КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. Справа№ 910/19775/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Бабич О.Д. - за дов.

від відповідача-1: Дорошенко О.С. - за дов.

від відповідача-2: Трохлюк А.М. - за дов.

від відповідача-3 та третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015

у справі №910/19775/15 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс»

до 1) Київської міської ради;

2) Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

3) Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Підприємство побутового обслуговування виробничо-комерційної фірми «Лагуна» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про визнання недійсним рішення, визнання права користування земельною ділянкою, зобов'язання виконати договір та припинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі, відповідач або КМР), Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, відповідач-2), Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (далі, відповідач-3 або Київзеленбуд) про визнання недійсним рішення Київської міської ради №175/1040 від 04.03.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.03.2008 № 78-6-00528, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №433/3267 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально - побутового, торговельно - розважального, культурного, готельно - офісного, спортивно - оздоровчого комплексу по вул. Прирічній у Оболонському районі місті Києва»; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» права користування земельною ділянкою загальною площею 16,44 га (кадастровий номер - :78:215:0084) на вулиці Прирічній у Оболонському районі місті Києва на умовах Договору оренди земельної ділянки від 26.03.2008, який зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №78-6-00528; зобов'язання Київської міської ради виконувати Договір оренди земельної ділянки від 26.03.2008, який зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №78-6-00528; зобов'язання Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинити будь-які дії (необхідні організаційно-правові заходи) щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 26.03.2008, який зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №78-6-00528; зобов'язання Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» припинити будь-які дії (організаційно-правові заходи) щодо оформлення права користування земельною ділянкою загальною площею 16,44 га (кадастровий номер - :78:215:0084) на вулиці Прирічній у Оболонському районі місті Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від №175/1040 від 04.03.2015 Київська міська рада порушила права позивача, як орендаря, оскільки договір оренди землі достроково може бути розірваний лише за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків за договором. Однак, приймаючи вказане рішення, відповідач-1 не врахував, що позивач використовував та використовує спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, жодних умов договору оренди не порушував, у зв'язку з чим спірне рішення КМР підлягає визнанню недійсним. Решта позовних вимог є похідними від вимоги про визнання недійсним вказаного рішення КМР та спрямовані, як зазначає позивач, на уникнення порушення права позивача щодо користування спірною земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 залучено до участі у справі Підприємство побутового обслуговування виробничо-комерційної фірми «Лагуна» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів (далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 у справі №910/19775/15 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Київської міської ради №175/1040 від 04.03.2015 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.03.2008 № 78-6-00528, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №433/3267 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально - побутового, торговельно - розважального, культурного, готельно - офісного, спортивно - оздоровчого комплексу по вул. Прирічній у Оболонському районі місті Києва».

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» право користування земельною ділянкою загальною площею 16,44 га (кадастровий номер - :78:215:0084) на вулиці Прирічній у Оболонському районі місті Києва на умовах Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. за реєстровим номером 785, та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 28.03.2008 за №78-6-00528 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Присуджено до стягнення з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» судовий збір у розмірі 2 436,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем-1 порушено вимоги чинного законодавства щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Київська міська рада звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 у справі №910/19775/15 та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

За твердженнями скаржника судом першої інстанції не було взято до уваги тієї обставини, що позивачем не виконано умови пункту 8.4. Договору оренди, а саме: не завершено забудови земельних ділянок в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку. Відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті свідчить про невиконання позивачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням.

Як зазначає апелянт, чинне земельне законодавство не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформлюється прийняттям рішення у встановленому порядку.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Київської міської ради у справі №910/19775/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 18.02.2016 та зобов'язано апелянта до дня розгляду справи надати суду підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Представник позивача 16.02.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги КМР відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники відповідачів -1, -3 та третьої особи у судове засідання 18.02.2016 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача-2 заявив у судовому засіданні, призначеному на 18.02.2016, усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 клопотання представника відповідача-2 про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 10.03.2016, зобов'язано повторно апелянта надати суду підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У судовому засіданні, призначеному на 10.03.2016, представник відповідача-1 повідомив, що на виконання вимог ухвал суду від 16.01.2016 та 18.02.2016 про надання підтвердження зарахування судового збору за подання апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України Київська міська рада звернулася до Територіального управління ДСА України в місті Києві про надання довідки, але на даний час відповідь ще не отримана.

