ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 квітня 2016 року Справа № 3/273-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівАкулової Н.В., Мележик Н.І.,
перевіривши касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 за скаргою № 1
у справі№ 3/273-07 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомНаціональної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
довідкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні позивача Державний комітет України з державного матеріального резерву,
простягнення 109 989 352, 99 грн
та за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз"
доНаціональної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
провизнання договору доручення б/н від 21.11.1999р. неукладеним (скарга на дії ДВС № 1)

ВСТАНОВИВ:

Подана відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Однак, скаржником подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, при цьому, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору через обмежений обсяг грошових коштів на казначейський рахунках.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати з урахуванням майнового стану сторони.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, з матеріалів касаційної скарги відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не вбачається жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законом розмірах.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається скаржнику на підставі п. 4 ст. 111-3 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 у справі № 3/273-07 повернути скаржнику.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Акулова

Н. Мележик