РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2016Справа №910/1871/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг»
До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова»
простягнення 1 718,70 грн/
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Гупал О.Є., представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про стягнення страхового платежу в розмірі 1 668,25 грн. за договором добровільного страхування ризиків пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 01.10.2014 №19996. Також позивачем нараховано до стягнення 16,80 грн. - 3% річних та 33,65 грн. - інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору добровільного страхування ризиків пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 01.10.2014 №19996 щодо обов'язку повернути частину страхового платежу.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 15.03.2016 та 29.03.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 24.02.2016, 31.03.2016.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи та те, що відповідач завчасно належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Нова" (страховик), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (страхувальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" (повірений страховика) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №19996, (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням Страхувальником та/або Експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров'ю та/або майну Потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров'ям і працездатністю застрахованих осіб.

Додатком №1 до Заяви про страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів до Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №19996 від 01.10.2014 Сторони узгодили перелік наземних транспортних засобів.

Пунктом 13.1 Договору встановлено, що період дії Договору - будь-який із зазначених у Розділі 1 Договору проміжків часу, протягом якого Страховик несе зобов'язання за Договором, за умови отримання Страховиком (на розрахунковий рахунок ТОВ «Грас Савуа України», , п/р 2665 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614) від Страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені в Розділі 1 Договору.

TOB «Грас Савуа Україна» на основі пунктів 3.2 та 3.3 «Договору доручення» №В9/01.08.12 від 01 серпня 2012 року зобов'язаний протягом (одного) робочого дня з дати отримання страхової премії перерахувати її на розрахунковий рахунок Страховика.

Днем виконання зобов'язань Страхувальника по сплаті страхової премії вважається день надходження платежу в повному обсязі на поточний рахунок чи в касу ТОВ «Грас Савуа Україна».

В пункті 2 Розділу 1 Договору, передбачений порядок та строки внесення суми страхового платежу, а саме частина страхового платежу в сумі 10 097,65 грн., за період страхування з 17 жовтня 2014 року до 16 жовтня 2015 року, повинен бути сплачений Позивачем до 31 жовтня 2014 року.

На підставі виставленого ТОВ «Грас Савуа Україна» рахунку-фактури №2013 від 02.10.2014, платіжним дорученням №17411 від 30 жовтня 2014 року Позивач здійснив оплату страхового платежу по Договору в сумі 10 097,65 грн.

Згідно Додаткової угоди №1 від 01.11.2014 до Договору, Сторони домовились збільшити страхову суму по застрахованих транспортних засобах, та було погоджено про доплату Позивачем страхового платежу в сумі 4 125,32 грн.

Даний страховий платіж в сумі 4 125,32 грн. було зараховано на підставі підписаної між Позивачем та Відповідачем Угоди №3 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.11.2014.

Згідно умов Угоди про взаємозалік Відповідач мав заборгованість перед Позивачем по виплаті страхового відшкодування, а Позивач зобов'язаний був сплатити Відповідачу страхові платежі, тобто частину страхового платежу в сумі 4 125,32 грн. було сплачено шляхом взаємозаліку.

Згідно з п. 12.2 розділу 12 Договору якщо інше не зазначено в Розділі 1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань Страховика діє протягом проміжків часу, зазначених у Розділі 1 Договору як "періоди дії Договору", за умови сплати Страхувальником сум страхових платежів у терміни, зазначені у Розділі 1 Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 997 ЦК України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Дію Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або Страховика. (п.12.4 розділу 2 Договору).

Згідно з п.12.5 розділу 12 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Листом №1908/06 від 25.06.2015 Страхувальник повідомив Страховика про припинення дії Договору. Дана Вимога була надіслана 26.06.2015 Страхувальником на адресу Страховика та отримана Страховиком 01.07.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №381.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу 01.10.2014 №19996 припинив свою дію з 12.08.2015.

Відповідно до пп.12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором. Якщо вимога Страхувальника обумовлена порушенням Страховиком умов Договору, останній повертає Страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Проте, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" суму страхового платежу не повернуло, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір страхування.

За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 4 ст. 997 ЦК України передбачено, що якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат.

Аналогічні приписи містить норма ч. 4 ст. 28 Закону України "Про страхування", відповідно до якої у разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено раніше, судом встановлено, що договір, відповідно до вимог п. 12.5 Договору припинив свою дію з 12.08.2015, то у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" виникло зобов'язання з повернення страхового платежу, в порядку п. 12.4.1 Договору в розмірі 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з 13.08.2015 по 16.10.2015 (65 календарних днів) дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Оскільки факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, в частині повернення страхового платежу, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 1 668,25 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення 3 % річних в сумі 16,80 грн та 33,65 грн - інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Оскільки в даному випадку обов'язок відповідача з повернення страхового платежу виник у зв'язку з припиненням Договору, а не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, відсутні правові підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних в розмірі 16,80 грн та інфляційних втрат в розмірі 33,65 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м. Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м. Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ) 1 668 (одну тисячу шістсот шістдесят вісім) грн. 25 коп. основного боргу та 1 337 (одну тисячу триста тридцять сім) грн. 56 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

У решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.04.2016

Суддя І.І. Борисенко