Представник третьої особи у судове засідання 10.03.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача та відповідачів подали у судовому засіданні 10.03.2016 клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 29.03.2016.

29.03.2016 представник відповідача-1 надав суду довідку про підтвердження зарахування надходжень від сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 29.03.2016, вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третьої особи про дату, час і місце проведення судових засідань по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Представник позивача у судових засіданнях проти доводів, викладених відповідачем-1 у апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів у судових засіданнях підтримували доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити повністю.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, рішенням Київської міської ради від 01 жовтня 2007 року № 433/3267 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально-побутового, торгівельно-розважального, культурного, готельно-офісного, спортивно-оздоровчого комплексу на вул. Прирічній у Оболонському районі м. Києва» затверджено, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально-побутового, торгівельно-розважального, культурного, готельно-офісного, спортивно-оздоровчого комплексу на вул. Прирічній у Оболонському районі м. Києва та передано останньому за умови виконання п.7 цього рішення у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку загальною площею 16,44 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально-побутового, торгівельно-розважального, культурного, готельно-офісного, спортивно-оздоровчого комплексу на вул. Прирічній у Оболонському районі м. Києва, в тому числі: площею 15,68 га за рахунок земель житлово - громадської забудови, площею 0,76 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На підставі вищезазначеного рішення Київської міської ради 26.03.2008 між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. за реєстровим номером 785, та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 28 березня 2008 року за №78-6-00528 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі, Договір).

Згідно умов пункту 1.1. Договору орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 за №433/3267 за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором.

Згідно пункту 3.1. Договору його укладено на 10 років.

Відповідно до пункту 2.1. Договору об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Прирічна в Оболонському районі м. Києва; розмір - 164 406 кв.м., в т.ч. 36 589 кв.м. в межах прибережних захисних смуг; цільове призначення отриманої в оренду земельної ділянки - будівництво, експлуатація та обслуговування житлового, соціально-побутового, торгівельно-розважального, культурного, готельно-офісного, спортивно-оздоворовчого комплексу; кадастровий номер - :78:215:0084.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов'язана з цільовим призначенням земельної ділянки.

Пунктом 8.4. Договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний, зокрема, завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 11.4., 12.2. Договору він може бути розірваний за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, в порядку, встановленому законом. У разі невиконання орендарем умов цього Договору та обов'язків, передбачених законодавством України, Договір може бути достроково розірваний.

Доказів визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 26.03.2008 №78-6-00528, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс», або його окремих положень суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.03.2015 Київською міською радою прийнято рішення №175/1040 «Про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.03.2008 №78-6-00528, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно - будівельний альянс» (далі, рішення КМР №175/1040; том 1, а.с. 30-31), згідно якого, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» не виконано пункт 8.4. договору оренди земельної ділянки від 28.03.2008 №78-6-00528, а саме, з моменту державної реєстрації цього договору будівництво не розпочато, чим порушено строки забудови земельної ділянки, а також зважаючи на чисельні звернення жителів Оболонського районну проти забудови прибережної смуги житлового масиву Оболонь та зеленої зони міста Києва, Київська міська рада вирішила, зокрема:

«1. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.03.2008 №78-6-00528, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» на підставі рішення Київської міської ради від 01.10. 2007 №433/3267 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового, соціально-побутового, торгівельно-розважального, культурного, готельно-офісного, спортивно-оздоровчого комплексу на вул. Прирічній у Оболонському районі м. Києва»;

2. Внести зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, включивши до переліку озеленених територій загального користування м. Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам (таблиця 2), земельну ділянку площею 16,44 га на вулиці Прирічній у Оболонському районі міста Києва;

3. Київському комунальному об'єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити всі необхідні організаційно-правові заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою площею 16,44 га (кадастровий номер :78:215:084) на вулиці Прирічній в Оболонському районі м. Києва.

4. Виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації):

4.1. Здійснити всі необхідні організаційно-правові заходи щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 28.03.2008 №78-6-00528, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс»».

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначив, що рішення КМР №175/1040 прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а саме положень щодо розірвання договору у судовому порядку, у зв'язку з чим вказане рішення має бути визнане недійсним.

