ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2016 р. Справа № 925/2082/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Петрик І.О. за участю представників: позивача -ОСОБА_1 особисто , ОСОБА_2 за довіреністю, відповідача - Махаринець В.І. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Черкаського міського району електричних мереж про припинення протиправних дій відповідача та стягнення 4329,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов в якому позивач просить:

- припинити дії відповідача, які порушують право позивача на гарантоване отримання електроенергії а саме, припинити наступні наміри і незаконні дії монополіста ПАТ"Черкасиобленерго" в особі Черкаського міського району електричних мереж:

- на розірвання Договору на енергопостачання № 2255 від 20.09.2004;

-на тимчасові відключення кіосків споживача ОСОБА_1 від енергопостачання;

-відшкодувати споживачу ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 4329,50 грн., заподіяну відповідачем внаслідок незаконного відключення її кіоску, розташованого у АДРЕСА_1, від системи енергопостачання.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що відповідач вчиняє протиправні дії направлені на розірвання договору на енергопостачання № 2255 від 20.09.2004, укладеного сторонами та беспідставно відключає торгівельні кіоски, що є її власністю позивача, від енергопостачання, що в свою чергу призвело до завдання їй майнової шкоди.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю з підстав, названих у ньому.

Відповідач у письмовому відзиві на позов та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили. Заперечення вмотивовані тим, що за позивачем обліковувалась заборгованість за спожиту електричну енергію, що і було підставою тимчасового відключення одного із її кіосків після відповідного попередження про несплату. Що стосується дії самого договору, то у відповідності до чинного законодавства скінчився термін дії документів, на підставі яких його було укладено, тому позивачу було запропоновано укласти новий договір.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Між ВАТ «Черкасиобленерго» (змінено найменування на ПАТ «Черкасиобленерго») в особі Черкаський міський РЕМ (Постачальник електричної енергії) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії № 2255 від 20.09.2004р. (надалі-Договір).

Об'єктами постачання по даному Договору, є Тимчасові споруди (кіоски) в кількості 11 шт. за адресами:

- АДРЕСА_2;

- АДРЕСА_3;

- АДРЕСА_4;

- АДРЕСА_5;

- АДРЕСА_6;

- АДРЕСА_7;

- АДРЕСА_8;

- АДРЕСА_9;

- АДРЕСА_10;

- АДРЕСА_11;

- АДРЕСА_12,

Згідно п. 1 Договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Умовою п. 2 Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, «Правилами користування електричною енергією» (надалі ПКЕЕ) (затвердженими постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996р.)

Відповідно до умов договору п. 2.1.2 постачальник електричної енергії зобов'язується постачати Споживачу електричну енергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору (додаток № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Споживач в свою чергу зобов'язується виконувати умови цього Договору:

- дотримуватись режимів споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору.

- Оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3.4.№ 4.

- Уживати комплекс заходів, спрямованих на запобігання загрозі життю або травматизму, пошкодженню обладнання та продукції, негативним екологічним наслідкам тощо у разі отримання повідомлення про припинення (обмеження) електропостачання згідно з умовами розділу 6 цього Договору.

У відповідності до 9.4 Договору № 2255 про постачання електричної енергії, ЧмРЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» було направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення № 6223 від 27.11.2015р. про припинення дії даного договору з 01.01.2016року. У повідомлені відповідач вказав на невідповідність договору станом на 27.11.2015 р. вимогам Закону України «Про Електроенергетику» та ПКЕЕ:

-Постанова НКРЕ N 910 від 17.10.2005;

-Постанова НКРЕ N 1497 від 22.11.2006;

-Постанова НКРЕ N 1449 від 25.12.2008;

-Постанова НКРЕ N 105 від 04.02.2010.

Крім того, відповідач вказав, що термін дії документів, на підставі яких було укладено Договорі № 2255, що підтверджують правомірність розміщення належних ФОП ОСОБА_1 тимчасових споруд (кіосків) закінчився.

Також, споживача ФОП ОСОБА_1 булу повідомлено про можливість укладення нового договору про постачання електричної енергії, який відповідає вимогам чинного законодавства згідно п. 5 ПКЕЕ.

Відповідно до Розділу 6 Договору електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником електроенергії :

П. 6.3 Договору з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі :

- несплати Споживачем за електроенергію у термін, установлений додатком № 3.4, передбачений ПКЕЕ.

За Позивачем станом на 11.12.2015р. обліковувалась заборгованість у розмірі 11 214,38грн. (повна оплата планового платежу (100%). Дана заборгованість підтверджена розрахунком по дог. 2255 ФОП ОСОБА_1

Попередженням відповідача від 16.11.2015р. № 520 Позивача було повідомлено про необхідність проведення повної оплати планового платежу в розмірі 11 214,38грн., в разі якщо оплата не буде проведена енергопостачальна організація буде змушений на виконання п. 7.5.3 ПКЕЕ. припинити постачання електричної енергії на об'єкти споживача 11.12.2015р. з 9 год.

11.12.2015р. відповідач припинив електропостачання до об'єкта Позивача за адресою АДРЕСА_10

Позивач 11.12.2015р., вже після відключення її об'єкта від електропостачання, здійснила оплату планового платежу в розмір 11 214,38грн., але не вірно вказала реквізити банку одержувача, і сплатила вищезазначені кошти на рахунок по оплаті реактивної електричної енергії.

14.12.2015р. Позивач звернулась до ЧмРЕМ із заявою у якій просила підключити її об'єкт за адресою АДРЕСА_10. На підставі наданих Позивачем документів працівниками було здійснено зарахування коштів ФОП ОСОБА_1 за призначенням та здійснено підключення її об'єкта за адресою АДРЕСА_10 до мереж електропостачання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Електроенергетику» постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Цією нормою Закону визначено, що споживачі - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Таким чином Законом встановлено, що основним документом який регулює відносини Споживача електричної енергії та Енергопостачальника є Договір про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, підставами для зміни або розірвання договору є, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, направляючи позивачу повідомлення про невідповідність Договору умовам чинного законодавства. Відповідач діяв в межах приписів названих норм Закону.

Пунктом 7.1. ПКЕЕ визначено, що електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7.5. ПКЕЕ визначено обставини, за яких постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити повністю або частково постачання електричної енергії споживачу, до яких віднесено в тому числі і несплата рахунків, відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

У відповідності до п. 7.12. ПКЕЕ енергопостачальна організація підключає електроустановку протягом 5 робочих днів з дня оплати власником електроустановки вартості послуг з відключення та підключення електроустановки споживача.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що оскільки Позивачем не було виконано умов сплати платежів за електричну енергію в обсягах і в строки передбачені умовами договором та ПКЕЕ, то у відповідності до розділу 7 ПКЕЕ та Закону України «Про Електроенергетику» відповідач мав право направити Позивачу попередження про припинення постачання електричної енергії, та у разі його невиконання припинити постачання електроенергії.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1. Втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням

речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення

свого порушеного права(реальні збитки);

2. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,

якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Таким чином, у вигляді реальних збитків відшкодовуються тільки ті витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ внаслідок невиконання зобов'язань наступає об'єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Складовою правопорушення є сукупність чотирьох елементів: протиправної поведінки, негативних наслідків такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та настанням негативних наслідків, вини правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Тобто, нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України передбачений перелік застосування потерпілою стороною заходів по забезпеченню захисту своїх порушених прав внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

За приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування .

Позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку із діями відповідача та завданням позивачу майнової шкоди та вини останнього.

Інших підстав для звернення до суду з позовом під час виконання Договору позивач не наводить.

За таких обставин позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,82-85ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.04 2016 р

.

Суддя К.І.Довгань