої згідно Закону України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" №3702-VI від 07.09.2011р. „морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються.

Згідно ст.2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10 Конвенції, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1. Судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним. Якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв'язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна. (ч.ч.1, 3, 4 ст.3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року).

Судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 Кодексу торговельного мореплавства України, під час перебування судна в морському порту України (ч.ч.1, 2 ст.41 Кодексу торговельного мореплавства України).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.42 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога, зокрема, у зв'язку з постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його.

З огляду на те, що держава Молдова, де зареєстровано судно, не є договірною державою Конвенції, слід зазначити, що ч.2 ст. 8 Конвенції передбачається, зокрема, що судно, що ходить під прапором держави, яка не є договірною державою Конвенції, може бути арештовано в межах юрисдикції будь-якої з договірних держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у ст. 1 Конвенції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Конвенції морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із наступних пунктів: (k) поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування.

Як вбачається з матеріалів заяви, Компанія КСС BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STL (Туреччина) на замовлення компанії POSEIDON SHIPPING LIMITED (Беліз) виконала поставку фарби та інших лакофарбових виробів на судно "Melwill", IMO № 9412323, під прапором держави - Молдова для проведення його ремонту з відстрочкою платежу 60 днів - до 21.06.2015 року.

Вказані відомості, зокрема підтверджуються доданою до заяви товарною накладною від 22.04.2015р., попереднім інвойсом, відвантажувальним інвойсом від 15.04.2015р., товарно-транспортною накладною №000068 від 21.04.2015р. та митною декларацією від 21.04.2015р.

Проте, в порушення взятих на себе зобовязань з оплати поставленого товару компанія POSEIDON SHIPPING LIMITED у встановлений строк не розрахувалась.

Як вбачає із роз друків з електронної пошти наданої представником заявника, останнім неодноразово направлялись електронні листи з вимогою про погашення заборгованості, проте будь-якої відповіді та/або дії на вказані листи боржником здійснено не було.

Відповідно до ч.1 ст.43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб (ч.1 ст.43-2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5, 6 ст.43-4 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про вжиття запобіжних заходів розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи. Про вжиття запобіжних заходів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначає обрані запобіжні заходи, підстави їх обрання, порядок і спосіб їх виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копії ухвали надсилаються заявнику та особі, щодо якої мають бути вжиті запобіжні заходи, негайно після її винесення. У разі винесення ухвали за участю заявника без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, негайно після її виконання. У разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ст.43-6 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно після внесення застави в повному розмірі.

Враховуючи викладене, та те, що судом встановлено наявність обставин, які свідчать про виникнення у заявника права морської вимоги, а як наслідок виникнення права на арешт судна "Melwill" (m/v "Melwill", IMO № 9412323), посилання на тривалу несплату компанією POSEIDON SHIPPING LIMITED за поставлені матеріали для проведення ремонту судна, що вказує на ймовірність в подальшому утруднення виконання судового рішення за умови подання заявником відповідного позову.

Керуючись ст. 43-1, 43-4,43-6, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Компанії KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. від 12.04.2016р. за вх. ГСОО №4-9/16 про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на судно задовольнити.

2. Накласти арешт на судно "Melwill" (m/v "Melwill", IMO № 9412323 під прапором держави Молдова) яке належить Компанії POSEIDON SHIPPING LIMITED, заборонивши його вихід з акваторії Одеського морського порту.

Стягувач: Компанія KCC BOYA SANAYI ve TICARET LTD.STI. (3100, Cad. №: 3107, Gebze/Kocaeli, Turkey; ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Боржник: Компанія POSEIDON SHIPPING LIMITED (Belize, Marina Towers, Suite 303 Newton Barracrs, Belize City, Belize).

Ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала дійсна для предявлення до виконання у строк, передбачений ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження.

Ухвала набрала законної сили 13.04.2016р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку передбаченому господарським процесуальним законодавством.

Відповідно п.1 ст. 43-9 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання заявником відповідної позовної заяви у строк, встановлений ч. 3. ст. 43-3 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи припиняються.

Суддя Ю.О. Зайцев