номер провадження справи 34/133/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2016 Справа № 908/3945/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 15.02.2016 р.; від відповідача (заявника) ОСОБА_2, довіреність № б/н від 04.01.2016 р.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич (вих. б/н від 21.03.2016р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015р. у справі № 908/3945/15,

за позовом: Приватного підприємства Драг (69063, АДРЕСА_1, скорочено ПП Драг);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич (72252, Запорізька область, Веселівський район, с. Білоріцьке, пров. Молодіжний, буд. 1-А, скорочено ТОВ Агрофірма Славутич);

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2016 р. до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич надійшла заява (вих. б/н від 21.03.2016р.), в якій відповідач у справі просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 до 30.07.2016 р.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич посилається на наступні обставини. На сьогоднішній день у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич наявні обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду в повному обсязі. Відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич протягом 2013-2014 років зазнало впливу несприятливих агрометеорологічних умов, які спричинили значні пошкодження посівів сільськогосподарських культур, що підтверджується висновками Торгово-промислової палати від 25.09.2013 року та 26.09.2014 р. Відповідач вказує на те, що збитки, понесені в звязку з форс-мажорними обставинами відповідача в 2013-2014 роках, призвели до загрози банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич та до того, що більше двох років були відсутні кошти на рахунках підприємства. Крім того, відповідач зазначив, що ним було сплачено суму основного боргу за даним рішенням в розмірі 72960,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 453 від 09.09.2015 р., тільки після збору урожаю 2015 року. В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015р. у справі № 908/3945/15, відповідач зазначає, що відповідно до Плану виробництва та фінансового забезпечення агровиробництва за період осінь 2015 року-весна 2016 року, сума коштів, отриманих від реалізації урожаю має скласти 18317759,00 грн. Таким чином, відповідач вказує на те, що оскільки підприємство планує в червні 2016 року почати збір врожаю озимих культур, отримані кошти після реалізації продукції будуть направленні на виконання рішення суду.

В звязку з вищевикладеним, на думку відповідача, зазначені вище обставини унеможливлюють виконання рішення суду вчасно.

14.04.2016 р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич надійшли пояснення № б/н від 13.04.2016 р. на заяву відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України, відповідно до яких позивач у справі просить суд відмовити в задоволенні даної заяви з огляду на наступне. Позивач зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів того, що на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич відсутні кошти для сплати позивачеві 3% річних, втрат від інфляції та суми судового збору, або відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до наданого заявником ОСОБА_3 звіту за 2015 рік вбачається, що відповідач має дебіторську заборгованість, яка на кінець звітного періоду збільшилась з 27700,00 грн. до 164000,00 грн. На думку позивача, за рахунок зазначеної вище дебіторської заборгованості відповідач має можливість покращити своє фінансове становище. Позивач вказує на те, що відповідно до ОСОБА_3 звіту за 2015 рік непокритий збиток Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич зменшився з 4249,2 тис грн. до 3921,1 тис грн., що свідчить на думку позивача про покращення фінансового становища заявника, а чистий прибуток підприємства склав 740,5 тис грн. Позивач зауважує, що банківська довідка станом на 12.01.2016 р., додана відповідачем до матеріалів заяви, не відображає стан банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич на час розгляду заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні 14.04.2016 р. підтримав заяву, висловив пояснення в обґрунтування своєї позиції та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 14.04.2016 р. заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених в поясненнях № б/н від 13.04.2016 р. та просив відмовити в задоволенні заяви відповідача.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши представлені в обґрунтування заяви докази, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" на користь Приватного підприємства "Драг" 72960 грн. 00 коп. основного боргу, інфляційні витрати у розмірі 45745 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 3807 грн. 91 коп., 2450 грн. 29 коп. судового збору.

02.04.2015 р. судом видано відповідний наказ про примусове стягнення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.10.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - постанова) передбачено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Пленум Вищого господарського суду України в п. 7.1.1. постанови від 17.10.12. N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначив, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приймаючи до уваги, той факт, що зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" з виконання умов Контракту № 19 від 24.04.2013 р. прострочено вже більше двох років, відстрочення судового рішення ще на три місяці призведе до невиправданого затягування виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Таким чином, при розгляді заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 на три місяці, судом враховуються можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але суд також враховує такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Тяжкий фінансовий стан боржника не звільняє його від належного виконання зобовязань перед кредитором, не робить неможливим виконання рішення суду.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів та відповідних гарантій виконання рішення господарського суду Запорізької області 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 до 30.07.2016 р.

Відповідно до норм ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник не надав суду ніяких документальних доказів які б підтверджували обставини згідно з вимогами ст. 121 ГПК України та належних доказів того, як відстрочка виконання рішення сприятиме його виконанню.

Керуючись ст. ст. 33, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.08.2015 р. у справі № 908/3945/15 залишити без задоволення.

Суддя А.О.Науменко