ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2016р. Справа№ 914/319/16

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства ВіЕС Банк, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства Шива, м.Львів

про: стягнення 17 784,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 452 614,25 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довіреність б/н від 14.12.2015р.); ОСОБА_3 представник (Довіреність б/н від 23.12.2013р.);

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства ВіЕС Банк, до відповідача ОСОБА_1 підприємства Шива, про стягнення 17 784,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 452 614,25 грн.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.02.2016р.

22.02.2016р. від відповідача до канцелярії суду поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із відрядженням повноважного представника.

23.02.2016р. від представника позивача поступила Довідка №10-3/2915 від 22.02.2016р. про те, що станом на даний час у провадженні господарських судів України або інших органів, які в межах своєї компетенції вирішують спір немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, та немає судових рішень цих органів.

Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2016р. позовні вимоги підтримав.

Ухвалою суду від 23.02.2016р. розгляд справи відкладено на 17.03.2016р.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.03.2016р. вимог ухвал суду не виконав, просив суд розгляд справи відкласти для проведення звірки взаємних розрахунків.

В судовому засіданні 17.03.2016р. оголошено перерву до 24.03.2016р.

24.03.2016р. від позивача поступило клопотання (вх.№12601/16 від 23.06.2016р.) про долучення додаткових доказів.

Від відповідача 24.03.2016р. поступило клопотання (вх.№12630/16 від 24.03.2016) про витребування доказів, а саме витребувати у ПАТ ВіЕс Банк детальний розрахунок ціни позову з урахуванням в тому числі положень п. 1.9.1 та розділу 9 кредитного договору № KU018029 від 27.07.2012р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2016р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.03.2016р. проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 24.03.2016р. оголошено перерву до 05.04.2016р.

04.04.2016р. від позивача поступило клопотання про долучення додаткових доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.04.2016р. заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою подання акту звірки.

В судовому засіданні 05.04.2016р. представники позивача проти клопотання відповідача про оголошення перерви заперечили.

Представник відповідача заявив клопотання про продовження строку вирішення спору з метою подання акту звірки та виконання вимог ухвал суду.

Суд розглянув подані відповідачем клопотання та вирішив їх задоволити.

В судовому засіданні 05.04.2016р. оголошено перерву до 08.04.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 08.04.2016р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач в судове засідання 08.04.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, проте, направив відзив на позовну заяву (вх. №15368/16), в якому просив відмовити в позові частково, оскільки, за розрахунком відповідача позивач завищив суму заборгованості на 423,12 доларів США. Також відповідачем подано до суду клопотання (вх. №1999/16) про призначення судової економічної фінансово-кредитної експертизи з метою встановлення обґрунтованості розрахунків позивача щодо нарахування процентів по кредиту.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

27 липня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № КU 018029, згідно якого позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 2 630 000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 26 липня 2019 року.

22 грудня 2015 року господарським судом Львівської області порушено провадження у справі №914/4284/15 про визнання банкрутом ОСОБА_1 підприємства «ШИВА».

ПАТ «ВіЕс Банк» звернулося до господарського суду Львівської області з вимогами до ОСОБА_1 підприємства «Шива» в процедурі банкрутства Кредитним договором № КU 018029від 27.07.2012р. станом на день відкриття провадження у справі про банкрутство її загальному розмірі 69 315 027,25 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 43 667 925,72 грн.; заборгованість по процентах - 3 212 093,87грн.; нарахована пеня - 10 498 003,35 грн.

За період з моменту відкриття провадження у справі до 01 лютого 2016 року відповідач продовжує користуватися кредитними коштами.

Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що проценти - це встановлена банком плата за користування кредитом, яка визначається у річному обчисленні, нараховується на суму кредиту, що перебуває в користуванні позичальника та сплачується позичальником у валюті кредиту, до моменту повного повернення кредиту, в терміни/строки та в розмірі, передбачені кредитним договором.

Згідно п. 1.10 Розділу 1 Кредитного договору, індекс 3М LIBOR означає Лондонську міжбанківську ставку для кредитів строком на три місяці у доларах США, що розрахована Британською банківською асоціацією і яка діяла за два банківських дні перед останнім Банківським днем кварталу, що передує кварталу, в якому здійснюється перегляд (встановлення) значення 3М LIBOR. Ставка 3М LIBOR переглядається у перший календарний день кожного календарного кварталу і є незмінною протягом поточного календарного кварталу. Розмір ставки 3М LIBOR визначається на підставі інформації, отриманої з відкритих джерел, в тому числі з повідомлень Національного банку України та інформаційного агентства «Reuters». Поточне значення 3М LIBOR оприлюднюється вищезазначеними організаціями, а також на веб-сторінці Банку. При цьому Позичальник має право звернутися до Банку з запитом про надання інформації щодо розміру ставки 3М LIBOR за цим кредитним договором. На виконання вимог ст. 1056-1 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що розмір процентів за користування траншами, наданими в доларах США, не може бути більшим, ніж 12 процентів річних.

Оскільки вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за період з 22 грудня 2015 року по 01 лютого 2016 року виникли у позивача після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, тому дані вимоги відповідно до норм ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» повинні вирішуватися в позовному провадженні.

Заборгованість розрахована позивачем станом на 02 лютого 2016 року.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № КU 018029 від 27.07.2012р., ТзОВ Компанія К-ІНВЕСТ звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 17 784,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 452 614,25 грн.

Відповідач заперечив проти позовних вимог частково, зазначивши, що використовуючи ставку 3М LIBOR при здійсненні перевірки правильності розрахунку, відповідачем виявлено завищення позивачем суми заборгованості відповідача на 423,12 доларів США.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору № КU 018029 від 27.07.2012р., у звязку із чим набули взаємних прав та обовязків.

Згідно визначення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.3 ст.346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до умов договору, позивач зобовязувався надати кредит, а відповідач здійснити погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі.

Як узгоджено сторонами, дату остаточного повернення кредиту визначено 26 липня 2019 року.

Поданими позивачем та долученими до матеріалів справи копіями документів підтверджено, що позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

22 грудня 2015 року господарським судом Львівської області порушено провадження у справі №914/4284/15 про визнання банкрутом ОСОБА_1 підприємства «ШИВА».

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Клопотання відповідача про судової економічної фінансово-кредитної експертизи з метою встановлення обґрунтованості розрахунків позивача щодо нарахування процентів по кредиту та заперечення відповідача про завищення позивачем розрахунку суми заборгованості на 423,12 доларів США суд відхиляє, оскільки перевіривши ставку 3М LIBOR, позивач правильно провів розрахунок, а відповідач допустив арифметичні помилки.

Пункт 2 ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає, що пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим законом.

Частиною 5 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Пунктом 4 частини 8 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що: «Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, документально підтвердженими і такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4-3, 33, 35, 43, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Шива (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, ідентифікаційний код 19358632) на користь Публічного акціонерного товариства ВіЕС Банк (79066, м. Львів, вул. Зубрівська, 38, ідентифікаційний код 23270044) 17 784,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 452 614,25 грн. та 6789,21 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 12.04.2016р.

Суддя Ділай У.І.