Заперечуючи проти задоволення позову, скаржник у апеляційній скарзі наголошує на тому, що позивачем було порушено пункт 8.4. Договору оренди, зокрема, не розпочато забудову земельної ділянки, що свідчить про невиконання позивачем умов Договору щодо використання землі за цільовим призначенням та є підставою для його розірвання в односторонньому порядку за рішенням КМР.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» у частині визнання недійсним рішення КМР №175/1040, а доводи скаржника не приймає до уваги враховуючи наступне.

Згідно з частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар земельної ділянки зобов'язаний, зокрема, приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Пунктом 8.4. Договору оренди передбачено, зокрема, що орендар зобов'язаний завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку.

Відповідно до пункту 12.2. Договору оренди договір може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем умов цього Договору та обов'язків, передбачених законодавством України.

У пункті 2.20. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що при вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (пункт «а» частини 1 статті 143 Земельного кодексу України).

Згідно з пунктом 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі». Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Разом з тим, слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Отже, підставою для розірвання договору є саме використання орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором, а не той факт, що будівельні роботи не було розпочато.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі №910/16306/13 та від 01.04.2015 у справі №910/1753/14.

У матеріалах справи відсутні будь-які вказівки, попередження позивача з питань використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, або акт перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства. Крім того, в матеріалах справи відсутній акт про не проведення будівельних робіт на земельній ділянці, складений Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Також, колегія суддів звертає увагу на відсутність виготовленої на виконання умов пункту 8.4. Договору проектної документації на будівництво, затвердженої в установленому порядку, та, відповідно, визначеного строку, в який орендар мав завершити забудову земельної ділянки. Водночас, згідно статті 18 Закону України «Про оренду землі» та пункту 3.1. Договору строк його дії - до 28.03.2018.

Відповідачами під час розгляду справи у суді не було надано суду доказів, які б свідчили, що орендар використовує земельні ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, не своєчасно сплачує орендну плату, здійснює без згоди орендодавця відчуження права користування земельною ділянкою третім особам або іншим чином порушує умови договору, що є підставою для дострокового розірвання договору за рішенням суду.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що умовами Договору оренди взагалі не передбачено можливості дострокового розірвання договору в односторонньому порядку за рішенням КМР.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем-1 порушено вимоги чинного законодавства щодо розірвання договорів оренди земельних ділянок, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пункт 1 рішення Київської міської ради №175/1040 від 04.03.2015 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо пункту 2 оскаржуваного правочину, яким Київська міська рада, зокрема, вирішила внести зміни до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, включивши до переліку озеленених територій загального користування м. Києва, що відповідають типологічним ознакам та планувальним вимогам, спірну земельну ділянку, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування та громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче середовище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, оскільки судом встановлена відсутність у відповідача-1 підстав для розірвання спірного Договору оренди, внесення змін до Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затверджених рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381, шляхом включення до переліку озеленених територій загального користування м. Києва спірної земельної ділянки є безпідставним, а пункт 2 рішення КМР незаконним.

Окрім того суд зазначає, що пункти 3 та 4 оскаржуваного рішення Київської міської ради, якими зобов'язано Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити організаційно-правові заходи щодо оформлення прав користування спірною земельною ділянкою та зобов'язано Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити всі необхідні організаційно-правові заходи щодо зняття з реєстрації спірного договору оренди, за своєю суттю мали стати послідовними діями відповідних органів внаслідок розірвання договору оренди земельної ділянки, яке за висновками суду є безпідставним, а тому вказані пункти також є незаконними.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З огляду на встановлені обставини справи та умови укладеного Договору оренди, оскільки Рішення Київської міської ради від №175/1040 від 04.03.2015 прийнято із порушенням норм чинного законодавства і на момент його прийняття Київською міською радою не враховано законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс» як законного користувача земельної ділянки площею 16,44 га на вулиці Прирічній в Оболонському районі міста Києва, що призвело до порушення його права користування земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для визнання оскаржуваного рішення Київської міської ради недійсним.

Крім того, колегія суддів вважає, що КМР, приймаючи рішення №175/1040 від 04.03.2015, здійснила непропорційне втручання у право позивача на мирне володіння майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Отже, безпідставне розірвання КМР Договору, згідно якого позивач отримав спірну земельну ділянку в оренду, та подальше позбавлення його права користування цим майном є неприпустимим.

