ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2016 року Справа № 922/323/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівАкулової Н.В., Мележик Н.І.,
перевіривши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 10.03.2016
у справі№ 922/323/16 господарського суду Харківської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Килими України"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про"
провизнання недійсним договору та усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Подана до Вищого господарського суду України касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Крім того, постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Відповідно до п. 1.3 цієї Інструкції, її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, та обов'язкові для виконання ними.

Відповідно до п. 3.8 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно доданої до касаційної скарги квитанції № 5823/з51 судовий збір сплачено заявником 25 березня 2016 року з призначенням платежу "судовий збір за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України, сим.зв.254, Код виду пл.101, Код бюд.кл. 22030104". Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаної квитанції не містить відомостей про те, по якій справі та на який судовий акт були сплачені кошти. За таких обставин подана квитанція не може вважатись належним доказом сплати судового збору у даній справі.

Керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 922/323/16 повернути скаржнику.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Акулова

Н. Мележик