Оскільки підтвердженням виникнення у позивача права оренди земельної ділянки площею 16,44 га в межах, визначених кадастровим номером земельної ділянки :78:215:0084 на вулиці Прирічній в Оболонському районі м. Києва, зокрема, є договір оренди земельної ділянки від 26.03.2008, який у зв'язку з визнанням судом недійсним рішення Київської міської ради №175/1040 від 04 березня 2015 про його розірвання є діючим, колегія суддів зазначає про наявність у позивача на даний час права оренди спірної земельної ділянки, а відтак, про наявність підстав для визнання за позивачем права користування земельною ділянкою площею 16,44 га на вулиці Прирічній в Оболонському районі м. Києва в межах визначених кадастровим номером земельної ділянки :78:215:0084 та задоволення позовних вимог у цій частині, що відповідає передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу України способам захисту прав та законних інтересів позивача.

З приводу позовних вимог позивача про зобов'язання Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинити будь-які дії щодо зняття з реєстрації спірного договору оренди та зобов'язання Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» припинити будь-які дії щодо оформлення прав користування спірною земельною ділянкою колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1.2. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174 (чинного, на момент проведення державної реєстрації Договору оренди) державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі з зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою автоматизованої системи державного земельного кадастру.

Згідно пункту 2.1. вказаного Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель обмінний файл на земельну ділянку разом з технічною документацією на дану земельну ділянку подається реєстратору для заповнення реєстраційної картки та внесення даних про земельну ділянку в державний реєстр земель за допомогою автоматизованої системи державного земельного кадастру.

Як свідчать матеріали справи, Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в Книзі записів реєстрації договорів оренди землі Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації від 28.03.2008 №78-6-00528.

Відтак, у відповідності до приписів чинного на час укладення Договору законодавства, яке визначало порядок ведення державного реєстру земель, дана земельна ділянка та право користування (оренди) нею позивачем зареєстровано в державному реєстрі земель.

У зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 Законом України «Про Державний земельний кадастр» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» створено єдиний Державний земельний кадастр.

Згідно п.п. 4, 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру ведення Державного земельного кадастру здійснює Держземагентство та його територіальні органи, до складу яких входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Крім того, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими.

У відповідності до статті 17 Земельного кодексу України та статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до статей 9, 122 Земельного кодексу України розпорядження землями комунальної власності віднесено до компетенції Київської міської ради.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) не здійснює повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності, в тому числі, зняття з реєстрації та поновлення реєстрації договору оренди земельної ділянки комунальної власності, у зв'язку із чим в діях відповідача-2 відсутні ознаки будь - яких порушень прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельний альянс», а тому вимога позивача до відповідача-2 про зобов'язання припинити дії щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Архітектурно-будівельний альянс» до Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» про зобов'язання припинити будь-які дії щодо оформлення права користування спірною земельною ділянкою, оскільки рішення КМР від 04.03.2015 №175/1040, пунктом 3 якого зобов'язано відповідача-3 здійснити заходи щодо оформлення права користування спірною земельною ділянкою, визнано судом недійсним, а у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачем-3 вчинялись реальні дії, спрямовані на оформлення такого права та які б порушували права позивача щодо користування спірною земельною ділянкою.»

Стосовно заявлених позивачем у позовній заяві вимог про зобов'язання Київської міської ради виконувати Договір оренди земельної ділянки від 28.03.2008 № 78-6-00528 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно предмету Договору орендодавець за актом - приймання передачі передає, а орендар приймає в оренду визначену цим Договором земельну ділянку площею 16,44 га на вулиці Прирічній в Оболонському районі м. Києва в межах, визначених кадастровим номером земельної ділянки :78:215:0084.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечувалось, що спірна земельна ділянка була передана орендарю в строкове платне користування (оренду) згідно підписаного сторонами Договору акту приймання - передачі земельної ділянки від 28.03.2008. Доказів зворотної передачі орендованої земельної ділянки від орендаря орендодавцеві матеріали справи не містять, тобто на час прийняття судового рішення у даній справі земельна ділянка фактично із користування орендаря не вибувала.

Водночас, обов'язки орендодавця за договором визначені пунктом 8.2. Договору.

Натомість, колегія суддів зазначає, що позивачем не визначено в позовній заяві, які саме дії (обов'язки орендодавця) за спірним Договором оренди відповідач-1 не виконує та які повинен вчинити, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині судом було правомірно відмовлено з підстав їх недоведеності та необгрунтованості.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Київської міської ради є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 у справі №910/19775/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 у справі №910/19775/15 залишити без змін.

Матеріали справи №910/19775/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко